Up-239/98
Natisni
Opravilna št.:
Up-239/98
Datum odločitve:
10. 10. 2000
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2000:Up.239.98
Akt:
Ustavna pritožba A. in B. B. zoper sklep Vrhovnega sodišča št.

II Ips 39/97 z dne 14. 5. 1998 v zvezi z s sklepom Višjega sodišča v Ljubljani št. II Cp 542/96 z dne 10. 7. 1996 in sklepom Okrajnega sodišča v Ljubljani št. P 366/92 z dne 6. 3. 1996
Izrek:
Ustavna pritožba A. in B. B. zoper sklep Vrhovnega sodišča št.

II Ips 39/97 z dne 14. 5. 1998 v zvezi z s sklepom Višjega sodišča v Ljubljani št. II Cp 542/96 z dne 10. 7. 1996 in sklepom Okrajnega sodišča v Ljubljani št. P 366/92 z dne 6. 3. 1996 se ne sprejme.
Evidenčni stavek:
Ustavno sodišče se v postopku ustavne pritožbe ne more spuščati v presojo materialnopravne pravilnosti izpodbijanih odločitev in v dokazno oceno sodišč, zato tudi ne more presojati pravilnosti zaključka sodišča, da gre za že razsojeno stvar, ker naj bi bil pritožnikov tožbeni zahtevek identičen njegovemu zahtevku iz pravde, v kateri je bilo pravnomočno ugotovljeno, da ustavni pritožnik ni lastnik sporne parcele. Njegova pristojnost je le ugotavljati, ali ni bila z izpodbijanimi sklepi kršena katera od človekovih pravic. Zgolj dejstvo, da pritožnik s pravnimi sredstvi zoper izpodbijane sklepe ni uspel, še ne pomeni kršitve temeljnih pravic in svoboščin.
Geslo:
Enako varstvo pravic.
Pravna podlaga:
Ustava, 22. čl.

Zakon o Ustavnem sodišču (ZUstS), 1. al. 2. odst. 55. čl.
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Datum vloge:
6. 8. 1998
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
nesprejem ustavne pritožbe
Dokument:
US20398
Up-239/98
10. 10. 2000
S K L E P
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe A. in B. B. iz Ž., ki ju zastopajo C., Č. in D. D., odvetniki v Z. na seji senata dne 10. 10. 2000
s k l e n i l o:
Ustavna pritožba A. in B. B. zoper sklep Vrhovnega sodišča št.
II Ips 39/97 z dne 14. 5. 1998 v zvezi z s sklepom Višjega sodišča v Ljubljani št. II Cp 542/96 z dne 10. 7. 1996 in sklepom Okrajnega sodišča v Ljubljani št. P 366/92 z dne 6. 3. 1996 se ne sprejme.
O b r a z l o ž i t e v
1. Sodišče prve stopnje je v pravdi zaradi ugotovitve lastninske pravice zavrglo tožbo ustavnih pritožnikov, ker je bilo o zadevi že pravnomočno odločeno (ugotovljeno, da pritožnika nista lastnika spornega zemljišča). Oceni, da je bilo v zadevi že pravnomočno odločeno, sta se pridružili tudi Višje in Vrhovno sodišče. Ustavna pritožnika se z ugotovitvijo, da je bilo o zadevi že razsojeno, ne strinjata. Menita, da sodišča neutemeljeno vztrajajo pri tem svojem zaključku in jima s tem onemogočajo dokazati resničnost njunih navedb ter utemeljenost tožbenega zahtevka. V ustavni pritožbi navajata, da so jima sodišča s tem kršila pravico do enakega varstva pravic (iz 22. člena Ustave).
2. Ustavno sodišče ni inštanca rednega sojenja, zato se v postopku ustavne pritožbe ne more spuščati v presojo materialnopravne pravilnosti izpodbijanih odločitev in v dokazno oceno sodišč. Njegova pristojnost je le ugotavljati, ali ni bila z izpodbijanimi odločbami kršena katera od človekovih pravic.
Vendar zgolj dejstvo, da pritožnik s pravnimi sredstvi zoper izpodbijane odločbe ni uspel, še ne pomeni kršitve pravice do enakega varstva pravic (22. člen Ustave). Za kršitev te pravice bi šlo, če bi sodišče zakon uporabilo tako, da bi mu dalo vsebino, ki bi bila v nasprotju z Ustavo, ali če bi bila odločitev tako očitno napačna oziroma brez razumne pravne utemeljitve, da bi jo bilo mogoče označiti za arbitrarno. Tega presoji sodišča, da gre za zahtevek, o katerem je že bilo pravnomočno odločeno v drugi pravdi, ni mogoče očitati.
3. Ker z izpodbijanimi sklepi očitno niso bile kršene človekove pravice ali temeljne svoboščine, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo.
4. Senat Ustavnega sodišča je navedeni sklep sprejel na podlagi prve alinee drugega odstavka 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94 - ZUstS) v sestavi: predsednik senata dr. Lojze Ude ter člana Franc Testen in dr. Dragica Wedam-Lukić. Predsednik senata
dr. Lojze Ude