U-I-42/97
Natisni
Opravilna št.:
U-I-42/97
Datum odločitve:
10. 7. 1997
Objavljeno:
OdlUS VI, 111
ECLI:
ECLI:SI:USRS:1997:U.I.42.97
Akt:
Odlok o ustanovitvi javnega vzgojno-izobraževalnega zavoda Osnovna šola Sveti Jurij ob Ščavnici (Uradni list RS, št. 8/97)
Odlok o imenovanju lokalnega središča Sveti Jurij ob Ščavnici v Občini Sveti Jurij ob Ščavnici (Uradni list RS, št. 6/97)
Odlok o spremembi območja lokalnega središča Sveti Jurij ob Ščavnici in o imenovanju ulic v Občini Sveti Jurij ob Ščavnici (Uradni list RS, št. 6/97), četrtega odstavka 97. člena Statuta Občine Sveti Jurij ob Ščavnici (Uradni list RS, št. 37/95)
Izrek:
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti in zakonitosti Odloka o ustanovitvi javnega vzgojno-izobraževalnega zavoda Osnovna šola Sveti Jurij ob Ščavnici se zavrže.

Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti in zakonitosti Odloka o imenovanju lokalnega središča Sveti Jurij ob Ščavnici v Občini Sveti Jurij ob Ščavnici, Odloka o spremembi območja lokalnega središča Sveti Jurij ob Ščavnici in o imenovanju ulic v Občini Sveti Jurij ob Ščavnici in četrtega odstavka 97. člena Statuta Občine Sveti Jurij ob Ščavnici se zavrne.
Evidenčni stavek:
Ustavno sodišče odloča med drugim o ustavnosti in zakonitosti predpisov in splošnih aktov za izvrševanje javnih pooblastil.
Izpodbijani odlok ni predpis, temveč akt o ustanovitvi javnega zavoda. Takšen akt je posamičen akt, čeprav ga je v obliki odloka sprejel občinski svet.
Postopek spremembe imena lokalnega središča, njegovega območja in preimenovanja ulic je v skladu s 1. členom Ustave in tretjim odstavkom 7. člena Zakona o imenovanju in evidentiranju naselij, ulic in stavb, če imajo občani možnost sodelovati pri obravnavanju teh vprašanj.
Geslo:
Preimenovanje lokalnega središča.
Preimenovanje ulic.
Nepristojnost Ustavnega sodišča za oceno občinskega predpisa kot posamičnega akta (ustanovitev javnega zavoda).
Javni zavod, ustanovitev.
Sodelovanje krajanov pri spremembi imena naselij in ulic.
Neposredne oblike odločanja občanov v lokalnih zadevah: zbor občanov, referendum.
Delno odklonilno ločeno mnenje ustavnega sodnika.
Pravna podlaga:
Ustava, 1., 14., 15. čl.
Zakon o imenovanju in evidentiranju naselij, ulic in stavb (ZIENUS), 7. čl.
Zakon o Ustavnem sodišču (ZUstS), 21., 25. čl.
Opomba:
V obrazložitvi svoje odločitve se Ustavno sodišče sklicuje na svoje zadeve št. U-I-76/94 z dne 5.5.1994 (OdlUS III,44), št. U- I-74/92 z dne 19.11.1992 (OdlUS I,88) in št. U-I-304/94 z dne 9.11.1995 (OdlUS IV,114).
Vrsta zadeve:
ocena ustavnosti in zakonitosti predpisov in drugih splošnih aktov
Vrsta akta:
občinski predpis
Vlagatelj:
Boris Voršič in drugi, Sveti Jurij ob Ščavnici
Datum vloge:
3. 2. 1997
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrženje
Dokument:
US18472
Dokument v PDF obliki:
U-I-42-97.pdf
134 KB
Prenesite datoteko
U-I-42-97_LM.pdf
124 KB
Prenesite datoteko
U-I-42/97
10.7.1997
S K L E P
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus pobude Borisa Voršiča in drugih iz Svetega Jurija ob Ščavnici na seji dne 10. julija 1997
s k l e n i l o :
1. Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti in zakonitosti Odloka o ustanovitvi javnega vzgojno-izobraževalnega zavoda Osnovna šola Sveti Jurij ob Ščavnici (Uradni list RS, št. 8/97) se zavrže.
2. Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti in zakonitosti Odloka o imenovanju lokalnega središča Sveti Jurij ob Ščavnici v Občini Sveti Jurij ob Ščavnici (Uradni list RS, št. 6/97), Odloka o spremembi območja lokalnega središča Sveti Jurij ob Ščavnici in o imenovanju ulic v Občini Sveti Jurij ob Ščavnici (Uradni list RS, št. 6/97) in četrtega odstavka 97. člena Statuta Občine Sveti Jurij ob Ščavnici (Uradni list RS, št. 37/95)se zavrne.
O b r a z l o ž i t e v
A.
1. Pobudniki so 3.2.1997 vložili pobudo za oceno zakonitosti v izreku navedenih odlokov. Navedeni odloki naj bi bili sprejeti na nedemokratičen način, brez predhodnih obravnav ter brez možnosti odločanja na referenudmu. Z izpodbijanimi odloki naj bi se na nedemokratičen način spremenilo ime lokalnega središča in pošte, območje lokalnega središča, preimenovale ulice ter spremenilo ime osnovne šole in vrtca.
2. Navajajo tudi, da naj bi bila Občina Sveti Jurij ustanovljena na nedemokratičen način in v nasprotju s kriteriji za ustanovitev občin ter v nasprotju z izraženo voljo občanov na referendumu. Prav tako naj bi bilo na nedemokratičen način določeno tudi ime občine. Glede teh dveh vprašanj so občani že vložili pobudo za oceno zakonitosti na Ustavno sodišče, vendar jim odločitev glede vprašanja imena občine ni znana.
3. Pobudniki menijo, da so izpodbijani odloki v nasprotju z drugim odstavkom 52. člena, četrtim odstavkom 97. člena in drugim odstavkom 99. člena Statuta Občine Sveti Jurij ob Ščavnici (Uradni list RS, št. 37/95 - v nadaljevanju: Statut) ter v nasprotju s 1., 14. in 15. členom Ustave. Predlagajo tudi razveljavitev četrtega odstavka 97. člena Statuta Občine Sveti Jurij, saj naj bi bil v nasprotju z Zakonom o lokalni samoupravi (Uradni list RS, št. 72/93, 6/94 - odl. US, 45/94 - odl. US, 57/94, 14/95, 20/95 - odl. US, 63/95, 73/95, 9/96 - odl. US, 39/96 in 44/96) in 1. členom Ustave. Ustavnemu sodišču tudi predlagajo, da zadrži izvajanje izpodbijanih odlokov, saj bi sicer utegnila nastati večja materialna in druga škoda.
4. Iz gradiva, ki ga je poslala Občina Sveti Jurij ob Ščavnici, izhaja, da je pobudo o imenovanju lokalnega središča Sveti Jurij ob Ščavnici kakor tudi pobudo o imenovanju ulic v Občini Sveti Jurij Ob Ščavnici dalo 25 občanov, Občinski odbor SKD Sveti Jurij in podružnica Slovenske ljudske stranke. Na podlagi teh pobud so bili pripravljeni osnutki odlokov, ki jih je Občinski svet na 21. redni seji dne 17.12.1996 sprejel in sklenil, da se dajo v 30-dnevno javno razgnitev. Javna razgrnitev je bila izvedena v času od 18.12.1996 do 18.1.1997 in sicer na treh javnih mestih: (1) na razglasni tabli ob vhodu v občinsko zgradbo Občine Sveti Jurij ob Ščavnici, (2) na razglasni tabli Občine Sveti Jurij ob Ščavnici v centru naselja Videm ob Ščavnici ter (3) na oglasni tabli pri vaški avtobusni postaji.
Dne 13.1.1997 je župan Občine Sveti Jurij ob Ščavnici na lokalni kabelski televiziji odgovarjal na vprašanja občanov glede preimenovanja kraja in ulic. Občinski svet je priložil tudi pripombe, ki jih je dobil v času javne razgnitve.
5. Občinski svet Občine Sveti Jurij ob Ščavnici je v zvezi s pobudo še pojasnil, da niso prejeli zahteve za zbor občanov ali za referendum, prav tako Zakon o imenovanju in evidentiranju naselij, ulic in stavb (Uradni list SRS, št. 5/80, 42/86 in 5/90 ter Uradni list RS št., 8/90, 10/91, 17/91, 13/93 in 66/93 - v nadaljevanju: ZIENUS) ne zahteva razpisa referenduma. Menijo, da je postopek sprejemanja odloka potekal v skladu z ZIENUS in v skladu s Statutom Občine Sveti Jurij ob Ščavnici ter Poslovnikom občinskega sveta (Uradni list RS, št. 60/95). Občinski svet je vse tri odloke sprejel na seji z 10 glasovi proti enemu, kar je več kot dvotretinjska večina prisotnih svetnikov, kot to določa 97. člen Statuta.
