Up-147/96
Natisni
Opravilna št.:
Up-147/96
Datum odločitve:
13. 3. 1997
Objavljeno:
OdlUS VI, 73
ECLI:
ECLI:SI:USRS:1997:Up.147.96
Akt:
Ustavna pritožba D. M. zoper odločbo Ministrstva za notranje zadeve št. 0011/4-XVII-306.259 z dne 29.4.1996
Izrek:
Ustavna pritožba D. M. zoper odločbo Ministrstva za notranje zadeve se sprejme v obravnavo.

Odločba iz prve točke izreka se odpravi. Zadeva se vrne v odločanje Ministrstvu za notranje zadeve.
Evidenčni stavek:
Tudi kolikor bi se Uredba, namenjena presoji pogojev iz 10. člena ZDRS, lahko analogno uporabljala pri presoji pogojev iz tretjega odstavka 40. člena ZDRS (odločitev o tem načelnem vprašanju pa za rešitev tu obravnavane ustavne pritožbe ni nujna), bi se lahko uporabljale kvečjemu preostale alinee, kolikor je seveda njihova vsebina v skladu z načeli diskrecijskega odločanja, nikakor pa ne tretja alinea. V nasprotju s smislom same Uredbe je, če bi aktivno služenje v JLA v času agresije ali takoj po njej šteli za "aktivno služenje v oboroženih silah tujih držav".
O edinem "dejstvu", na katerem temelji nova odločba ("dejstvo služenja v oboroženih silah tuje države"), bi bil upravni organ dolžan pritožnika zaslišati "in mu dati možnost, da se o tem izpove". Ker to ni bilo storjeno, je bila s tem kršena pritožnikova ustavna pravica iz 22. člena Ustave.
Že v odločbi št. Up-84/94 z dne 11.7.1996 je Ustavno sodišče zavzelo stališče, da se za ugotovitev nevarnosti za obrambo države zahtevajo konkretna dejstva, upravni organ pa je v izpodbijani odločbi za pritožnika ugotovil le, da "je bil med agresijo v službi JLA" in zgolj na podlagi tega ocenil, da je nevaren za obrambo države.
Geslo:
Izjemno odločanje o ustavni pritožbi pred predhodnim izčrpanjem vseh pravnih sredstev, tudi izrednih.
Enako varstvo pravic.
Diskrecija, odločanje o prostem preudarku.
Nevarnost za obrambo države.
Državljanstvo, pogoji za pridobitev, dejansko življenje v Republiki Sloveniji.
Načelo enakosti pred zakonom.
Upravni postopek, dolžnost upravnega organa do zaslišanja pritožnika.
Pravna podlaga:
Ustava, 22. čl.
Zakon o državljanstvu Republike Slovenije (ZDRS), 10., 40. čl.
Zakon o Ustavnem sodišču (ZUstS), 2. odst. 51., 1. odst. 59. čl.
Opomba:
V obrazložitvi svoje odločitve se Ustavno sodišče sklicuje na svoji zadevi Up-17/95 z dne 4.7.1996, Up-84/94 z dne 11.7.1996.
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
drugi akti
Datum vloge:
20. 5. 1996
Vrsta odločitve:
odločba
Vrsta rešitve:
razveljavitev ali odprava
Dokument:
US18227
Dokument v PDF obliki:
Up-147-96.pdf
137 KB
Prenesite datoteko
Up-147/96
13.3.1997
O D L O Č B A
Ustavno sodišče je v postopku odločanja o ustavni pritožbi D. M. iz Š. L. na seji dne 13. marca 1997
o d l o č i l o :
1. Ustavna pritožba D. M. zoper odločbo Ministrstva za notranje zadeve št. 0011/4-XVII-306.259 z dne 29.4.1996 se sprejme v obravnavo.
2. Odločba iz prve točke izreka se odpravi. Zadeva se vrne v odločanje Ministrstvu za notranje zadeve.
O b r a z l o ž i t e v
A.
