TrustHLT/LaCour huggingface dataset:
GR3 (Government): So the applicants would not have been able to obtain a court judgment in their favor.
GR3 (Government): On the substance of the Slovenian court judgments, the Slovenian courts have never, in a single instance, held the Republic of Slovenia liable for deposits made in any of the successor states.
GR3 (Government): The critical question in this case, I would submit, is not so much whether Ljubljana's bank is liable.
GR3 (Government): Let us assume Ljubljana's bank is liable.
GR3 (Government): The Slovenian courts have assumed we are looking at the bank that is not in a position to repay foreign currency deposits unless it either has access to the assets of the MBY, about 75 percent of the bank's assets constitute a claim against the MBY, so these would be subject to division among the successor states under the rule of state succession, and Ljubljana's bank is receiving financial assistance by one of the respondent states.
GR3 (Government): Now, requiring one respondent state to take over debts for Ljubljana's bank with respect to foreign currency deposits would effectively make that state liable for the entirety of the debts of the bank that was subject to division among the successor states.
GR3 (Government): I submit that such an outcome would violate a fundamental rule of the rules of state succession, namely that the outcome of the distribution must be equitable.
GR3 (Government): I will now come back to Judge Nussberg's question on the freezing of the foreign currency deposits.
GR3 (Government): As explained by the government of Serbia, the SFRY imposed very severe restrictions on foreign currency deposits in late December 1990.
GR3 (Government): I refer to Slovenia's Annex I, the amendment of the Foreign Currency Transactions Act, Article 71, and the secondary legislation that implemented that article.
GR3 (Government): We had very severe restrictions imposed regarding the purposes of withdrawals, essentially only payments for imports of goods or services for personal use, foreign currency bonds, scientific or humanitarian purposes.
GR3 (Government): We had very significant restrictions on the sums that could be withdrawn and severe advance notice requirements.
GR3 (Government): On the conditions for negotiations to distribute the old foreign currency debt, I can represent on behalf of the Republic of Slovenia, the RANA.
GR3 (Government): Slovenia has at all times been willing to negotiate in accordance with its obligations under customary national law and Annex C, the distribution of the old foreign currency debt.
GR3 (Government): It suffices to take a quick look at Article 7 that the obligation to negotiate extends to any hard currency savings deposit in a commercial bank and any of its branches in any successor state.
GR3 (Government): So it is clear that the deposits at issue in these proceedings are covered, and there are no restrictions with respect to transferred foreign currency deposits or otherwise. Indeed, the position that there is nothing
GR3 (Government): to negotiate under Article 7 is bizarre.
GR3 (Government): Why was this article included in the first instance in Annex C?
GR3 (Government): Clearly, the successor states all believe there is something to negotiate, and they did negotiate pursuant to Annex C.
GR3 (Government): I will now address the question of the 1994 restructuring of Ljubljana's bank.
GR3 (Government): That restructuring was done pursuant to the territorial principle.
GR3 (Government): That means Slovenia transferred no assets in other successor states to NLBDD as is clearly reflected in the relevant financial documents before the Court. For example, the 1994 report on LBDD
GR3 (Government): Sarajevo's operations, Slovenia's Annex 116 with respect to LBDD Sarajevo, and the LB main branch SAGREP's 1994 balance sheet in Slovenia's chamber, Annex 112.
GR3 (Government): I would like to emphasize that Slovenia put Ljubljana's bank into rehabilitation. It put it into rehabilitation because it was on the
GR3 (Government): verge of bankruptcy, and it was not in a position to repay the foreign currency debt.
GR3 (Government): The restructuring and the rehabilitation and the following restructuring had the following effect. They left the deposits of
GR3 (Government): the applicants and others in their position in the status quo they were in before. They did not extend the financial assistance that
GR3 (Government): Slovenia had to provide to prevent the bankruptcy of Ljubljana's bank and the potential of a systemic crisis that that bankruptcy could have triggered.
GR3 (Government): I would like to point to a remarkably similar factual scenario, namely the restructuring of the Icelandic bank Landsbanki much more recently than the restructuring of Ljubljanska Banka. We have
GR3 (Government): included that restructuring and its remarkably similar factual scenario in paragraph 69 of Slovenia's observations to which I would refer to court.
