UniversalCEFR/merlin_cs huggingface dataset:
CEFR level: B2

Lídi se mají rozhodnout káždý den, káždou mínutu. Jde nejen o takové obecné věci jako "Jak se obléknout dneska?", "Co budeme jíst večer" nebo "Jakou barvu bude mít podloha v novém bytě?". Jde taký o rozhodnutí, které jsou vážné a důležíté pro většinu lídí bydlící v nášem domě, ve městě, v zemi nebo dokonce na celým světě.
Káždý člověk má svoje názory o to, jak se musí dělát. Jak co má výpadát zkratka, káždý má svoje nejlepší řešení pro všechno. Ale je velmí důležíté, aby káždý člověk uslyšel nejen svůj vnítřní hlas, ale poslouchál také jíné lídi - buď to vlástní rodína, nebo škola, nebo mínísterstvo.
Můžna sí říct, že čím víc člověků se nějaká rozhodnutí týká, tím důležítějšé je dávat pozor na názory a nápady jiních.
V současné době jedná z největších problemů společenstva je, že hodně lídí žijí jen pro sebě, a často se svémy problémy jsou sámi.
Ale spíš všíchni problémy mají řešení, pokud pamatujeme: víc hlav víc ví. A ještě - čím víc, tím lépe!
CEFR level: B2

V Polsku se stale opakuje názor, že ne šaty dělají člověka. Je o pravda? Co nám mluví o člověku jeho oblečení? Podle mě to jak výpadáme, je moc důležite pro společensky život. 
Za prve, když někoho potkáme, nejdřiv uvídíme jeho oblečení, učes atd. Podle toho děláme svůj první názor o tom člověku. Muž v obleku a s počitačem? Možna byznesman. Kluk v volných kraťasech to asi skejťak. Černe vlasy a dlouhe černe šaty - ta holka prý posloucha nějakou těžkou rockovou hudbu. Možna i budeme potom velmi překvapení, když naš "skejťak" bude manažerem na dovoleně nebo pán v obleku IT specialistou bežoucím na svatbu kámaráda. Ale většinou první mýslenka je ta správná. 
Druha důležita věc je aby vědet jak měly bysme se obleknout podle situaci. Skoro všechní vědí, že do divadla nepůjdeme v žabkach a kratkých šatech, a naopak na plaž v elegantní sukni a košili. Bohužel nekaždy, nejčasteji mladi lídé, ví jak by měli vypadat na interview. I když je to pohovor o prace servírki, lépé příjdeme v elegantních šatach než v džinach. Zaměstnavatel tehdy uvídí, že bereme to vážně. 
Pro společenský život je tedy naše oblečení moc důležite. Mluví kým jsme, kolik máme peněz, občas i co nas zajíma. A taky o tom jestli jsme inteligentní a umíme se chovat a oblec podle situaci, poněvaď chýtrý člověk níkdy v kraťasech na operu nepřijde. I když je hrozně vedro.
CEFR level: B2

Oblečeny jsou jedna z nejdůležitějších věcí pro člověka. Lídé nosí oblečeny podle ne jenom počasí, a také podle situace. Napřiklad v letě je to velmi přijemné nosit šortky, ale pro obchodníky nebo uřadniky nejsou takové oblečeny vhodné. Vkus také hraje velmi důležitou roli. Na ulících vidíme často nekterý lidi, kteři nosí barevné oblečeny, které jsou snad hezké, ale určitě nejsou elegantní. Cena oblečenů dá také informaci, jakou socialní pozici má ten člověk, je bohatý nebo chudý. Ale mezi vkusem a cenou nemusí být spojení. Podle mého názoru, nejdůležitejší je najít oblečen, které sluší svému vkusu a vzhledu. To znamená, vkusní oblečeny nemusí být drahé, a je to občas nesmysl utratit hodně peněz za oblečeny, protože někdy kupujeme drahé a nevhodné oblečeny. 
Existuje české přisloví: "šaty dělají člověka". Pro každého má snad různý význam. Pro mě šaty dělá člověka, protože šaty jsou první dojem který dostanou ostatní. Ačkoliv podle toho nemůžeme vědět jaký je tenhle člověk, ale máme alespoň přestavu. 
Ta přestava může být dobrá nebo špatná podle nejenom vkusu toho člověka, a také podl našeho vkusu, protože každý má svůj osobní vkus a názor na obličeny. A to určit snad naši skupinu přátel, protože podle vkusu a výběru obličenů víme, kteři lidi mají stejný vkus jako mý . Proto si mýslím, že šaty dělají člověka, také mají vliv na chovaní člověka.
CEFR level: B2

V dnešní době koupit si krásné obličení není vůbec žádny problem. Obchody s obličenim jsou opravdu všude a každý člověk může si koupit různé divné a hezké šaty, kraťasy, kalhoty a cokoliv ješte. A proto těžko mít jediný názor na tému "šaty dělají člověka". Ale zkusím vysvětlit co na to myslim. 
Dnes a táke v minulosti nejen šaty dělali člověka. Ano, to jak výpadá člověk s kterým jsme se séznamili je důležite, ale jen na začátku conversace. Ja si myslim ve svem živote nezačnu mluvit s bezdomovcem nebo nejakou ošklivou ženou. Potom se může stát že ten člověk, o kterem jsme kvůli ho špatnému obličení myslili o nem špatné nebo měli jsme nejaký předsudek, bude známý profesor, učitel, herec nebo hudebník. Prostě, on se nestará o tom jak on výpada, protože to podle ho názoru není důležíte a důležité to co máš v duše, co úmiš, co znáš. Souhlasím s tím Ja se obvyklé nedívam moc na oděv, je aby člověk nebyl špinavý nebo nesmrdel.
Dnes, když můžeme si koupit cokoliv, spousta lidi vypadají normálně a příjemně ale, bohužel, to take znamená, že jednodušé bude potkat take i hezkeho člověka, který kromě krasných šat nebude mít nic, a mluvení s takovým člověkem je trvání času nazmar.
CEFR level: B2

V češtině existuje přísloví, které říká "šaty dělají člověka". To přísloví můžeme slyšet nejen v České republice ale i taky v Německu například - "Šaty dělají člověka" znamená, že když je člověk dobře oblečený, má to lehčí v životě_ Když lidé poznávají toho člověka, myslí sí, že je uspěšný člověk, protože může utratit moc peněz za šaty_ Naopak mají lidé odstup od toho, který nenosí modní elegantní a drahé šaty_ Na jednu stranu souhlasím s tim příslovím_ Je to pravda, že šaty v současné době vyjadřují, kterou polohu máte ve společnosti_ Nemůžeme si představit například právníka, který by pracoval u soudu a nosil tričko a rifle_ Navíc existuje mnoho profesí, ve kterých zaměstnanci musí nosit uniformy_ Kdo by věřil policistu, který by nenosil uniform? Ale na druhou stranu nesouhlasím s tím, že jenom šaty dělají člověka_ Je to síce pravda, že všichni soudíme někoho na první pohled_ Ale velmi často musíme změnit naš první dojem, když poznáváme lepší toho člověka_ Nakonec bych chtěla řict, že ve Francii to přísloví neexistuje_ Naopak říkáme, že šaty nedělají člověka, i když je Francie znamá jako kralovství mody.
CEFR level: EMPTY