6. Pobudniki so podali tudi pripombe na gradivo, ki ga je predložila Občina Sveti Jurij ob Ščavnici. Navajajo, da člani sveta ob sprejemanju spornih odlokov niso bili seznanjeni z vsebinami pripomb občanov. Nestrankarski svetnik naj bi podal zahtevo za referendum. Predložili pa so tudi video kaseto, na kateri je posneta oddaja CTV Sveti Jurij Kanal 3 z dne 13.10. 1995, gost te oddaje pa je bil gospod Jože Kocuvan, tedanji poslanec v Državnem zboru. Glede poteka javne razgrnitve navajajo, da so bili odloki razgrnjeni samo nekaj dni in da naj bi jih odstranili predlagatelji.
7. Občinski svet je odgovoril na zgornje navedbe pobudnice in zanikal trditve o odstranitvi odlokov ter ponovno potrdil, da so bili svetniki seznanjeni z vsemi pripombami. Video kasete z oddajo, v kateri je župan Občine Sveti Jurij ob Ščavnici na lokalni kabelski televiziji odgovarjal na vprašanja občanov glede preimenovanja kraja in ulic, na katero se sklicuje pobudnik, niso mogli predložiti, ker jim je lokalna televizija odgovorila, da video kaset ne hranijo.
B.
8. Ustavno sodišče na podlagi 21. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94 - v nadaljevanju: ZUstS) odloča med drugim o ustavnosti in zakonitosti predpisov in splošnih aktov za izvrševanje javnih pooblastil. Odlok o ustanovitvi javnega vzgojno-izobraževalnega zavoda Osnovna šola Sveti Jurij ob Ščavnici ni predpis, temveč akt o ustanovitvi javnega zavoda. Takšen akt je posamičen akt, čeprav ga je v obliki odloka sprejel občinski svet.
9. Glede na navedeno ni izpolnjena procesna predpostavka iz 21. člena ZUstS za ustavnosodno presojo Odloka o ustanovitvi javnega vzgojno-izobraževalnega zavoda Osnovna šola Sveti Jurij ob Ščavnici. Takšno stališče je Ustavno sodišče zavzelo tudi že v zadevi št. U-I-76/94 z dne 5.5.1994 (OdlUS III,44).
10. Ustavno sodišče ni presojalo skladnosti Odloka o imenovanju lokalnega središča Sveti Jurij ob Ščavnici v Občini Sveti Jurij in Odloka o spremembi območja lokalnega središča Sveti Jurij ob Ščavnici in o imenovanju ulic v Občini Sveti Jurij ob Ščavnici s Statutom, saj je po določbi 4. alinee prvega odstavka 21. člena ZUstS pristojno le za presojo skladnosti predpisov lokalnih skupnosti z Ustavo in zakoni. V tem okviru odloča tudi o ustavnosti in zakonitosti postopkov, po katerih so bili ti akti sprejeti. Ni pa v pristojnosti Ustavnega sodišča presoja medsebojne skladnosti predpisov lokalne skupnosti. Ustavno sodišče, zato ni moglo preizkusiti, ali so izpodbijani odloki v skladu s Statutom Občine Sveti Jurij, temveč je ocenjevalo v okviru navedb le skladnost z Ustavo in zakonom.
11. Trditev pobudnikov, da so bili odloki sprejeti na nedemokratičen način (ker naj ne bi bilo predhodnih obravnav pri sprejemanju odlokov ter naj ne bi obstajala možnost odločanja na referendumu) in s tem v nasprotju s 1., 14. in 15. členom Ustave, je očitno neutemeljena. Pobuda je neutemeljena tako glede pravne ureditve kot tudi glede poteka konkretnega postopka sprejema izpodbijanih odlokov.