1. Pritožnik z ustavno pritožbo, vloženo dne 17.5.1996, izpodbija v izreku tega sklepa navedeno odločbo, s katero je Ministrstvo za notranje zadeve (v nadaljevanju: Ministrstvo) ponovno zavrnilo njegovo prošnjo za pridobitev državljanstva Republike Slovenije. V ustavni pritožbi se sklicuje na odločbo Ustavnega sodišča št. Up-38/93 z dne 6.7.1995, s katero je Ustavno sodišče odpravilo odločbo Ministrstva št. 0011/6-XVII- 306.259/1 z dne 26.10.1992 o zavrnitvi pritožnikove prošnje za pridobitev slovenskega državljanstva, ker naj ne bi izpolnjeval pogoja "dejanskega življenja v Republiki Sloveniji" iz prvega odstavka 40. člena Zakona o državljanstvu Republike Slovenije (v nadaljevanju: ZDRS), in zadevo vrnilo Ministrstvu v ponovno odločanje. Pritožnik navaja, da je Ministrstvo ponovno odločilo šele po sedmih mesecih, z izpodbijano odločbo zopet zavrnilo njegovo prošnjo za pridobitev slovenskega državljanstva, vendar tokrat na podlagi tretjega odstavka 40. člena iz razloga "ker naj bi bil pritožnik v službi oboroženih sil tujih držav". Taka ugotovitev po pritožnikovem mnenju ni logična, saj je po 18.10.1991 živel izključno v Republiki Sloveniji, zatorej ni mogel služiti v tujih oboroženih silah, ker jih na ozemlju Slovenije takrat ni bilo. Pritožnik tudi meni, da je Ministrstvo odločalo na podlagi 40. člena ZDRS le navidezno, dejansko pa naj bi presojalo njegovo prošnjo na podlagi 10. člena ZDRS, pri čemer naj bi bila uporaba meril iz 8. člena Uredbe o merilih za ugotavljanje izpolnjevanja določenih pogojev za pridobitev državljanstva Republike Slovenije z naturalizacijo (Uradni list RS, št. 47/94, v nadaljevanju: Uredba) po njegovem mnenju v nasprotju z Ustavo. Navaja še, da je Ministrstvo napačno ugotovilo, kdaj mu je prenehala aktivna služba v JLA, in poudarja, da bi ga moralo Ministrstvo v ponovnem postopku zaslišati in mu dati možnost, da se izjasni. Pritožnik trdi, da je Ministrstvo povsem ignoriralo odločbo Ustavnega sodišča in glede na to sklepa, da prav tako ne bo upoštevalo odločitve Vrhovnega sodišča. Iz tega razloga in glede na dejstvo, da postopek teče že pet let, ter na podlagi dejstva, da se je njegov status po izdaji odločbe močno poslabšal in so nastale zanj nepopravljive posledice, pritožnik poleg tožbe v upravnem sporu vlaga še ustavno pritožbo po drugem odstavku 51. člena Zakona o Ustavnem sodišču. Zatrjuje kršitev 14., 15., 22., 32., 35. in 50. člena Ustave in Ustavnemu sodišču predlaga, da samo odloči o njegovi pravici do slovenskega državljanstva.
B - I.
2. Ministrstvo je o vlogi pritožnika za sprejem v slovensko državljanstvo z izpodbijano odločbo odločalo že drugič. Prvič je vlogo pritožnika zavrnilo dne 26.10.1992 in sicer po prvem odstavku 40. člena ZDRS. Zoper tako odločitev je pritožnik sprožil upravni spor in, ker ni uspel, še ustavno pritožbo na Ustavno sodišče. Slednje je z odločbo št. Up-38/93 z dne 6.7.1995 (OdlUS IV,130) njegovi ustavni pritožbi ugodilo in odpravilo tako sodbo Vrhovnega sodišča kot tudi odločbo Ministrstva. Pri ponovnem odločanju je Ministrstvo namesto po prvem sedaj zavrnilo vlogo po tretjem odstavku 40. člena ZDRS (nevarnost za obrambo države) - "svojo oceno nevarnosti za obrambo države" pa je "oprlo na 3. alineo 8. člena Uredbe".