Star-unreadable- přislovce říká že "ne šaty dělají člověka". Ja s tím souhlasím - nejdůležítějši je co někdo ví, zda li je dobrý člověk atd, ale bohužel často je tak že se lide oceňují podle toho, jak je někdo oblečen. Důležite je že naše tradicé kultura mluví jak člověk musí se oblect u rozmanitých okolnostech situacech! Na příklad když jsme student i jídeme na nějakou zkoušku, dobře je oblect něco černo a belo - chlapci nějake sako, svateční odev, a děvčata na příklád šaty. Tak i v případě nějakých rodinných nebo druhých slavnosti dobře je se oblect jínak než každého dne. To, zda li člověk ví jak třeba se oblect ve všech situacech znamena je li kulturní. Člověk se oděva i tým se rozlišuje od zviřát, to ale není všechno. Je taký velmí důležité aby věděl jak musí být oblečen v zalečítosti od toho kde je, s kím a proč a tak dál.
CEFR level: B2

Víc hlav víc ví.
Toto staré rčení zůstává aktualní i dnes, v době moderních počitačových technologii, a navíc se vztahuje nejenom na lídé, ale i na neživé bytosti, o níchž budeme hovořit níže.
Není pochybnosti v tom, že více lidí ví víc než jeden člověk. Samozřejmě, za určitých předpokladů. Například, že mezi více hlavami či lidmi probíhá komunikace, která umožnuje sdílení znalostí. Pravě proto se bežně konají odborové porady, na níchž se probírají různé záležitosti jež jsou nad ramec znalosti "jedné hlavy". Jedna z ilustraci je nedavní havarie  společnosti X v Mexickém zálivu. K řešení souvisejících problemů se museli sejít tak významné hlavy jako vykonný ředitel ropné společnosti, američti zakonodárci, dokonce i prezident spojených statů amerických.
Osobně se domnívám, že rčení "víc hlav víc ví" se v současné době běžně vztahuje i na pokročilé mechanizmy jako například jsou počitače. Už odchází čas jednojadrových procesoru a čím dále, tím více se objevují dvou, tří a více jádrové počitače. Proč? Protože víc procesorových hlav nejen víc ví ale také umí.
Žijeme tedy ve velice zajimavé době jelikož můžeme pozorovat, jak rčení jež byla původně vyslovena vůči lidem se postupně začíná mít význam i pro stroje.
CEFR level: B1

Všude dobře, doma nejlépe
Každý člověk se snaží najít pro sebe lépší život. Hodně lídí se myslí že doma si ho nenajde. Každy z nich chce jet do hlávního města nebo do zhraničí. Ale když to uděla, jenom někteřy zvladnou tam zůstat. Samozřejmě život v bohatším mistě se zda jako přijemnější. Ale předem máme přemyslet proč to tak je. Nikdy a nic se neda zadarmo. Vždycky musime hodně pracovat aby něco dostat. Toto vědi každý, ale nemysli že v cizím to je komplikovaneje.
Ja jsem měla stejnou chybu. Když jsem poprve přijela do České Republiky, zdalo se mi že bydlení tády je skoro pohadka. A už po prvním měsici se objevila řada problemů. Začálo to všecko s nerozumění českého jazyka. Nemohla jsem nic odjednat ani v restauraci, ani v obchodě,  vždycky mi davali neco jiné než jsem si mýslela. Neznaš dobře město, ztrátiš se někde, a nemužeš nikoho zeptat. bylo to težke nazačatku. Ale když už jsem  začala trochu mluvit česky, stalo to lepší. Seznamila jsem se s několikamy kamarády, začala rozumět  zpravy v novinach, filmy v kině. A přišla druha vlna illuze, že jsem doma. Pak se mi stalo velice  stískat pro moje rodině. 
Jen když jsem se vratila domů po půl roků bydlení v zahraničí citila jsem si uplně spokojena. 
Toto všechno se stalo před několika let, a teď už je to -symbol- všechno prýč. 
Každy kdo někdy zkusil život v zahranicí vi, že všude je dobře, ale doma je nejlépe. 
Jen jestlí zvyk trval  mnoho časů, domov se může změnit.
CEFR level: B1

Velmi ráda cestuju, poznavám cizí lidé, nové kultury a hezké místa. Jednou jsem jela do německa, na dovolenou. Bylo leto, tak jsem se tam moc těšila, protože jsem jela k jezeru. Když jsem tam přišla, bylo nádherné počasí, a můj pobyt byl hned vedle jezera. Byla jsem velmi šťastná a cítila jsem se jako v ráji! První němci z kími jsem mluvila byli milé a hned jsme se skamarádili. V tehle době jsem ještě netušila, jaké překvapení mě čeká. Začala jsem chodit s mími novími kamarádi na plaž, do kina, na proházky. Měla jsem se dobře! Všechno se mi líbilo. Jednou mě pozvali na veceři. Řikaly, že to bude speicalní německá večeře, a tak jsem souhlasila a hodně jsem se těšila. Skoušela jsem jíst co nejmíň přez den, abych mohla tuto specialní veceři vychutnat, a tak jsem měla opravdu velký hlad když jsem tam přišla. Na začátku jsme se hodně bavili, a potom přinesli jidlo ... Nemohla jsem uvěřit, jakou mají němci divnou kuchyň! Na stole byli toasty s Nutelou a se salámem, nebo se syrem  a medem ... Měla jsem hlad, tak jsme snědla všechno co mi dali, ale nemohla jsem uvěřit v tom, že němci tohle mají rádi! Po tomhle večeru se mi začelo stískát po Francii a hlavně po domaci kuchyni. Zbitek dovolené jsem trávila vetšinou s jiními francouskími turisti, a i když se mi v neměcku moc líbilo, hodně jsem se těšila domu. Tak si mislím že je -symbol-Všude dobře, doma nejlépe-symbol-
CEFR level: B2

Šaty dělají člověka
Částo je slyšet, že "šaty dělají člověka." Je to určitě pravda, ale je to také jen část širší pravdy. To, jak oceňujeme jiného člověka, záleží ve velké míry na věcích, jež nemají nic společního s jeho charakterem nebo s tím, co umí. 
Vyzkumy ukazují napřiklad, že lidé, kteři jsou vyšší, vypadají lépe nebo dají dojem, že mají víc peněz (npř. elegantním oblekem), jsou oceňovani jako inteligentnější, šikovnější a úspěšší než menší líde, kteři neodpovídají současnému ideálu krasice. Ti jedni mají víc úspěchu v práci a v soukromým životě než ti druzí. 
Podle mého názoru je o sice škoda, ale prostě fakt. Můžeme se snážit o snižení takové diskriminace, není to avšak do konce možné. Člověk není strojem, jenž může vypínat své pocity - a předsoudy. Zaměstnavatele vybercí zaměstnancy vždycky budou ovlivňovani tím, jak kandidati vypadají, na co má také vliv, zda přichazí v dobrým obleku nebo v džinsach a tričku.
Je možné tudíž očekávat, že lidé nediskriminují jiných naschvál. Co není možné očekávat, je uplná obiektivita. Ta v realným životě není, a nemůže být.
CEFR level: B1

