Up-114/96
Natisni
Opravilna št.:
Up-114/96
Datum odločitve:
25. 9. 1996
ECLI:
ECLI:SI:USRS:1996:Up.114.96
Akt:
Ustavna pritožba D. K., J. K. ter I. K. zoper sklep Višjega sodišča v Ljubljani št. I Cp 1496/93 z dne 19.1.1994 Sklep o dedovanju Temeljnega sodišča v Ljubljani, Enota v Kamniku, št. D 165/86 z dne 11.6.1993

Ustavna pritožba istih pritožnikov zoper sklep Vrhovnega sodišča št. II Ips 503/94 z dne 17.1.1996
Izrek:
Ustavna pritožba D. K., J. K. ter I. K. zoper sklep Višjega sodišča v Ljubljani in sklep o dedovanju Temeljnega sodišča v Ljubljani, Enota v Kamniku se zavrže.

Ustavna pritožba istih pritožnikov zoper sklep Vrhovnega sodišča se ne sprejme.
Evidenčni stavek:
Z vložitvijo nedopustnega pravnega sredstva si stranka ne zavaruje roka za vložitev ustavne pritožbe.
Dopustna je ustavna pritožba zoper sklep o zavrženju pravnega sredstva, vendar se preizkus ustavne pritožbe omeji na vprašanje, ali je bila z odločitvijo o nedopustnosti pravnega sredstva kršena kakšna človekova pravica ali temeljna svoboščina.
Z odločitvijo o zavrženju revizije kot nedopustne Vrhovno sodišče ni moglo kršiti pravice do pravnega sredstva po 25. členu Ustave, saj več kot dvostopenjskega sodnega postopka ta pravice ne zagotavlja.
Geslo:
Pravic do pravnega sredstva.

Revizija.
Pravna podlaga:
Ustava, 25. čl.

Zakon o pravdnem postopku (ZPP), 382. do 400. čl.

Zakon o Ustavnem sodišču (ZUstS), 52., 1. al. 1. in 2. odst. 55. čl.
Opomba:
V obrazložitvi svoje odločitve se Ustavno sodišče sklicuje na svojo zadevo Up-115/95.
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
drugi akti
Datum vloge:
29. 4. 1996
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrženje
Dokument:
US18000
Up-114/96 - 4
25.9.1996
S K L E P
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe D. K. iz L., J. K. iz L. ter I. K. iz B., M. na seji senata dne 25. septembra 1996
s k l e n i l o :
Ustavna pritožba D. K., J. K. ter I. K. zoper sklep Višjega sodišča v Ljubljani št. I Cp 1496/93 z dne 19.1.1994 in sklep o dedovanju Temeljnega sodišča v Ljubljani, Enota v Kamniku, št. D 165/86 z dne 11.6.1993 se zavrže.
Ustavna pritožba istih pritožnikov zoper sklep Vrhovnega sodišča št. II Ips 503/94 z dne 17.1.1996 se ne sprejme.
O b r a z l o ž i t e v
1. Pritožniki so bili stranke zapuščinskega postopka, v katerem je sodišče v sklepu o dedovanju ugotovilo, da je njihov zahtevek za vrnitev daril zaradi prikrajšanja nujnega deleža zastaral.
Pritožbeno sodišče je sklep o dedovanju sodišča prve stopnje potrdilo, revizijo prikrajšanih dedičev pa je Vrhovno sodišče zavrglo z utemeljitvijo, da to izredno pravno sredstvo v zapuščinskem postopku ni dovoljeno.
2. Pritožniki v ustavni pritožbi navajajo, da jim je z navedenimi sklepi kršena pravica do dedovanja po 33. členu Ustave ter pravica do pravnega sredstva po 25. členu Ustave.
3. Ustavno pritožbo mora pritožnik v skladu s 52. členom Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS št. 15/94 - v nadaljevanju:
ZUstS) vložiti v roku 60 dni od vročitve posamičnega akta, zoper katerega je mogoča ustavna pritožba. Ustavno sodišče je že večkrat sklenilo, da si z vložitvijo nedovoljenega pravnega sredstva stranka ne zavaruje roka za vložitev ustavne pritožbe.
V obravnavani zadevi je bila revizija pritožnikov zoper sklep drugostopenjskega sodišča v zapuščinskem postopku zavržena kot nedovoljena. To pomeni, da je rok za vložitev ustavne pritožbe zoper sklep drugo- in prvostopenjskega sodišča začel teči že z vročitvijo sklepa
pritožbenega sodišča. S tem pa je rok iz 52. člena ZUstS očitno zamujen, zato ustavna pritožba v tem delu ni dopustna.
4. Ustavna pritožba je pravočasna in s tem dopustna le proti sklepu Vrhovnega sodišča. Vendar je potrebno upoštevati, da je predmet tega sklepa le odločitev o nedopustnosti revizije (ne pa vsebinska odločitev o zapuščinski zadevi), zato se mora tudi preizkus pred Ustavnim sodiščem omejiti na vprašanje, ali so bile z odločitvijo Vrhovnega sodišča o zavrženju revizije kršene kakšne človekove pravice ali temeljne svoboščine. Glede tega pritožniki zatrjujejo, da jim je Vrhovno sodišče z nezakonitim zavrženjem revizije kršilo pravico do pravnega sredstva po 25. členu Ustave.
5. Ustavno sodišče je že večkrat zavzelo stališče (npr. v sklepu št. Up 115/95), da pravica do pravnega sredstva po 25. členu Ustave več kot dvostopenjskega sojenja (tj. več kot pritožbe proti odločbi sodišča prve stopnje) ne zagotavlja. Tudi v obravnavanem postopku je bila pravica do pritožbe zoper sklep sodišča prve stopnje zagotovljena. Pravica do revizije in s tem do trostopenjskega sodnega postopka pa s pravico do pravnega sredstva po 25. členu Ustave ni zajeta; preko te ustavne določbe jo omogoča šele zakon (Zakon o pravdnem postopku v členih 382 - 400), zato je tudi vprašanje zakonitosti odločb o dopustnosti revizije le vprašanje pravilne uporabe procesnega prava, ki pa ne posega v ustavno pravico do pravnega sredstva.
6. V obravnavanem primeru torej očitno ne gre za kršitev človekovih pravic ali temeljnih svoboščin, zato Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo. Ker pritožnik z ustavno pritožbo zoper sklep Vrhovnega sodišča o zavrženju revizije ni uspel, si s tem tudi ni ustvaril možnosti za vsebinski preizkus očitanih kršitev pravice do dedovanja v sklepih sodišč prve in druge stopnje v zapuščinskem postopku.
7. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi 1. alinee drugega odstavka ter 1. alinee prvega odstavka 55. člena ZUstS v sestavi: predsednik senata mag. Janez Snoj in sodnika dr. Lojze Ude in Franc Testen.
Predsednik senata
mag. Janez Snoj