3. Po določbi prvega odstavka 40. člena ZDRS državljan druge republike, ki je imel na dan plebiscita o neodvisnosti in samostojnosti Republike Slovenije, dne 23. decembra 1990, prijavljeno stalno prebivališče v Republiki Sloveniji in tukaj tudi dejansko živi, pridobi državljanstvo Republike Slovenije, če v šestih mesecih od uveljavitve ZDRS vloži vlogo pri pristojnem upravnem organu. Z novelo Zakona (Uradni list RS, št. 30/91-I) dodana drugi in tretji odstavek 40. člena določata izjeme od primerov iz prvega odstavka.
Tretji odstavek 40. člena ZDRS se glasi: "Ne glede na izpolnjene pogoje iz prvega odstavka tega člena se vloga lahko zavrne tudi osebi, za katero so podani razlogi iz 8. točke prvega odstavka 10. člena tega zakona." Točka 8 prvega odstavka 10. člena ZDRS določa enega izmed pogojev za pridobitev državljanstva z naturalizacijo. Določba se glasi: "Z naturalizacijo lahko pridobi državljanstvo Republike Slovenije oseba, ki prosi za sprejem v državljanstvo Republike Slovenije, če izpolnjuje naslednje pogoje: ... 8. da njen sprejem v državljanstvo Republike Slovenije ne predstavlja nevarnosti za javni red, varnost ali obrambo države."
Člen 8 Uredbe se glasi: "Nevarnost za obrambo države po 8. točki prvega odstavka 10. člena zakona je podana, če je oseba: - aktivno sodelovala v agresiji na RS, bodisi v funkciji poveljevanja ali neposrednega bojnega delovanja;
- sodelovala pri nezakonitih aktivnostih JLA po 18. 7.1991, zlasti pri uničevanju premičnega in nepremičnega premoženja ter nezakonitega prisvajanja;
- aktivno služila v oboroženih silah tujih držav; - osumljena ali obstoja indic o njenem obveščevalnem delovanju v korist tujih vojaških ali drugih obveščevalnih služb oziroma držav.
4. V obrazložitvi izpodbijane odločbe Ministrstvo navaja, da je "v ponovnem postopku vpogledalo v upravne spise, priložene vlogi M. D. za sprejem v državljanstvo Republike Slovenije ter ob ugotovljenem dejanskem stanju, in sicer da je bil prosilec med agresijo na Republiko Slovenijo aktivna vojaška oseba, v postopku sprejema imenovanega v državljanstvo Republiko Slovenijo, preverjalo še morebitne zadržke za sprejem v skladu s pooblastilom iz tretjega odstavka 40. člena ZDRS". Sklicujoč se na listinski dokaz, priložen spisu (Naredbo komandanta Vojne pošte Zagreb št. 7-394 z dne 2.9.1991), je ugotovilo, da je pritožniku aktivna vojaška služba v oboroženih silah prenehala dne 30.11.1991. Glede na to je zaključilo, da je "nesporen torej podatek, da je bil imenovani med agresijo pa vse do prenehanja aktivne vojaške službe v službi oboroženih sil tujih držav" in glede na tako ugotovljeno dejansko stanje ocenilo, "da bi njegov sprejem v državljanstvo Republike Slovenije pomenil nevarnost za obrambo države". Svojo oceno je Ministrstvo oprlo na 3. alineo 8. člena Uredbe, ki naj bi se analogno uporabljala tudi pri presoji pogojev iz tretjega odstavka 40. člena ZDRS.
B - II.
5. Po določbi prvega odstavka 51. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94 - v nadaljevanju: ZUstS) se ustavna pritožba lahko vloži šele, ko so izčrpana vsa pravna sredstva. Po drugem odstavku tega člena Ustavno sodišče lahko pred izčrpanjem izrednih pravnih sredstev izjemoma odloča o ustavni pritožbi, če je zatrjevana kršitev očitna in če bi z izvršitvijo posamičnega akta nastale za pritožnika nepopravljive posledice.
6. Ker je očitnost zatrjevane kršitve procesna predpostavka za sprejem ustavne pritožbe, je bilo potrebno najprej presoditi vsebinsko utemeljenost ustavne pritožbe oziroma očitnost zatrjevanih kršitev.