"Víc hlav víc ví" tato věta znamena, že člověk jako jednotka nemůže znát všechno. Omnibus - člověk ktery ví všechno není. Naša civílizace je to kolektivná věda minulych, -unreadable- ktere se učime v škole, čteme v knize. My jsme byt, ktery zavisi na spolupraci lídí.
Pro mě je velmi duležite, že dnes žijeme v obdobi globalizace i není možne si alienovát. Nove stroje počitače, auta to nemohli bysme vymyslet, udělat sami. Víc, a víc dostajeme z zahraniči. Myslim, že je to nesmysl kdyby někdo chtěl všechno sám udělat. Skušenost, původ jsou to věcí, ktere nás ubohati. Měli bysme byt otevření na vše kultury, narodnosti. Spoluprace je to co nam pomůže v naši draze do baječne budoucností. Doufam, že toužení k idealu se někdy zjisti. Spolu můžeme vic. Spolu můžeme všechno dokonalit, pokračovát. Pokrok mělby nam pomoct, pokrok umožni boj s tim co nemáme radi.
Na zavěr chtělbych říct, že souhlasím s témata a myslim že je velmi moudra, a měli bysme si o něj pamatovat. Každy člověk je cennost. Každy je jinny, ale kdy se da nas (lidi) dohromady to jsme jak jeden organismus a můžeme udělat moc dobreho
CEFR level: B1

O tom, že šaty dělají člověka, lidé věděli už v starožitnosti. Vyzkůmy archeologů řikají, že už od začatku se člověk snažil vypadat co nejlépe. Nalezené šperky a časti oděvů jsou důvodem na to, že vždy existovaly nějaké trendy, móda. V tomto textu budu se snážit potvrdit úvedeno řečení. 
To, jak je člověk oblečen, dokaže o něm říct spoustu věci. Třeba jeho ekonomický stav. Bohatý člověk bude mít znáčkové oblečení. Občas šaty nám řeknou také něco o záměstnání. Některé profese mají docela své zvláštní oblečení, napřiklad kněz, policiant. Psychologové tvrdí, že díky oblečení jiného člověka jsme schopní řict něco o jeho charakteru už při prvním setkání. Zdá se mi to docela pravdivé tvrdení (třeba hadejme - jakou mentalitu může mít dospělá žena, která pořád nosí detská oblečení?). Ale pozor! Lidé vědi o tom, že šaty dělají člověka a využivají to pravidlo nejen pro hodnocení jiních, ale také pro manipulaci. Víme, jde se oblect aby udělat na druhém dojem, který si přejeme. Oblečení dokažou ukrýt špatné vlastnosti a vydát na vrh jenom te dobré. 
Na štestí je to jenom krátkodobé. Šaty dělají člověka, je to pravda, ale jenom do nějakého stupně. Každá manipulace bude mít svůj konec a pak uvídíme jaky člověk je opravdu. Na konec taková korektura: když hodnotíme člověka, podívejme se na jeho šaty, ale nespolehejme jenom na dojmu, jaký na nás dělají.
CEFR level: B1

V dnešni době hodně se mluvi o přatelstvi. Ale na můj pohled přatelstvi v dnešni době trošku se změnilo. Dřive kdyz lide byli vetšinou na stejně životni urovni tak nikdo ne hledal v přatelstvi nijaku vyhodu. Muj nazor je takovy že v dnešni době většina lidi hleda přatela na "urovně", a když znamy nebo přitel se ocitne v těžke situace, tak neni takova snaha pomoc jako dřiv. To je můj nazor. Dřive lidi měli vic citu, žalosti, teď mi se zda žije každý vic zavřeny. Ne hazim všech do jednoho pytle, jsov lidi, kteři ochotni pomoct kdy koliv i komu koliv. A najvic samozreme přatele poznaš v nouze. Muže člověk řikat že je tvůj nejvetši přitel, ale když ho potřebuješ tak on nikde i naopak, nevíš o člověku nic, a v připadě nouzi on mezi prvnima. Hodně lidi z přatelstvi hleda vyhodu a to neni přatelstvi, to chamtivost. Když je člověky špatně, když potřebyje pomoc, tak teprve kolem něho sejdut přatele. Proto světove přislovi hlasi: "V nouzi poznaš přitele." To je svatá pravda.
CEFR level: B1

Souhlasím s myšlenkou, že "šaty dělají člověka". Nejde mi jenom o tom, že na rozděl od zvířát oblékame se. Oblečení - všechne šaty, kalhoty, boty, druhý spodního pradla - to část naše kultury, ktéra se pořád mění. Už od středověku a taky dal víme, že to ják kdo vypáda mlůvi hodně o jeho místě ve společností, pohlaví, bohactví nebo hudobě. Šaty byly, jsou a budou znakém naší přínaležností. Taký jestli chceme se měnít, najit partnera nebo dostát prací víme, že dobrý oblek muže udělat zazrak. Jestli vybereme něco červeného nebo fialového vsechní lidi budou se na nás koukát. Na rozdíl od spokojenych hnědích barev a neutrálného černého. 
Možna taky řict, že šaty dělají nejenom člověka, ale taky celé narodností. Je v tom hodně stereotypů, ale kdy vídim nějakou žeňskou oblečenou do kužene bůnde, ktera ma dlouhé, barevné nehty tak většinou přemyslím, že to muže být Ruska. Jinak se oblekaji Češí, jinak Polací. Všechní znají takove věty jak "francouzský styl" nebo "italský smysl oblekaní". Je v tom trochu pravdy. Stačí se podivat na ulice evropskích měst. Na jednou každy se může stát badatelém, ktéry zajima se o té nejzajimávětší zvířata - lidí...
CEFR level: B1

Šaty dělají člověka
Obecné se řiká, že šaty dělají člověka. Toto přísloví neplati jen pro naše oblečení, ale maširší význam: ostatní lide vnimají nas ne podle toho, kím opravdu jsme, ale podle toho co o nas věději a taky podle toho, jak se tvářime. Je to srozumitelné, protože nikdo nesmi vědět, co si opravdu myslíme a jaky máme opravdu charakter. Často to ani sami nevíme. Podle toho je přísloví, že šaty dělají člověka, na prvni pohled pravdivé.
Na druhé strane s tímto příslovím nemuže souhlasit žadna švadlena nebo modní navrhařka. Pro ní je samozřejmým, že to člověk děla šaty, a ne naopak. I když nám tento názor připada zvláštně, je v ním kus pravdy. To, jak se prezentujeme, jak se tvářime, a konečné tak co nosíme, zaleži do jisté míry jen na nás. Mame možnost aktivně ovlivňovat to, co o nas myslejí ostatní lide. tímto vidime, že přísloví, že šaty dělají člověka, je jen častečně pravdive. Můžeme je vidět na dva spůsoby, jak skoro každe přísloví.
CEFR level: B2