12. Zakonska določila glede načel, načina in postopka za imenovanje, preimenovanje, združevanje, razdruževanje in odpravo naselij in ulic vsebuje ZIENUS. Tretji odstavek 7. člena ZIENUS določa, da pobude in predloge za imenovanje, preimenovanje, združevanje, razdruževanje in odpravo naselij in ulic dajejo delovni ljudje in občani na svojih zborih in v organih krajevnih skupnosti. Ta določba se nanaša na postopek dajanja pobud in predlogov za imenovanje, preimenovanje, združevanje, razdruževanje in odpravo naselij in ulic. V obravnavanem primeru pa je sporen postopek obravnave sprejete pobude . Iz odločbe Ustavnega sodišča št. U-I-74/92 z dne 19.11.1992 (OdlUS I,88) izhaja, da morajo občani imeti možnost posredovati svoje mnenje o sprejeti pobudi za imenovanje, preimenovanje, združevanje, razdruževanje in odpravo naselij in ulic na zborih občanov ali v organih krajevnih skupnosti, torej na enak način, kot zakon določa za dajanje pobud. Ta mnenja za občinski svet niso obvezujoča. Navedeno v konkretnem primeru pomeni, da morajo občani imeti možnost, da na zboru občanov za vso občino ali pa za eno ali več vaških skupnosti sodelujejo pri spremembi imena naselja in ulic in da jih je treba vprašati za mnenje. Navedene možnosti morajo biti opredeljene s statutom.
13. Statut določa pogoje za sklic zbora občanov in za razpis referenduma. Člen 50 Statuta določa, da zbor občanov skliče župan na lastno pobudo, na pobudo občinskega sveta ali sveta vaške skupnosti ter na zahtevo deset odstotkov volilcev v občini. Določbe glede svetovalnega referenduma vsebuje 53. člen Statuta, ki določa, da je občinski svet dolžan razpisati svetovalni referendum o posameznih vprašanjih posebnega pomena iz občinske pristojnosti, da se ugotovi volja občanov, če to zahteva najmanj deset odstotkov volilcev v občini. Člen 51 Statuta pa določa, da ima deset odstotkov občanov možnost zahtevati razpis referenduma o aktih ali drugih odločitvah občinskega sveta.
14. Po oceni Ustavnega sodišča zgoraj prikazana ureditev v ničemer ne kaže na neskladnost z Ustavo. Statut daje v skladu z ZIENUS možnost sodelovanja občanov pri obravnavanju lokalnih vprašanj z zborom občanov in referendumom kot neposrednima oblikama odločanja občanov o lokalnih zadevah. Takšna ureditev pa očitno ni v nasprotju z Ustavo.
15. Prav tako tudi konkretni postopek sprejema izpodbijanih odlokov ni potekal v nasprotju z Ustavo. Občinski svet ni prejel zahteve za sklic zbora občanov niti zahteve za razpis referenduma. Pobudniki sicer zatrjujejo, da ni bilo predhodnih obravnav na zborih občanov in da jim ni bila dana možnost odločanja na referendumu, vendar očitno niso uporabili možnosti, ki jim jo daje statut. Odloki bi namreč bili v nasprotju z prvim členom Ustave, če statut ne bi predvideval neposredne oblike odločanja občanov o lokalnih zadevah ali če Občinski svet v konretnem primeru v nasprotju s statutom občanom te možnosti ne bi dal. Občanom je bila dana možnost, da se izjavijo o danih predlogih, saj je bila opravljena tridesetdnevna javna razgrnitev odlokov, prav tako je župan občine po lokalni kabelski televiziji odgovarjal na vprašanja občanov v zvezi s preimenovanjem kraja. Na podlagi 51. člena Statuta imajo občani še vedno možnost zahtevati referendum, na podlagi 54. člena pa imajo možnost zahtevati razveljavitev izpodbijanih odlokov.
16. Pobudniki ne pojasnjujejo zatrjevanega neskladja izpodbijanih odlokov s 14. in 15. členom Ustave oziroma kako naj bi bila z odlokoma kršena enakost pred zakonom in z ustavo določeni način uresničevanja in omejevanja človekovih pravic in temeljnih svoboščin, zato Ustavno sodišče ustavnosti odlokov s tega vidika ni presojalo.