GR3 (Government): And that restructuring, which also excluded branches in the Netherlands and the United Kingdom, so branches outside the Icelandic territory, was recently reviewed by the aftercourt, and it was upheld as lawful under the EU deposit protection directives.
GR3 (Government): One last point on the MBY accounts abroad. I have drawn the court's
GR3 (Government): attention before to the relevant legislation that required the transfer of foreign currency cash deriving from deposits to MBY accounts abroad. And I would like to emphasize again this performer
GR3 (Government): or accounting method applied to the initial deposit, which was a huge sum, and that's why we have such big discrepancies in effective depositing and in performer depositing.
GR3 (Government): But after 1978, after the initial deposit was done, as can be very clearly seen from the contracts, from the legislation, foreign currency deposits had to be effectively redeposited.
GR3 (Government): That means they had to be shipped to MBY accounts abroad. And, of course,
GR3 (Government): we are not only talking about foreign currency deposits. Banks do have
GR3 (Government): other cash, foreign currency cash. So I would also like the court to focus
GR3 (Government): on the legislation that I have cited in my pleading that concerns foreign currency cash deriving from other sources, such as tourism or Yugoslav experts, substantial sources of foreign currency cash, which also had to be shipped to MBY accounts abroad.
GR3 (Government): That concludes my observations. Thank you, Mr. President.
Dean Spielmann (JudgeP): I call Mr. Bogdanov.
GR1 (Government): Well, taking into account that we have already passed 12 o'clock and it's lunchtime, so to say, I will try to be, again, as short as possible in giving replies to the questions put by the judges.
GR1 (Government): I will start with the first question put by the judge, Nussberger, regarding the continuation of succession process and speeding up of that process.
GR1 (Government): From the part of the Republic of Macedonia, I can say that we believe that in this case, we are in the most unfavorable position of all the respondent states in the process of succession and all this whole issue regarding the old foreign currency savings.
GR1 (Government): Since the government, with the cited law before enacted in 2000, converted all the old foreign currency savings into public debt, regardless of nationality of the depositors or the banks.
GR1 (Government): In a sense, for us, the situation cannot be more disadvantaged than it is at the moment, because, as I referred in my pleading, the government took over the guarantees also for foreign branches which were operating on Macedonian territory.
GR1 (Government): Therefore, it is understandable that the government makes all the efforts that is within its competence to drive the succession process forward, and eventually, at the end, to be able to reimburse a part of the public debt deriving from the citizens' savings which were deposited in the branches of foreign banks, so to say in Macedonia, or banks which had headquarters in the other republics.
GR1 (Government): Regarding the question about the application of Annex C, I fully support and ally with the answer given by Monica, the government agent of Bosnia.
GR1 (Government): So I would not like to repeat myself on this issue.
GR1 (Government): And also, regarding the question about the freezing of assets of the depositors, I also fully agree with my Croatian colleague in her response regarding the legal basis which was actual in the then Yugoslavia.
GR1 (Government): But I would like to add that also Macedonia enacted a law for taking over the foreign currency deposits of the citizens by the Republic of Macedonia, which was enacted in 92, and also served as a legal basis for the freezing of the accounts of this type of depositors.
Dean Spielmann (JudgeP): The court will now deliberate on the case.
Dean Spielmann (JudgeP): I declare open the public hearing on the merits in the case of Dvorski against Croatia.
Dean Spielmann (JudgeP): The application was lodged on the 16th of April, 2011, with the court under Article 34 of the Convention by a Croatian national, Mr. Ivan Dvorski.
Dean Spielmann (JudgeP): The application was allocated to the first section of the court pursuant to Rule 52, paragraph 1 of the Rules of Court.
Dean Spielmann (JudgeP): It was communicated to the government on the 28th of June, 2011.
Dean Spielmann (JudgeP): On the 28th of November, 2013, a chamber of that section declared the application partly admissible and delivered a judgment in which it held that Article 6, paragraph 1, and 3C of the Convention had not been violated.
Dean Spielmann (JudgeP): On the 26th of February, 2014, the applicant requested that the case be referred to the Grand Chamber in accordance with Article 43 of the Convention, and the panel of the Grand Chamber accepted the request on the 14th of April, 2014.
Dean Spielmann (JudgeP): Stažnik, assisted by Mrs. Nikolina Katić, Mrs. Morana
Dean Spielmann (JudgeP): Briški, Mrs. Sonja Raguž, and Mr. Zlatko Budimir, advisors.