Již od nejstarších dob se lidé různe odívali. Původný význam lidského oblečení byla ochrana člověka před nepřízní počasí, deštěm a zimou.
V průběhu staletí se ale oblečení různe diferencovalo, prěslo různými promněnami. Na -unreadable-átku byli třeba všichni lidé odetý stejně, pak se n-unreadable- od sebe jednotlivé společenské vrstvy diferencovali. Ty nejbohatší měli třeba nejlepší oblečení a ty co neměli peníze třeba jen nejaký hadry. I dnes je tomu tak. Na různych světadílech, v různych částech naší planety se lidé oblékají různe. To je daní jich kulturou, zvykmi, nadmorskou výškou, podnebím.
Lidí od nejstarších dob snaží svým oblečením neco ukázat, dokázat, třeba to že na to mají. Jsou ovlivneny svou kulturou, zvyky. Jinak se oblékají různé věkové skupiny, různí lidé. Mládež oblečenim demonštruje svůj názor, nebo se chce zařadit do určité skupiny, třeba rozzlobit rodiče, učitele. Lidé se taky chtějí zařadit do uršité sociální skupiny, demonštrovat svůj názor a taky obsah své penězěnky. Chtějí se odlišovat od těch druhych, zvyditelnit se třeba ve velkých městech, kde je mnoho lidí, aby si jich někdo všim a vybočit z davu.
je to pravda odveká, že šaty delají člověka.
CEFR level: B1

Šaty delají člověka
Dost často se říká že šaty dělají člověka Není pochyb že způsob oblečení a moda hrají velkou roli v lídské společnosti. A i v afrických kměnech, a i v více pokročílých státech pomáhají šaty lídem ukázat před ostatnímí svoje individualitu, a občas povědět něco navíc o své osobnosti. Pro jední je to také způsob jak se schovat od ostatních. Dase řict, že šaty jsou instrumentem, který pomáha lidem se přizpúsobit k životu mezi ostatnímí lidmi. 
Můj vlastní názor je takový, že šaty dělají člověka jen do určité míry. Na jednou stranu je to způsob samovyjadření. Ale když za šatama neukrývá se níc, tak se to dost rýchle dá najevo. Až se to objeví, okamžitě člověk přestane působit na ostatní stejně jak před tím. A naopak - dobré srdce, chitrý rozum, šikovné ruce hned přilakají líde. Všichní budou se soustředěni na dobrých lidských vlastnostech člověka. A od té doby vůbec nikomu nebude vadět jeho způsob oblečení. Na závěr chci řict, že ne šaty dělají člověka, a člověk dělá šaty. Líde vždy by měli hledat tu rovnováhu mezi svým vnitřním rozvojem a náplní a tím, jak vypadají ze vnějška.
CEFR level: B1

Ja si myslem že každé přísloví kdysi bylo řečeno člověkem podle vlástní zkušeností. Možna nekdo se snažil márně pochopit nebo dozvědet něco, jak prišel druhý a hned "hádanka" byla rozlouštěna. Víc hlav víc ví, a nejen ví a taky myslí, vidí, slyší.
Pro to malokdy vyzkumné timy se skladají z jednoho člověka. Ja bych řekl že když něco údelano jedním člověkem to vzdy budou existovat jiné kdo bude pochybovat ve spravností rešeni. Ale na jinu stranu často da se slyšet o kritice timové prací taky.
Jsem komandní hráč, mne nebaví dělat úkoly samostatně. Za prvé kvuli tomu že mi se nelíbí monotonní a jednoduchá prace, zadruhé timová prace probíha rychlejí a zajimavější, a výkon mnohem lepší. Každy hráč muže příspět k vysledků.
Taky o spravností toho to přísloví da se posoudit tim že vždy do jakékoliv expedice nebo vyzkumné prací posílají vzdy vic než jednoho člověka. Posadka kosmické lodi se skláda z odbornikí v ruzných oborech a tim se usnadnuje pobyt lidí ve vesmiru. To je jen jediný přiklad ze mnoha, ktery muže svědčit o bezpochybnosti slov řečených kdysi nekym.
CEFR level: B1

Řika se, že šaty dělají člověka. Ja s tym nesouhlasim 
Je pravda, že někteří lide oceňují ostatni vedle toho, jak jsou oblečeni. Mysli, že kdy někdo nosi oblek, je šikovný. Naopak, kdo předpoklada sportovní styl, neni seriozni muž. Takový člověk nedostane dobré praci, v bance ne budou ho brát važne a nedostane žadné půjčky nebo kreditní karty. 
Já avšak myslim, že ve svych šatech měl bych se cítit dobře. Je to pro mě důležitější než to, abych se někomu v těch šatech libil. 
O prazdninach obvykle nosim trička, kratké kalhoty a sandaly. Občas můj kamarád mi řika, že kdy jdeme na nějakou navštěvu, měl bych nosit dlouhé kalhoty, a nejlepe i oblek. Ale já se v obleku citim špatně. Dokonce myslim, že mi to nesluši. Oblek nosim jen v praci a v soukromým životě nosim meně formalní oblečení. Jedinou vyimkou jsou divadelní představení nebo koncerty važné hudby. Tedy ani já nesmim se oblekat do trička a džinů. 
Myslim, že v životě je třeba si památovat o tom, že občas musime si oblekat formalně Víc důležite je avšak, abysme se ve svých šatech citili dobře.
CEFR level: B2

Po mnoha letech práce konzultanta jsem nastoupila do agentury, která zodpovídala za realizaci projektů financovaných Evropskou unií. Stala jsem se projektovým manažerem - to jsem vždycky chtěla dělat. Byli jsme kolektiv 50 lidí. Asi 10 z nás manažovalo projekty po technické stránce, 15 po stránce finanční, 15 po stránce smluvní a 10 lidí zabezpečovalo chod kanceláře.
Později jsem zjistila, že tyhle čtyři oddělení pracovali úplně samostatně, žádná komunikace mezi nimi. Navíc ani pracovníci jednoho oddělení nediskutovali své problémy mezi sebou. Výsledkem byla různá řešení těch samých problémů, chaos mezi našimi smluvními partneři a hádky mezi odděleními. Nevěděla jsem se s touto situací smířit hlavně proto, že jsem se  těšila na spolupráci ve velkém kolektivu.
Postupně jsem své problémy v mých projektech začala diskutovat s jinými manažeri a další se k nám postupně připájeli. Po krátkém čase jsme začali pravidelně organizovat porady - vždycky v úterý ráno. Zjistili jsme, že jsme schopni zadané úkoly řešit mnohem rychleji a jednodušeji. Zejména když se našich sezení účastnili i členové finančního a smluvního oddělení.
Navíc, když někdo odjel na služební cestu, nebo na dovolenou, nebyl problém pokračovat v práci na jeho projektech.
Znovu se nám potvrdilo to staré víc hlav víc ví. Pracujeme teď efektivněji a hlavně s radostí a bez zbytečních stresů. Nikdo není sám na řešené složitých úkolů.
CEFR level: B1