17. Pobudniki predlagajo tudi razveljavitev četrtega odstavka 97. člena Statuta, ker naj bi bil v nasprotju z Zakonom o lokalni samoupravi. Izpodbijana določba določa, da morajo biti spremembe imena naselja ali ulic sprejete z dvema tretjinama glasov navzočih članov občinskega sveta. Pobudnikove navedbe o neustavnosti četrtega odstavka 97. člena statuta so zgolj pavšalne, saj ne vsebujejo razlogov. Ustavno sodišče pa tudi samo ni našlo razlogov za neustavnost izpodbijane določbe, zato pobude tudi v tem delu ni sprejelo. Določitev zahtevnejše večine za sprejem določene odločitve je običajno predpisana za najpomembnejše zadeve, saj zahteva večji konsenz glede obravnavanega vprašanja. Dejstvo, da je Statut predpisal dvotretjinsko večino navzočih svetnikov za spremembe imena naselij in ulic, kaže na to, da je sprememba imena naselja in ulic ena pomembnejših lokalnih zadev, ki zahteva višjo stopnjo konsenza med občinskimi svetniki kot druge, kar prispeva k večji demokratičnosti sprejete odločitve. Pobuda je tudi v tem delu očitno neutemeljena.
18. Vprašanje imen in sedežev občin je Ustavno sodišče obravnavalo v odločbi U-I-304/94 na seji dne 9.11.1995 (OdlUS IV, 114). Odločba je bila objavljena v Uradnem listu RS št. 73/95 dne 22.12.1995.
C.
19. Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi 25. člena ZUstS v sestavi: predsednik dr. Lovro Šturm in sodniki dr. Peter Jambrek, dr. Tone Jerovšek, mag. Matevž Krivic, mag. Janez Snoj, dr. Janez Šinkovec, dr. Lovro Šturm, Franc Testen in dr. Boštjan M. Zupančič. Prvo točka sklepa je sprejelo soglasno, drugo točko s šestimi glasovi proti dvema. Proti sta glasovala sodnika Krivic, ki je dal ločeno mnenje, in Šinkovec.
P r e d s e d n i k
dr. Lovro Šturm
Delno odklonilno ločeno mnenje sodnika Krivica
Ne strinjam se z zavrnitvijo pobude za presojo ustavnosti in zakonitosti obeh izpodbijanih odlokov. Odločanje o imenih naselij bi gotovo moralo biti kar najbolj demokratično - in veljavna zakonodaja (ZIENUS), dopolnjena z dosedanjimi razlagami in dosedanjo sodno prakso Ustavnega sodišča, je to tudi zagotavljala. Žal je v obravnavanem primeru spet - ne prvič - prišlo do tega, da lokalna oblast teh zakonsko zagotovljenih pravic svojih lastnih občanov oziroma volilcev ni spoštovala in jim je hotela vsiliti neke rešitve, ne da bi se poprej po zakonitem postopku pozanimala, kaj o tem oni mislijo. Prav tako se ni zgodilo prvič, da so se prizadeti v takem primeru za pomoč obrnili na Ustavno sodišče - žal pa jim je tokrat prvič (namreč resnično prizadetim) Ustavno sodišče to pomoč odreklo in prišlo pri tem - po mojem mnenju - v nasprotje s svojimi lastnimi dosedanjimi stališči.
V dosedanjih petih primerih je Ustavno sodišče zavzelo naslednja stališča (poudarki - moji):
1. U-I-74/92 z dne 19.11.1992 (OdlUS I, 88)
Prizadeti občani morajo imeti možnost, da na enak način (na zborih občanov ali v organih KS) povedo svoje mnenje tudi o pobudah in predlogih, ki so bili dani na drugačen način.
2. U-I-120/92 z dne 10.12.1992 (OdlUS I, 100)
V tej zadevi je Ustavno sodišče ponovilo svoje stališče oziroma interpretacijo tretjega odstavka 7. člena ZIENUS: "Po smiselni interpretaciji navedene določbe iz nje sledi, da morajo občani imeti možnost, da na zakonsko določen način (na zborih in v organih krajevnih skupnosti) sodelujejo pri obravnavanju teh vprašanj, da dajejo pobude in predloge in da jih je o drugih predlogih treba vprašati za mnenje, ki pa za skupščino občine ni obvezujoče."
3. U-I-140/92 z dne 8.4.1993 (OdlUS II, 35)
"Po smiselni interpretaciji te (tretji odstavek 7. člena) določbe iz nje sledi, da morajo občani v krajevni skupnosti imeti možnost, da na enak način (na zborih ali v organih krajevnih skupnosti) povedo svoje mnenje tudi o pobudah in predlogih, ki so bili dani na drugačen način. V obravnavanem primeru so občani to možnost imeli. Razprava o preimenovanju naselja je namreč potekala na zboru občanov in v svetu krajevne skupnosti, izveden je bil tudi referendum."