Dean Spielmann (JudgeP): The applicant is represented by Mrs. Snježana Maroševac-Čapko
Dean Spielmann (JudgeP): I also welcome a group of judges from Croatia.
Dean Spielmann (JudgeP): Mrs. Maroševac-Čapko for the applicant
Dean Spielmann (JudgeP): will speak first, and then Mrs. Stažnik for the government.
Dean Spielmann (JudgeP): I would explain that in addition to interpreting in the two official languages of the court, English and French, interpreting from Croatian has been authorized for the benefit of the applicant's representative.
Dean Spielmann (JudgeP): I call Mrs. Maroševac-Čapko.
AP1 (Applicant): I will talk on the Croatian.
AP1 (Applicant): Poštovani predsjedniče i članovi viječa, kolegice i kolege, s obzirom da uputama stoji da se ne bi trebala ponavljati vezano za sam predmet o onome što je već bila iznošeno tijekom postupka, pokušavat ću se ograničiti na naše očitovanje na podnesak Republike Hrvatske od dana 29. ruina 2014. godine.
AP1 (Applicant): Naime, navedeni podnesak je prepun neistina i pokušaja tumačenja problematike na nelogičan način u nastojanju da se pod bilo koju cijenu nastoji opravdati postupak države u trenutku privođenja i uhičenja mog branjenika, odnosno podnositelja zahtjeva.
AP1 (Applicant): Pa tako država polemizira o tome kada su i kako roditelji uopće mogli angažirati kolegu branitelja, odnosno odvjetnika G.M.
AP1 (Applicant): s obzirom da je majka podnositelja zahtjeva bila u to vrijeme u Italiji, dok je otac bio u Hrvatskoj, odnosno u Rijeci.
AP1 (Applicant): Činjenica je da je odvjetnik G.M. opunomoćen od strane majke putem telefona.
AP1 (Applicant): Išto me je zatim dao i pisan upunomoć otac podnositelja zahtjeva, kako je danas pokoljnik D.
AP1 (Applicant): Međutim, u cijeloj toj priči bitno je istaći da kolega, odnosno odvjetnik G.M.
AP1 (Applicant): nije došao u treću policijsku postaju iz vlastitog Hira, odnosno da nije imao pametnijeg posla pa se malo prošetao do treće policijske postaje.
AP1 (Applicant): I je doista bio angažiran od roditelja podnositelja zahtjeva i na sve načine je pokušao pristupiti svom branjeniku.
AP1 (Applicant): Navodi države da odvjetnik G.M. nije mogao pristupiti u ranijim jutarnjim satima,
AP1 (Applicant): odnosno u razdobju od 10.45 do 10.50,
AP1 (Applicant): iz razloga što da je otac podnositelja zahtjeva bio obaviješten tek u 14.00,
AP1 (Applicant): nije točno, odnosno više nego absurdno, iz sljedećih razloga.
AP1 (Applicant): Naime, podnositelj zahtjeva je priveden u policijsku postaju, treću policijsku postaju Rijeka, u 13.00, 13.00. 2007. godine,
AP1 (Applicant): uhićen je 14.00. 2007. godine u 9.50 minuta.
AP1 (Applicant): Dakle, podnositelj zahtjeva je bio u prostorijama policije gotovo 24 sata prije nego što je uhićen.
AP1 (Applicant): Tako da je otac podnositelja zahtjeva znao gdje se njegov sin nalazi i znao je, kad već nije sljedeće jutro došao kući, da će angažirati odvjetnika, pa je to isti i napravio.
AP1 (Applicant): Nadalje, netočni su i navodi države, da bi podnositelj zahtjeva tvrdio da su mu roditelji angažirali odvjetnika DM još 13.00. 2007. godine.
AP1 (Applicant): Naime, mi cijelo vrijeme tvrdimo da je to bilo 14.00. 2007.
AP1 (Applicant): i da je tad on bio angažiran i nastojao pristupiti svom branjeniku.
AP1 (Applicant): Također istićemo da podnositelj zahtjeva nije imao nikakvo kontakta sa vanjskim svijetom, dakle, od 13.00. 2007. u 13 sati
AP1 (Applicant): do 14.00. 2007. u 19 sati 45 minuta,
AP1 (Applicant): kada mu je bio pristupio odvjetnik MR, a koji je pristupio u prostorije treće policijske postaje na poziv policije.