Rčení "Bez práce nejsou koláče" víme už s mínulých století. To je pravda, protoze práce je už část života všech lidí.
To je bylo vzdy. Ješte v davnestí pracovali v pole a v lesu dnes pracují lide v tovarne, kacelaří, na poliklinice a tomu podobně, ale vzdy davá, nam práce peníze. Bez peníz nemužeme mít ani být, ani auto, ani nabítek, ba ani kamarády. Protože na práce mužeme najít dobrých a zajmevých lidí. Promo mýslím, ze od práce zavísí nás osud.
Kazdy človek chce cestovat, dobré odpočívat - chodit do kina nebo do divada, dostát dobré vzdelání, kupovat nové oblecení a jine protoze musí mnoho pracovat Kazdy človek Obýcejne práce trvá 8 hodin, ale některy pracují více, protože má rády své prace nebo chce dostat mnoho peněz.
Malé děti vědi, ze po skoly budou pracovat, nebo studovat na univerite, aby mohli dale dostat dobré práce.
Béz práce není zaujmý žívot. Nemaš zajim o nic, často nemám kamarády, necestuješ a nemužes dostat všechno co cheš. Všecni lidi musi pracovat a máji rády své práce, protože bez práce nejsou koláče.
CEFR level: B2

Již v minulosti každý člověk od malička věděl, že se nedostane jídlo, jestli nebude pracovat. Tento fakt, že jednou z nejdůležitějších věcí v životě člověka je práce, většina lidí dosud respektuje.
Myslím, že práce ovlivňuje naši samostatnost v životě, což znamená, že pracovitý člověk zvladne všechno sám. Zatímco si líný člověk bude stále stěžovat na svůj špatný život a hledat toho, kdo za to může.
Považuji za přirozené, že pracovití lidé většinou postupují ve své karieře rychleji než ostatní, i když vědí, že není to snadno.
Když člověk má zájem o zaměstnání, nikdy nebude žádat o peníze na ulici. Podle mého názoru to jsou nejlínější a nejnezodpovědnější lidé.
Kromě toho, v současné době číslo lidí, kteří nechtějí pracovat neustále stoupá. Tato tendence se objevila nedávno a lidé si jsou jistí, že tyto "koláče" jim dá vlada. Zdá se mi, že je to nejnakážlivější nemoc 21. století.
Doufám, že lidstvo brzy najde vhodný lék a vylečí tuto nemoc, která není bezpečná a kvůli které se lidé podstupují riziko vrátit do minulosti, do středověku.
CEFR level: B2

Bez práce nejsou koláče

Toto prohlášení je slyšet poměrně často a proto bych rád rozvinul několik myšlenek na tuto velice pravdivou a výstižnou větu.
Věřím, že nic na tomto světe nevzniklo jenom tak samo od sebe. Někdo musel něco udělat, vytvořit. I za touto zemí, za přírodou, lidmi, zvířatami vidím jednoho velkého inteligentního dizajnéře. Také lidská zkušenost ukazuje, že pokud se nic neděje, nikdo nic neudelá, tak tady níc není. Není nic na co by se člověk mohl podívat, v čem by se mohl kochat, čemu by se mohl těšit, že to udělala lidská ruka. Neměl by kde bydlet důstojne ke své řase - jako člověk. Ještě horší je, že by neměl ani co jíst. A kdyby i měl, jeho jídelníček by nebyl moc pestrý. Pokrmy by neměl upraveny, což si myslím, že by byl závažný problém obzvláště co se týče pokrmů z masa. Nemluvě o zákuscích a různých dobrotách, které si civilizovaný člověk hodně zalíbil. Zkrátka, jedna z důležitých věcí lidského života, kterou je nepochybně kvalita zaopatření, by nebyla naplněna
Je to něco podobného jako u principu setby a žně. Když hospodář nezaseje semeno, nemůže očekávat ani sklyzeň. Tetno princip funguje již od nepaměti.
Proto s tímto prohlášením naprosto souhlasím a snažím se ho taky uvést do každodenního života.
CEFR level: B1

Vite, proč člověk stal člověkom a dosahl všeho, co ma dnes? Protože on se domyslet do teho, že aby v budoucností něco měl, musi teď něco pro to udělat. Jestli nechceš mit hlad , musiš najit něco do jidla. Nechceš, aby byla ti zima? Musiš zabit nějakeho  zviřa a udělat z něho oblek.
Tak, krok za krokem, člověk rozuměl, že, jestli chce mit pěkny život, musi hodně pracovat. Pro sou čast neho člověk už neni duležitost všechno dělat svěma rukama a fizycká pra ce neni největší úloha života. Ale to ne znači, že nemusi dělat nějakou prace. Vědci nemají hodně fizickou praci, ale musí mnohem víc pracovat svou hlavou.
Jeden chlapec na jmeno Auraam se narodil v rodině, ktera teměř nemohla dostat si zlamek chleba. Ten chlapec skončil jen několik třid ve škole, ale, kvůli jeho praci, zname ho jako Auraama Linkolna, jednoho z největšich lidí v historii. Proto, jestli chceme mit pěkny a šťastny život, musime hodně pracovat
CEFR level: B1

Bez práce nejsou koláče. To znamená že nikdo nic nedostané za darmo. Ne jenom peníze, jídlo nebo věci co chcéme a potřebujéme ale práce taky potrebuje "práce". To znamená že všichny musíme se snažit y pro věci co nemáme ráda abychom jsme dokonci dostalí co chcéme.
Na přiklad mali ďiťemusí se snažit řict že něco chce aby se to dostalo. Student musí se účit abych dostal na univezitu kterou chcė. Sportovce musej trenovat abychom vyhráli a dostáli penize. Tak, obicejnej člověk musí prácovat abych si mohl žit jak chce.
Ve fráze "bez práce nejsou koláče", práce je to studováni, to trenováni a to všechno co člověk děla aby mohl žit nebo aby si dostal to co potřebuje/chcé. Ten "koláce muže byt peníze, jídlo, práce a známená ten "darek" co jsme dostali na to pracováni.
Ta fráze existuze skoro ve všech jazyku. To asi znamená že je pravďivá. Tak všichny musime se snážit (prácovat) pro lépši život!
CEFR level: B2

Tohle téma jsem si vybrala protože si myslím, že je opravdu zajímavé a pravdivé. Toto přísloví existuje i v mém rodném jazyce: "Viac hláv, viac rozumu"
Uždítě přichází na tento svět ako veliký sobec. Pořát upoutáva na sebe pozornost pláčem, protože neumí samo naplnit své potřeby. Pak se ve dou letech dostáva do období vzdoru, kdy chce všechno dělat samo. Někdy se nad tím zamýšlím, že mnohokrát sme i my dospělí jako takové malé děti. Chceme všechno dokázat samy, my všechno víme, všechno zvládneme. A co tí druzí? Ti ať nám do toho neříkají. Vždyť my víme nejlépe jak se to má dělat, nebo jak se rozhodnout.
Jenomže n-ambiguous- vždy je to pro dobro věci. Já osobne jsem typ člověka, který o věcech hodně přemýslí a hledá tu nejlepší cestu. Nejdřív přemýšlím sama v sobě a pak se radím s některýma lidma. Když jde o osobní věc, tak věčšinou žádam o radu přítele, kamarádku nebo rodiče. Když však jde o odbornou věc, rádá vyhledám experta a poradím se. Pak získam věčší rozhled a možnost rozhodnout se co nejvíc správně
Co dodat závěrém? Snad jen to, že při vážnych rozhodnutích pamatujme na toto přísloví, protože má svoji sílu.
CEFR level: C1