4. U-I-7/93 z dne 6.5.1993 (OdlUS II, 43)
Ustavno sodišče je odpravilo Sklep Skupščine občine Domžale o imenovanju in preimenovanju ulic in naselij v delu, ki se nanaša na preimenovanje določene ulice, ker je bil predlog za preimenovanje objavljen v glasilu druge krajevne skupnosti, ne pa v glasilih krajevne skupnosti, v kateri se je ta ulica preimenovala. Takšen način objave ni omogočil dajanja pobud in predlogov k predvidenemu preimenovanju ulice na način, kot to smiselno izhaja iz zakona.
5. U-I 303/94 z dne 4.5.1995 (OdlUS IV, 45)
Občani morajo imeti možnost, da na zborih občanov in v organih krajevnih skupnostih sodelujejo pri obravnavanju teh vprašanj; če te možnosti ni, predpis ni v skladu z zakonom.
Že iz mojih poudarkov v gornjih citatih je možno razbrati, v čem je v tej zadevi Ustavno sodišče odstopilo od svoje dosedanje ustaljene prakse: v tem, da je doslej zahtevalo, da je občane treba vprašati za mnenje o konkretnih predlogih in da torej ne zadošča le abstraktna možnost v predpisih, da si občani to možnost izražanja mnenja sami priborijo. Oblast mora torej sama ali sklicati zbore občanov ali za mnenje občanov pozvedeti vsaj preko organov krajevnih skupnosti - ne zadošča, da imajo po statutu občani možnost, da zbore skličejo tudi sami. To možnost so namreč v vseh doslej obravnavanih petih primerih prav tako imeli, pa ni bila pobuda nikoli zavrnjena že iz tega razloga, ampak se je vedno ugotavljalo, ali so bili zbori občanov ali vsaj obravnave v organih krajevnih skupnosti v resnici organizirani - in le, kadar so bili, je bila pobuda zavrnjena.
Celo tokrat je (v 11. točki obrazložitve), opirajoč se na stališče iz odločbe OdlUS I, 88, izhodišče pravilno postavljeno: "Navedeno v konkretnem primeru pomeni, da morajo občani imeti možnost, da na zboru občanov ... sodelujejo pri spremembi imena naselja in ulic in da jih je treba vprašati za mnenje." Torej ne "možnost, da skličejo zbor občanov", ampak možnost, da (konkretno) na njem razpravljajo o spreminjanju imen - "vprašati za mnenje" pa jih seveda mora nekdo drug (oblast), ne menda sami sebe.
Žal je to pravilno izhodišče že z zadnjim stavkom 11. točke ter z naslednjimi točkami potem izničeno oziroma speljano v povsem drugo smer kot v dosedanji judikaturi Ustavnega sodišča, ne da bi bilo pri tem vsaj povedano, da je to sprememba dosedanjega stališča oziroma odstop od dosedanje judikature. Če bi bilo to povedano in sprememba ustrezno utemeljena, potem morda za kršitev načela enakosti pred zakonom res ne bi šlo (če bi sodna praksa odslej dosledno sledila takemu novemu stališču) - sedaj pa po mojem mnenju za tako kršitev nedvomno gre.
Nelogično se mi zdi tudi stališče v četrtem stavku 14. točke obrazložitve, da bi bila izpodbijana odloka v nasprotju s 1. členom Ustave (torej nedemokratična), "če statut ne bi predvideval neposredne oblike odločanja občanov o lokalnih zadevah ali če Občinski svet v konkretnem primeru v nasprotju s statutom občanom te možnosti ne bi dal". V prvem od teh dveh primerov bi lahko šteli za nedemokratičen in protiustaven tak statut, v drugem primeru tako prakso - v nobenem od teh dveh primerov pa taka protiustavnost sama po sebi še ne bi mogla povzročiti protiustavnosti izpodbijanih odlokov. Napaka teh dveh je, da sta bila sprejeta v nasprotju z zakonskimi zahtevami po obveznem obravnavanju takih predlogov na zborih občanov ali v organih krajevnih skupnosti - ali je ob tem tudi občinski statut protiustaven ali ne, je povsem drugo vprašanje.
Upam, da se bo v naslednjem tovrstnem primeru Ustavno sodišče vrnilo k svoji ustaljeni judikaturi - ali pa da bo odstop od nje jasno in nedvoumno utemeljilo.
Matevž Krivic