AP1 (Applicant): Moj branjenik, odnosno podnositelj zahtjeva, nije bio upoznat da je u prostorije treće policijske postaje u rijeci pristupio odvjetnik DM i nije bio upoznat da bi ga on zastupao u davanju, eventualnom davanju ili obrani šutnjom pred djelatnicima policije.
AP1 (Applicant): Naime, u podnesku o kojem se očitujemo, dokazuje se da država tvrdi da policija nije bila niti dužna upoznati podnositelja zahtjeva da je u prostoriji treće policijske postaje pristupio odvjetnik DM, budući da podnositelj zahtjeva nije niti iskazao želju niti volju da mu se angažira branitelj.
AP1 (Applicant): Međutim, takav navod je potpuno u suprotnosti s odredbom članka 6.3.C EUKZLTP,
AP1 (Applicant): budući je policija bila dužna upozoriti i upoznati podnositelja zahtjeva da mu je pristupio branitelj u policijsku postaju, da je podnositelj zahtjeva imao pravo se očitovati da li želi da ga on zastupa ili ne želi.
AP1 (Applicant): Nadalje, država navodi na strani podnositelja zahtjeva da se radi o osobi koja ima loš karakter, odnosno da ima kriminalnu prošlost, dok je bio maloljetnik.
AP1 (Applicant): Međutim, da je to i tako, to je činjenica koja ne bi smijela utjecati na njegova ljudska prava.
AP1 (Applicant): Naime, EUKZLTP je upravo istvorena da se primijeni upravo prema svima, a ne samo prema nekim odabranim ljudima.
AP1 (Applicant): I svakoga treba tretirati na način da se poštuje njegovo ljudsko dostojanstvo kao i njegova osoba u cijelosti.
AP1 (Applicant): A kako je to propisano navedenom konvencijom?
AP1 (Applicant): Nadalje, država polemizira i o tome da bi podnositelj zahtjeva bio osoba koja je u svakom svom kaznenom postupku angažirala drugog odvjetnika.
AP1 (Applicant): Međutim, uz navedeni podnesak, država dostavlja presudu Općinskog suda u Rijeci pod poslovnim brojem KSM 151 kroz 06 od 13. veljače 2007. godine, iz koje je razvjedno da ga je
AP1 (Applicant): u svakom postupku zastupao odvjetnik DM.
AP1 (Applicant): Znači da njihov navod i dokaz kojeg su priložili je kontradiktoran.
AP1 (Applicant): S obzirom na tu činjenicu, logično je i životno da su roditelji upravo angažirali istog odvjetnika DM da ga zastupa pred policijom na trećoj policijskoj postaji.
AP1 (Applicant): Budući su isti, već imali percepciju o radu istog i bili su zadovoljni kakvom kvalitetom njegovog zastupanja, tako i sa znanjem da će isti obaviti savjesno i pošteno svoj rad, jer su već imali izgrađeno povjerenje prema njemu.
AP1 (Applicant): Unatoč s tim navodima o tome da li je odvjetnik DM pristupio u prostorije policijske postaje putem punomoći majke ili oca, su u konačnici i nebitne s obzirom da je konačnici njega trebao opunomočiti sam podnositelj zahtjeva.
AP1 (Applicant): To je mogao učiniti samo u trenutku da je odvjetnik DM pristupio u treću policijsku postaju i da je bio doveden u prostoriju sa svojim branjenikom. Pa se onda isti tad mogao izjasniti
AP1 (Applicant): da li želi da ga zastupa ili ne želi da ga zastupa.