Je pravdou, že aby člověk v životě něco dokázal, musí se celý život vzdělávat a pracovat na svém rozvoji. Ale v životě přijdou chvíle, kdy ani nejlepší vzdělání, ani nejlepší zkušenosti nic neznamenají. Čas, kdy je zapotřebí využít rad a znalostí ostatních.
Pracuji už dlouhá léta v mezinárodních timech a denně jsem v situacích, kdy musím žádat o pomoc a vysvětlení ostatní kolegy. Hlavně u komplexních projektů je zřejmé, že aby byly úspěšné a rychle proveditelné, musíme pracovat na zadání společně. Někdo rozumí víc technické stránce věci, někdo umí při pravit vše potřebné po administrativní stránce, další umí práci nás všech výborně zorganizovat.
Naučila jsem se proto vážit si práce ostatních, hledat své slabé stránky v porovnání s jejich a nacházet nové cesty řešení problémů. Každý den v kolektivu přináší nové poznání. Je zajímavé sledovat, jak různě řeší různí lidé různé problémy. Naučit se vytěžiť co nejvíce z této školy života považuji za výbornou a přirozenou formu dalšího osobního vzdělávání.
Když Bůh v Babylonu rozhodl, že lidé musí mluvit různými jazyky, byl si vědom síly, jakou společenství představuje. Je důležité, aby jsme si denně připomínali, že společně jsme mnohem silnější a dovednější.
Jen moudrý a uvědomělý člověk dokáže plně pochopit, dobře využít a ocenit jednoduchost a přitom geniálnost poselství - Víc hlav víc ví.
CEFR level: B2

Slyšeli jsme mnohokrát tohle přísloví. Co to znamená? Když nebudeme pracovat, nic dělat, nedostaneme koláče? A co tedy dostaneme? Nic?
Přísloví říká, že kdo nepracuje, nebude mít plat, peníze...a nemůže si teda koupit ani koláčky...Ale je to pravda? V naší době žije mnoho lidí, kteří nemají práci. Jsou to např. nezaměstnaní, důchodci, děti němocní, ženy (nebo i muži) na mateřské dovolence. Nedostanou koláče? Obrazně řečeno, ano. A tu jsme u podstaty věci. Tito lidi mají peněz málo. Mít nebo-li moct si koupit koláče znamená, že jich máme dost na to, abychom si mohli dopřát nejen základní potraviny, ale i něco lepšího. Koláče představují blahobyt. Málokdo ze zmiňované skupiny důchodců či nezaměstnaných může říct, že si žije nad poměry, že si může dovolit koupit "koláče".
Bohužel jsme svědky, že v době krize, je spousta lidí, kteří krizi způsobili - např. bankéřů a má koláčů až příliš. Udělali hodně chyb, spekulovali a doplatili jsme na to všichni. Nikdo z nich však nenese žádnou odpovědnost. To je smutné. Stát musí pečovat o chudé lidi, protože, jak se jeví,  v našem světe zcela úplně neplatí ono známe: bez práce nejsou koláče...
CEFR level: B1

Bez práce nejsou koláče
V součásně, každý z nás musí pracovat. A proto, vyberu tuto tématu přísloví "Bez práce nejsou koláče.
"Bez práce nejsou koláče" má dva význam. První, samozřejmě, dříve musíme vařit pak mužeme jíst. Ale na druhou stránky, mužeme tady rozumět, nemužeme mít nebo vybrat něco zdarma bez práce. Každý den, musíme přijít do práce, pracujeme nebo učíme a na konci měsíce budeme mít penize nebo platu. A nebo jiné věci, nyní, mužeme mít televizi nebo nové auto. ale nic nemusíme dělat? Domnívám se ne. To je pro člověka? Ale, také pro tvor, hmyz nebo dobytek. Musejí pracovat pro jídlo nebo trávy kazdý den  (V: myslím že) kdy nepracujeme tak co bude dál? Myslím, že budeme se stát krádeže nebo budeme umřít. Lidé bude neexistovat. Dokonce, přísloví "Bez práce nejsou koláče" Je správně. To je správně pro človeka?, pro hmyz? pro tvor? Myslím že pro všechny. Z přísloví, myslím že budu pracovat pilnější od teď.
CEFR level: A2

Ta žena, která sedí v knihovnu vedle okna. Je ji 36, je z Coventry v Anglii ale teďka bydlí v Olomouci. V Anglii vystudoval dějpis, a nyní pracuje na Palacké univerzitě jako lektorka. Není vdaná ale má jednoho syna se jmenuje David. Ta žena je sympatecká, má krásně dlouhé tmavě vlasy, ale nelíbí se mi její modrý svetr. Dívá se pres okno, protože čeká ná svého syna. Myslí o kde je, už je deset minut pozdě. Má rada kniže o letadla, líbí se jicestovat. Na večer musí jit na procházku se svůy psem, který se jmenuje Rex, ale pro ní to neni tězký, má ráda procházky pres les.
CEFR level: B2

Všude dobře, doma nejlépe
V dnešní době hodně lidi cestují do zahraničí. Asi proto, že se otevřely nové možnosti pro návštěvu jiných států. Pokud člověk má dost času a hlavně peněz, může si dovolit jet se podívat na nová místa tak daleko jak chce. 
Sama ze sebe mohu říci, že také ráda cestuji. Je dost zajimavě ochutnat cizí kuchyň, seznamit se s cizí kulturou, tradici, jazykem. Návštěva nové země přináší něco nového a poutavého. Každa  země je jiná a každý národ je jiný. Možná proto hodně lidi, které se rádi objevují neco nového a neznámého, využívají možnost cestovat a to všechno poznávát. Já také. 
Ale ze své vlastní zkušenosti mohu říci, že opravdu všude je dobře, avšak doma je lépe. Doma cítím nejlépe, protože všechno je pro mě blízko, na všechno jsem zvykla, ke všemu mám lásku. Doma  si všimám  změny jinak. Doma vím, jak řešit problémy, když přicházejí. Ale hlavním důvodem je to, že doma mám svou rodinu, která je mou podporou a která má mě ráda a vždy na mě mysli. 
Myslím si, že v České republice jsem našla svůj druhý domov. Můj manžel má českou národnost a jeho rodina také. Ale vycházím se svými novými příbuznými velice dobře a mám z toho velkou radost. Opravdu mohu říci, že můj dům - můj hrad, proto doma je mě lépe, než v jiném místě.
CEFR level: B1

Všude dobře, doma nejlepe.