7. MNZ je svojo odločitev oprlo na 3. alineo 8. člena Uredbe.
Tudi kolikor bi se navedena Uredba, namenjena presoji pogojev iz 10. člena ZDRS, lahko analogno uporabljala pri presoji pogojev iz tretjega odstavka 40. člena ZDRS (odločitev o tem načelnem vprašanju pa za rešitev tu obravnavane ustavne pritožbe ni nujna in sodišče zato o tem ni odločalo), bi se lahko uporabljale kvečjemu preostale alinee, nikakor pa ne tretja alinea. Prvima dvema alineama, ki se nanašata na nevarnost, ki bi izvirala iz delovanja prosilca konkretno v času osamosvajanja leta 1991, je v Uredbi dodana tretja alinea (kot povsem splošna - aktivno služenje v tuji vojski) za bodoče primere, ko bi za naturalizacijo prosil nekdo, ki ne pade niti pod prvo (agresija na RS) niti pod drugo alineo (nezakonito delovanje JLA po 18.7.1991, ko JLA ni bila več agresor). V nasprotju s smislom same Uredbe je torej, če bi aktivno služenje v JLA v času agresije ali takoj po njej šteli za "aktivno služenje v oboroženih silah tujih držav".
8. Pritožnik v ustavni pritožbi pravilno navaja, da bi o edinem "dejstvu", na katerem temelji nova odločba ("dejstvo služenja v oboroženih silah tuje države"), MNZ po ZUP-u bilo dolžno pritožnika zaslišati "in mu dati možnost, da se o tem izpove".
Ustavno sodišče je že odločilo, da ustavna pravica iz 22. člena posamezniku v upravnem postopku zagotavlja, da mu mora upravni organ dati možnost, da se izjavi o dejstvih in okoliščinah, ki so pomembne za odločitev (odločba št. Up-17/95 z dne 4.7.1996), pritožniku pa taka možnost ni bila dana. S tem je bila očitno kršena njegova ustavna pravica iz 22. člena Ustave.
9. Že v odločbi št. Up-84/94 z dne 11.7.1996 je Ustavno sodišče zavzelo stališče, da se za ugotovitev nevarnosti zahtevajo konkretna dejstva in da je le za pripadnike varnostno- obveščevalne službe (kar pritožnik ni bil) dovoljen v določenem smislu nekoliko drugačen (milejši) kriterij presojanja nevarnosti, MNZ pa je v izpodbijani odločbi za pritožnika ugotovilo le, da "je bil med agresijo v službi JLA" in zgolj na podlagi tega ocenilo, da je nevaren za obrambo države. Tudi s tem je bila očitno kršena njegova ustavna pravica iz 22. člena Ustave - pravica do enakega varstva pravic v postopku.
B - III.
10. Poleg vsebinske utemeljenosti ustavne pritožbe je bilo treba preizkusiti še obstoj druge predpostavke za spregled pogoja iz prvega odstavka 51. člena ZUstS. Ta je podana, če bi z izvršitvijo posamičnega akta nastale za pritožnika nepopravljive posledice. Nepopravljive so tiste posledice, ki nastanejo z izvršitvijo izpodbijanega akta, pa jih kasneje (po morebitni odpravi tega akta) ni mogoče sanirati tako, da bi bilo za prizadetega vzpostavljeno stanje, kakršno je bilo pred izvršitvijo.
11. Po preteku dveh mesecev od dokončne odločbe Ministrstva so se za pritožnika začele uporabljati določbe Zakona o tujcih (Uradni list RS, št. 1/91). Temu je avtomatično sledil izbris iz registra stalno prijavljenih z vsemi posledicami, ki iz tega sledijo (pritožnik bo moral vsako leto zaprositi za dovoljenje za začasno prebivanje, izguba stalnega prebivališča v skladu z določbami Zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju pomeni tudi izgubo pravic iz tega zakona, kot tujec izgubi pravico do potne listine, pravico do prostega vstopa v državo, slednja mu lahko prebivanje v Sloveniji tudi odpove, v tem času ne bo mogel pridobiti lastninske pravice na nepremičninah...).