AP1 (Applicant): Sadalje također imamo i nelogičnost da se tvrdi da podnositelj zahtjeva nije želio angažirati branitelja, međutim iz prijepornog zapisnika o ispitivanju podnositelja zahtjeva u svojstvu osumičenika proizlazi da ga je branitelj ipak zastupao, ali ne onaj kojeg je on želio, odnosno kojeg su ovi roditelji angažirali, nego drugi. Pa se postavlja pitanje
AP1 (Applicant): zašto policija nije obavijestila odvjetnika DM da je sada podnositelj zahtjeva želio da mu se postavi branitelja s obzirom da su isti bili upoznati da je odvjetnik DM u više navrata nastojao doprijeti do svog branjenika, odnosno podnositelja zahtjeva. Tim prije što iz daljnjeg kaznenog
AP1 (Applicant): postupka koji se vodio pred županijskim sudom u Rijeci proizlazi da je podnositelj zahtjeva angažirao odvjetnika DM da ga zastupa u daljem postupku i u tom smislu mu je potpisao i punom oču. A to je učinio čim je bio pušten iz prostorija
AP1 (Applicant): treće policijske postaje. Pa bi to bio i odgovor na pitanje
AP1 (Applicant): kojeg je postavio sud, odnosno da podnositelj zahtjeva nije imao slobodnu volju angažirati branitelja kojeg je doista želio da ga zastupa dana 14. ožnjika 2007. godine,
AP1 (Applicant): već je isti bio prisiljen pristati da ga zastupa odvjetnik MR kojeg je pozvala policija. Što se tiče navoda države,
AP1 (Applicant): da bi u vrijeme kada je podnositelj zahtjeva bio ispitivan pred organima policije na trećoj policijskoj postaji u Rijeci, postojale liste odvjetnika, pa da je on na temelju tih lista i mogao izabrati nekoga od njih, to nije točno.
AP1 (Applicant): Naime, država nije dostavila popis odvjetnika iz 2007. godine
AP1 (Applicant): pod izlikom da se navedeni popis ne čuva, odnosno da policija ne čuva takve popise u svojim arhivama. Naime, da bi čuvali
AP1 (Applicant): tako nešto, oni prvo to moraju imati. A kako nisu to nijimali,
AP1 (Applicant): tako to nisu mogli niti čuvati. To govorim također i iz vlastite prakse,
AP1 (Applicant): jer i ja sam u svom radu bila suočena sa sličnim problemima ne u jednom, nego u bezbroj slučajeva.
AP1 (Applicant): Dakle, odgovor na sljedeće pitanje koje je sud postavio, podnositelj zahtjeva nije dobio prigodu odabrati branitelja s popisa branitelja, jer mu navedeni popis nikada nije bio predođen.
AP1 (Applicant): S obzirom da smo u više navrata istekli činjenicu da je odvjetnik koji je zastupao podnositelja zahtjeva pred redarstvenim vlastima, odnosno u policijskoj postaji 3. PP, bio mrl i dostavili smo
AP1 (Applicant): i dokaze u tom smislu, a i država je u konačnici u tom svom zadnjim podnesku na koje se mi sad očitujemo, dostavila, odnosno priznala da doista je navedeni odvjetnik bio načelnik policijske uprave PDŽ Rijeka.
AP1 (Applicant): Međutim, to što je on bio po funkciji ne bi bilo toliko bitno da isti nije postupao isključivo u namjeri da se dobije iskaz od podnositelja zahtjeva, a kako bi se mogao zaključiti predmet, odnosno dovršiti predistražna radnja.
AP1 (Applicant): Naime, ono što upučuje na to da kolega, odnosno odvjetnik MR, nije postupao u skladu sa kodeksom odvjetničke etike niti sa zakonom o odvjetništu, je činjenica da je pristupio u treću policijsku postaju ne na poziv podnositelja zahtjeva, nego na poziv policije. Da je se isti sa podnositeljem
AP1 (Applicant): zahtjeva unatoč težini inkriminacija zadržao u vrlo kratkom razgovoru, koji po slobodnoj proceni je iznosio oko 20 minuta. Da nije vodio računa o samom vremenu
AP1 (Applicant): ispitivanju podnositelja zahtjeva, jer je podnositelj zahtjeva bio ispitivan, odnosno nastavljeno njegovo ispitivanje i nakon proteka zakonskih rokova u kojima se je osumnjičenik smio ispitivati, naime, iz zapisnika o saslušanju osumnjičenika proizlazi da je ispitivanje završeno u 23 sata, međutim, prema zakonu o policiji osumnjičenici su se mogli ispitivati najkasnije do 22 sata, te sljedeće jutro od 6 sati pa do 22.
AP1 (Applicant): Zatim, odjetnik NRL nije vodio računa o tome u kakvom stanju je podnositelj zahtjeva bio. Naime, podnositelj zahtjeva
AP1 (Applicant): se u više navrata požalio na postupanje policije, međutim, on o tome nije reagirao, niti je takvu primjedbu podnositelja zahtjeva tražio da se unese u zapisnik.