Ten maly dům  na konci věsnici vždycky mám ve hlavě. Je to malý a starý dům, ale v jemu jsem se národilá a prožílá nejlepé dne se svou matkou a sestrou. Rada jsem cestovalá všude. Mám moc radá jiný zemní a kultury. Ale znála jsem že každy krát musím () na spatek v ten maly dům. Vždycky mi se stískálo pro jemu, hibil mí můj pokoj, ) můj postel, jídlo které máminka uvaři s velkou laskou. Možná je všude hezče. Dneská jsou vélka městá, kulturní centri ale níc není jako ten dům. Bylo to dobry až do mynuleho roka. Musílá jsem studovát a ukazala mé se šance v ČR. Bylo to velmy () těžce (-unreadable-) pro mě. Teď jsem uviděla že už nemůžu na spatek. Jedem do Prahe. Jestli () kdy naidu čás mužu přijit doma jenom na sedům dní. Byla jsem šťastna protože budu studovat v jednem velkem městě, ale není níkde jako doma. Když přišel čás že musim odejít byla jsem smutna. Už nebudu se sobou mít svoju rodinu, maminku. Bála jsem se v nevyděla jsem jaký jsou líde v Praze, jestli se zvíknu jak to vypadne pořad jsem přemyšlelá. Přišla jsem ... Není to špatně, docela mí se libí myslim abych se mohla zviknout na Pražáné a Prahu. Každou noc před spaní přemyšlám o lidech ktery jsou tam, o sve mamince.  Co by bylo když by byla tám? Těšim se -unreadable- když za dva měsica projedu doma. Těšim () se na všichne a budu se snažit abych neplakala.
CEFR level: B2

Škola - základ života? 
Za svůj život člověk prožíva spousta různých situací. Setkáva se s různými a odlišně vzdělaními lidmi. Podle mého názoru si určitě všímne rozdily v jejích inteligenci. Nevzdělaní lidí mají uzký pohled na svět. Mají potiže najít si dobrou a slušně placenou pozici. Naopak lidí, kteří věnovali čas a usíli vzdělání, prospěrují velmi snadno. 
Čas od času potkávám spolůžáky ze základný školy. Rozesmívají nás společné vzpomínky na dětstvi. Rád se s nimi vídam, protože mají dobrý srdce. Po půlhodinovém  rozhovoru ale zjišťují, že si nemáme o čem dál povídat. Díky tomu, že této lidé zanedbali kdysi školu, zůstali na velmi nízké úrovni. Proto uznávam a jsem zastancem myšlenky: škola - základ života. Pomocí školy a sebevzdělaní člověk neustalé cvičí a obohacuje svůj mozek. Právě proto jsem se rozhodl zůčastnít se dnešní zkoušky. Myslím si, že úroveň mé češtiny je dostačující na bežný způsob života. Domluvím se slušne a na získání prácovní pozice si myslím stáčí. Chtěl jsem, ale sám sobě dokázat, že tu zkoušku zvládnu. Dál jsem si tu práci přípravit se na ní a takovým způsobem donutil svoje mozkové buňky k činnosti.
CEFR level: B1

Všichní mamy rádí Icestovani a zahraniční výlety. Přitom všichní rádí se vždycky vratíme domů, do našeho soukromi a klidu
Jsem osobně člověk, který nejenom rád cestuje ale taky traví v zahranící delší dobu. Teď bydlim v Praze, v Česke republice, i jsem tady spokojná. Mám tady heskou praci, školu a hodně známych. Prestože jsem tady, a líbí se mi, ráda se vždycky vracím domů, do Polska. Opravdu všude je dobře ale doma nejlépe a domu se ničim nenahrádi.
Napřiklad na dovolene v luksusním hotelu, u tepleho moře stejně  začína se nam sstiskat a chceme se vracít domů. Opravdu je to heska věc zapomenout na praci a na problemy  ale někdy k tim problemům se  vracit musime. 
Letos byla jsem na dovolene v Řecku. Počasi býlo vynikající, hotel luksusní, jídlo vyborné. Poznala jsem tam hodně zajimavých lidi a chodili jsme spolu na vylety, plavali sme  a taňcili sme večer spolu na plaži. Sice byl to jedinečný zažitek a zapomněla jsem na praci a školu, ale taky ráda nastoupila jsem do letadla a letěla jsem domů. 
Všichní mamy rádí zajet si někam na dovolenou. Někdo ma  oblibené opalovat se na pisku a plavat v moři a někdo s radosti zajede na hory a spi ve stanu. Ale jaka by to dovolena nebyla všichní vime, že všude dobře ale doma nejlépe.
CEFR level: B1

Všude dobře, doma nejlépe 
Já ráda cestuji, jako moje celá rodina. Každý rok jezdíme do ciziny, a když  ríkam' "my", myslím moje maminka, můj tatínek, moje sestra a já. Všechné prázdniny mají hezké strany, ale také nehezké strany. Díky těch nehezkách stran, také ríkám že doma všechno je nejlépe. 
Každý rok jezdíme do ciziny, jak jsem jiz rekla. Dříve jsme vždycky šli k mori, ale teď jsme tam už asi dvě roky nebyli. Proč? No, to Vám řeknu. Ja  jsem velmi alergická, a proto maminka vždycky chtěla abysme šli k more, protože moře je  -unreadable-  dobré  pro moji pléť. Ale  aby se človek dostal  k morei rychle, musel jet letadlem, a to je náš problem. Protože jsem tak alergická, moje uši vždycky velice zlobí, někdy prasknou, někdy jen bolí, někdy dostanu infekci do  něj. Moje maminka má to také, a proto už radši neletíme tak často. Když nejde člověk letadlem, tak může jet autem. To také děláme, ale pro nás je Praha už dost daleká (my vždycky  sedíme v autě asi 14 hodin -symbol- když  jedeme do Prahy) a  sedet v autě mě nedělá tak dobře, tak  pro nás to není  mo žnost jet autem tak daleko k mori (my vždycky jezděli do Řecka a nebo do Bulharska, včily to je  dost daleko). 
 Jednou  také  maminka v Turecku byla  strašně nemocná ( její tělo nezvládne vysoké teploty) a to bylo opravu  strašné. Zaplať pán bůh teď mamince je zase lépe, ale bylo to ošklivé. Něco takového vždyckyuzijeme a pro te říkám ze doma všechno je nejlépe.
CEFR level: B1

V poslední letech  mnoho lidi cestuji a přestěhuji se do zahraniči, aby tam býdlet Tento trend je už vyrazný, a -ambiguous-ni a unie na  to vydelavají penize.
Sám nejsem rad cestovat, ale už v posledních deśet let bydlím v různích zemích. Jaká je moje skušenost? Je to pravda, že "všude dobře, doma nejlépe"? Nevím, protože v mém připadku už nevím, kde je doma. Pro vetšinu lidi  "doma" znamena konkretné země,  město nebo městečko, odkud človek původně pochazi nebo dlouhodobě bydli. V tém konkretném mistě človek cití se dobře, protože zna jazyk a Tam kulturu. Původně pochazím z Norska. Chodíl do školy a university a tam jsem stravil vic než 20 let. ale už dlouho tam nebydlím. Manželka a děti někdy tam nebydléli a bydlet tam nebudou. Manželka také nemluví norský a jezdíme maksimalně jedenkrat ročne do Norska. 
Známena to, že "doma" pro mně není Norska nebo Sykkylven , lidé moje rodiče stale bydlí.
V mém připadku už doma není žadné konkretné, trvalé město.
Pro mně je "doma", moje rodina! Znamena to že "doma" se muže přestěhovat? Doma s manželkou a dětmi -unreadable- se citím dobře bez stresu, protože tam rozumím jazyk a kulturu. 
A v takém interpretaci mužu potvrdit že "všude dobře, ale doma nejlepe"! 
Ano, si myslím,  že jsem byl doma v Polsku, Němečko, Kanadě a na Ukrajině.
CEFR level: A2

Na obrázku vidim ženu. Je pani Jana Svobodová. Šedi na zidli vedle okna. Je v Praze ale neni Čecha. Je Italska od Řime. Pani Svobodová má dlouhé vlasy a je ji 45 let. Vystudovala Filozofii a pracuje v knihovnu. Je vdaná a ma 2 děti. Na co právě mysli? Na dovolenou protože je unavena. Ráda čte historicke romany. Kazde rano chodi na procházku na Inaměsti vedle jeji dům. Má jeden pes ktery se jmenuje Rex.
CEFR level: A1

Ta žena se jmenuje Jana.
Je na jeji pokoje
Je v Anglii a bydli v Londyne
Má černe douhe vlasy  je jí padesatt let
Pracuje v kancelaři
Je vdaná ale nemá děti. 