12. Pritožnik je vlogo za sprejem v slovensko državljanstvo vložil že leta 1991. O njej je Ministrstvo prvič odločalo v oktobru 1992. Zoper negativno odločbo je pritožnik sprožil upravni spor, na odločitev Vrhovnega sodišča pa je moral čakati do junija 1993. Zoper sodbo Vrhovnega sodišča je vložil ustavno pritožbo, o kateri je odločalo Ustavno sodišče v mesecu juliju 1995. Pritožbi je ugodilo in obe izpodbijani odločbi odpravilo.
Ministrstvo je ponovno odločilo šele po sedmih mesecih in v tej ustavni pritožbi izpodbijano odločbo kljub zakonskemu roku dveh mesecev izdalo šele po sedmih mesecih (29.4.1996). Iz navedenega je razvidno, da pritožnikova "pravda" teče že pet let in, glede na običajni čas reševanja tožb pred Vrhovnim sodiščem, odločitve ni pričakovati prej kot čez leto in pol. Do takrat se bo za pritožnika nadaljevalo že doslej pet let trajajoče stanje pravne in eksistenčne negotovosti, ki je že samo po sebi seveda naknadno nepopravljivo. V podobni pravni in eksistenčni negotovosti je lahko seveda še mnogo ljudi, ki ob
preobremenjenosti sodišč dolgo čakajo na razrešitev raznih sporov, in zgolj to še ne more biti zadosten razlog za to, da bi v vseh takih primerih prizadeti lahko zahtevali takojšnje odločanje Ustavnega sodišča v izjemnem postopku po drugem odstavku 51. člena ZUstS, oziroma da bi Ustavno sodišče takim morebitnim zahtevam moralo ugoditi. Omenjena zakonska določba ob izpolnjenosti obeh v njej navedenih pogojev namreč stranki ne daje pravice do odločanja o njeni ustavni pritožbi po tem izjemnem postopku, ampak to dopušča le kot možnost, za katero se Ustavno sodišče lahko odloči. Gre torej za nekakšno pooblastilo Ustavnemu sodišču za odločitev po prostem preudarku (diskrecijsko odločanje). Tako odločanje seveda ne sme biti samovoljno (arbitrarno), ampak mora temeljiti na razumnih in stvarno utemeljenih razlogih, spoštujoč tudi načelo enakosti vseh pred zakonom. V tem konkretnem primeru taki razlogi za izjemno odločanje Ustavnega sodišča pred izčrpanjem upravnega spora obstajajo v izjemni dolžini že dosedanjega postopka in v tem, da gre za že drugo ustavno pritožbo v isti zadevi, s tem da tudi ta odločba Ustavnega sodišča ne more spora dokončno razrešiti in vrača zadevo v že tretje odločanje upravnemu organu.
B - IV.
13. Po ugotovitvi, da sta oba pogoja za izjemno odločanje o ustavni pritožbi pred izčrpanjem izrednih pravnih sredstev (oziroma v tem primeru upravnega spora) izpolnjena, je Ustavno sodišče po drugem odstavku 51. člena ZUstS sprejelo ustavno pritožbo v obravnavo in takoj nadaljevalo z odločanjem.
14. Ker je že pri odločanju o obstoju procesnih predpostavk po drugem odstavku 51. člena ZUstS ugotovilo očitno kršitev pritožnikovih ustavnih pravic (glej pod B.-II.), je izpodbijano odločbo odpravilo in zadevo še enkrat vrnilo v odločanje Ministrstvu za notranje zadeve.
C.
15. Ustavno sodišče je to odločbo sprejelo na podlagi drugega odstavka 51. člena in prvega odstavka 59. člena ZUstS v sestavi: predsednik dr. Tone Jerovšek in sodniki mag. Matevž Krivic, mag. Janez Snoj, dr. Janez Šinkovec, dr. Lovro Šturm, Franc Testen, dr. Lojze Ude in dr. Boštjan M. Zupančič. Odločbo je sprejelo soglasno.
P r e d s e d n i k
dr. Tone Jerovšek