AP1 (Applicant): Naime, da podnositelj zahtjeva nije bio u dobrom stanju u trenutku davanja iskaza pred policijom na trećoj policijskoj postaji proizlazi iz kasnijeg postupka, kada je isti bio vještačen i kada je utvrđivano da li je bio sposoban, odnosno kada je utvrđivana njegova psihička sposobnost, prilikom počinjenja, navodnog počinjenja kaznenog dijela, gdje su psihijatri, kao vještaci, utvrdili da je isti bio bitno smanjeno u broji.
AP1 (Applicant): Naime, prema samom iskazu koji prileži policiji proizlazi da je podnositelj zahtjeva, tempore criminis, bio pod snažnim utjecajem alkohola i droga i što mu je u konačnici valorizirano u samom medicinskom nalazu vještaka prilikom prosuđivanja njegove ubrojivosti.
AP1 (Applicant): Dobro bih htjeli ukazati da odvjetnik MR nikada za svoje zastupanje pred trećom policijskom postajom nije ispostavio račun podnositelju zahtjeva.
AP1 (Applicant): Nikada nije tražio od njega da mu plati zastupanje.
AP1 (Applicant): Svega toga proizlazi kako odvjetnik MR nije brino za dobrobit svog branjenika, odnosno podnositelja zahtjeva, jer da je tome bilo tako, tada podnositelj zahtjeva ne bi tražio novog odvjetnika, a sve to postupanje policije prema odvjetniku MR, odnosno prema odvjetniku GM, je bilo prijavljeno na gotova sve državne institucije, o čemu smo mi također dostavili dokaze u spis, u pravo suđu, vrhovnom sudu Republike Hrvatske, državnoj odvjetničkoj komori, državnom odvjetništvu Republike Hrvatske, gdje se tražilo izuzeće državnog odvjetnika Primorsko-Goranske županije, u to vrijeme Dorisa Hrasta, gdje se tražilo izuzeće svih ostalih državnih odvjetnika, iz razloga što je državni odvjetnik Primorsko-Goranske županije, Doris Hrast, odnosno županijski državni odvjetnik, dopustio takvo postupanje policije prema odvjetniku GM na način da je isti bio nazočan prilikom ispitivanja osumnjičenika, odnosno podnositelja zahtjeva, a da ništa nije poduzeo kako bi omogućio pristup odvjetnika GM svom branjeniku, niti zaštitio njegovi dignitet.
AP1 (Applicant): Povodom navedenog događaja je pred Općinskim sudom u Rijeci, odnosno prema spisima Prvožupanijskom sudu u Rijeci, bila odnesena i tužba radi otklanjanja nezakonite radnje.
AP1 (Applicant): Dakle, zaključak svega da usluge odvjetnika MR, koji je zastupao podnositelja zahtjeva tijekom policijskog ispitivanja, nije ispunjavala zahtjeve dobre obrane.
AP1 (Applicant): Nadalje, s obzirom da smo već naveli da je podnositelj zahtjeva bio priveden u prostorije treće policijske posta je Rijeka 13. ožuka 2007. godine u 13 sati,
AP1 (Applicant): a Uhićen tek 14. ožuka 2007. godine u 9.50 sati,
AP1 (Applicant): dok je odvjetnik MR pristupio u policijske prostorije tek u 19.45 sati,
AP1 (Applicant): i da se ta činjenica, nažalost, nastojala prikriti tijekom kaznanog postupka s obzirom da je spis u tom dijelu oštećen, odnosno ti dokumenti nisu više sastavni dio spisa, jednostavno ih nema.
AP1 (Applicant): Da li su slučajno ili namjerno izvedeni spisa, ja ne mogu tvrditi.
AP1 (Applicant): To je, znači, govorimo o spisu Županijskog suda u Rijeci, postavni broj K71 kroz 07, o čemu smo mi više puta isticali, ne samo u ovom postupku, nego i u postupku pred Vrhovnim sudom Republike Hrvatske.
AP1 (Applicant): Dakle, to sve upućuje da je pristup podnositelju zahtjeva bio potpuno onemogućen do dolazka odvjetnika MR, a što opet upućuje da je tu bilo prvenstveno namjera da se podnositelj zahtjeva prisili da da svoj iskaz, prisili da da svoje priznanje.