U-I-89/94
Natisni
Opravilna št.:
U-I-89/94
Datum odločitve:
6. 10. 1994
Objavljeno:
OdlUS III, 105
ECLI:
ECLI:SI:USRS:1994:U.I.89.94
Akt:
Zakon o dohodnini (Ur. list RS, št. 71/93) (ZDoh), 145. čl.
Izrek:
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti 145. člena zakona se zavrne.
Evidenčni stavek:
Zakonska določba, na podlagi katere stopi zakon v veljavo pred potekom 15-dnevnega roka iz drugega odstavka 154. člena Ustave, ni v neskladju s to ustavno določbo.
Geslo:
Rok za uveljavitev zakona - vacatio legis - vakacijski rok.
Pravna podlaga:
Ustava, 154 čl.
Zakon o Ustavnem sodišču RS (ZUstS), 2. odst. 26. čl.
Opomba:
Vrsta zadeve:
ocena ustavnosti in zakonitosti predpisov in drugih splošnih aktov
Vrsta akta:
zakon
Vlagatelj:
Boris Potrč, Šoštanj
Datum vloge:
6. 5. 1994
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrnitev
Dokument:
US17154
Dokument v PDF obliki:
U-I-89-94.pdf
115 KB
Prenesite datoteko
U-I-89/94
6/10-1994
S K L E P
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus pobude Borisa Potrča iz Šoštanja, ki ga zastopa Janez Prislan, odvetnik v Velenju, na seji dne 6/10-1994
s k l e n i l o :
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti 145. člena Zakona o dohodnini (Uradni list RS, št. 71/93) se zavrne.
O b r a z l o ž i t e v
Pobudnik izpodbija ustavnost določbe, na podlagi katere je Zakon o dohodnini stopil v veljavo 1/1-1994, torej dva dneva po tem, ko je bil objavljen. Določbo 154. člena Ustave razlaga tako, da zakon lahko določi za začetek svoje veljavnosti rok, daljši kot petnajst dni, ne pa krajšega; če bi bilo dopustno tudi slednje, bi po njegovem rok petnajst dni, ki ga določa Ustava v prvem odstavku 154. člena, ne imel nobenega smisla; ko bi ustavodajalec hotel tako, meni pobudnik, bi pač določil, da začnejo predpisi veljati takrat, kot je določeno v njih samih.
Zakon o dohodnini pa je bil uveljavljen le dva dneva po objavi, tako da se ljudje z njim niso utegnili vnaprej seznaniti.
Ustavno sodišče naj zato izpodbijano določbo Zakona o dohodnini razveljavi.
Pobuda je očitno neutemeljena.
Rok od objave do uveljavitve predpisa ("vacatio legis") je res v prvi vrsti namenjen temu, da bi se tisti, ki se jih tiče, lahko z vsebino predpisa vnaprej seznanili. Smisel in pomen ustavne določbe, da začne predpis veljati petnajsti dan po objavi, je v tem, da uvaja splošno prakso petnajstdnevnega vakacijskega roka, ki ji zakonodajalec sledi vselej, kadar nima posebnih razlogov za podaljšanje ali skrajšanje tega roka, in ki velja tudi, kadar predpis ničesar ne določa o začetku svoje veljavnosti.
Nadaljevanje iste določbe: "če v njem ni drugače določeno" - pa pobudnik zmotno razume zgolj enostransko, torej kot pooblastilo organom, pristojnim za izdajanje predpisov, da določijo daljši rok uveljavitve predpisa, ne pa tudi krajšega. Jezikovna razlaga navedene ustavne določbe takega razumevanja ne dopušča. A tudi namenska razlaga izpodbijane določbe takega razumevanja ne dovoljuje: nekateri predpisi niso take narave, da bi se morali državljani z njimi seznanjati vnaprej; vsebina ali narava nekaterih predpisov ali posebne okoliščine pa lahko narekujejo, da morajo stopiti v veljavo takoj ali na določen datum, ker bi sicer lahko bil ogrožen njihov pričakovani učinek, ali iz drugih razlogov, ki so v splošnem interesu. Zakonodajalec zato mora imeti možnost, da posameznim predpisom določa krajši rok uveljavitve od običajnega. Ustava mu to možnost, kot je obrazloženo, tudi daje, presojo razlogov v posameznem primeru pa prepušča njemu.
Ustavno sodišče je ta sklep sprejelo na podlagi drugega odstavka 26. člena ZUstS (Ur.l. RS, štev. 15/94) v sestavi: predsednik dr. Tone Jerovšek in sodniki mag. Matevž Krivic, mag. Janez Snoj, dr. Janez Šinkovec, dr. Lovro Šturm, Franc Testen, dr. Lojze Ude in dr. Boštjan M. Zupančič. Sklep je sprejelo soglasno.
P r e d s e d n i k
dr. Tone Jerovšek