Ma ráda romanzy a historicky.
Chodí na procházku do kina  a  do kavarny.
Nemá psa ale ma kočku
CEFR level: A2

Na obrazku vidíme ženu starších let. Byla zachýcená behem krátké pracovní pauzy ve městké knihovně. Je to Kateřina Svobodová z Prahy. Cely svůj život bydli v Čechách  a miluje českú líteraturu, obzlvašt romany. Vystudovala UK v Praze a je vdána. Cely život delála lektorku na UK, a ted je v důchodu.  Momentalně děla v knihovne. Hodně mysli na svoje vnůčata a taky děti. Má psá, jezevčíka. Jmenuje se Rex, ten jí moc miluje.
CEFR level: B2

Škola - základ života?
Dobré vzdělání bylo vždy základem slušné existence. Ale dnes žijeme v době neustálého technologického a společenského vývoje. a vzdělaní -unreadable-de hraje důležitou, ne-li nejdůležitější roli. Asi každého napadne, že bez dobrého vdělání si člověk nenajde kvalitní prácí, která by ho a jeho rodinu dostatečně finančně zajišťovala, ale toto není primární skutečnost, která se vzděláním souvisí. Pro mě osobně je vzdělání pouze startem  dlouhé životní trati. Školy a další vzdělávací instituce jsou místa, kde se naučíme poslouchat, vstřebávat informace a v lepším případě se zde naučíme uvažovat. Právě uvažování, filozofování a projev svého vlastního názoru je finishem vzdělávacího procesu. Nemáme-li tyto schopnosti, získana fakta, dosažená vzdelání, seznam titulů jsou nám k ničemu. Být vzdělaný dnes neznamena mít lepší společenské postavení. Význam vzdělání nabírá dnes absolutně jiný význam. Mnoho lidí směřuje k jakési individuální vzdělanosti. Nepotřebují absolvovat školy pro získaní „papíru", nýbrž nezaujatě hledá informace a zkušenosti pro svůj osobní vývoj. Mít vysokoškolské vzdělaní dnes bohužel není zárukou inteligence a všeobecné vzdělanosti.
Doufám, že si každý z nás uvědomuje, že vzdělání je především potřeba pro nás samotné a že to není pouze společenský kanon, kterým se musí řídit či ho splnit.
CEFR level: A2

Na obrázku vidím ženu. Je to profesorka paní Svobodová. Je na univerzite v knihovne. Paní Svobodová bydly v Praze v ulici Pražská. Paní Svobodová je moc chitra a prácuje na univerzite na ekonomicke fakulte. Je jí 50 let. Vystudovala postgradualný studium v Americe. Je vdaná, má syna a dceru. Planue na vylet s deti a manželem v přištý vikend. Moc ráda chte ekonomickou literaturu. Na procházku chodi do nabřeži Vltavy. Ma psa a kočku. Její pes se jmenuje Rex a kočka se jmenuje Ela.
CEFR level: B2

Škola - základ zivota
Školáci chodi do školy denně. Někdo chodí rád, někdo se k této činnosti musí pobízet. Však v tomto věku ne každé dítě je schopné pochopit, co přesně za poklad v  rukou má a jak se s ním by mělo zacházet. Vzdělávací program na každé úrovní předpokládá obrovské investice jak  peněz, tak  lidského faktoru.  Vzdělané lidí zpravidla pokračují v samostudiu a dalším  rozšiřování svých ználosti i když se to netyká jejích oboru. Život kolem nás se moc rychle mění. Abychom mohli využít všech východ současného intellektualního  světa, musíme pracovat, číst, ptát se, zamyšlet se, porovnávát, zkoumat a nebát se všeho nového, neobvyklého. 
Čím dřív pochopí to  naše děti, tím snadnější bude  jejích a zároveň i náš život. Celý socialní život probíhá po spiráli. Vyučovácí process zrovna také tak. Tím přinásíme do budousna více a více informaci. S informaci se musí úmět zacházet. Jenom mít nějakou povědomost, toho v dnešní době nestačí.  Každý obor lidské činnosti předpokládá široký spektrum znalosti a možnosti čerpat doplnujicí a rozšiřujicí informaci z jiných sfer lidského poznání. 
Na závěr chci říci, že nic čemu jsme se učili na zakládní škole, -unreadable- střední, či vysoké škole, vše co jsme slyšeli od našich babiček, dědečků mám a tát není zbytečný. Každá dozvednost  -unreadable- dodá nám malý plus. A součet at spočítá každy sám! 
(nejsem spisovatelkou, prominte)
CEFR level: B2

Škola - základ života? Jaký význam ma vzdělání pro život člověka v 21. staletí? Jsou to časte otázky, na které  chtěla bych odpovědět. Když jsem byla  dítě,  jednou uslyšela jsem od Rodiču že musím se učit, protože člověk který je pro zakladní škole muže jenom uklizet; ten, který  skončíl střední školů muže nejen uklízet ale taký pracovat v kancelaří; ten kdo ma diplom magistra muže dělat to  co se naučil na  universitě a taký věci, které dělají lide se zakladním a středním vzděláním. Rodiče mě vysvětliti (tím spůsobem) že  všechno ve vzdělání je otazkou možností které daje postup. Musim říct, že od te doby věděla jsem, že budu studovat. Chtěla jsem mít na vyběr. -unreadable- Teď jako dospělý člověk vidim  jak bylo chytré vysvětlení rodiču. Přemyslim jestlí ma stejnou vahu v dnešní době a musim říct ANO. Není nutné soustředit se na čase (21. století) ale na významu. A ten je pořad  stejný. Nemužeme se sami omezovat.  Proč vzdělání je duležité pro život člověka? Protože kromě možností,  rozšiřuje horizonta, myslenki, nazory. Dnes člověk bez vzdělání je jako handi cap, uzavřený ve světě, kterého nemuže změnít, bez přistupu k věde muže se citit jako v kleci.
Co musime přemyšlet v 21. století? To  školní system a věcí, ktere studovane  Rozdil mezi dobou když jsem  učila a dnešní je v pokroku, který se pořad koná a taky v přitupě k komunikačním prostředkum jako media a internet. Na konec musim řict, že význam vzdělání je stejný v každe době. , to rozlišuje to "stroje" které mužeme uživat aby dosahnout jak nejvyžší uroveň.