Up-61/98
Natisni
Opravilna št.:
Up-61/98
Datum odločitve:
5. 11. 1998
ECLI:
ECLI:SI:USRS:1998:Up.61.98
Akt:
Ustavna pritožba Z. O. zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. II Ips 313/96 z dne 15.1.1998 v zvezi s sodbo Višjega sodišča v Mariboru št. Cp 1205/95 z dne 26.1.1996 in sodbo Temeljnega sodišča v Mariboru, Enota v Mariboru št. I P 421/96 z dne 6.10.1992
Izrek:
Ustavna pritožba Z. O. zoper sodbo Vrhovnega sodišča v zvezi s sodbo Višjega sodišča v Mariboru in sodbo Temeljnega sodišča v Mariboru, Enota v Mariboru se ne sprejme v obravnavo.
Evidenčni stavek:
Ustavno sodišče ni ena od inštanc sodiščem, ki odločajo o pravdnem postopku in zatrjevana nepravilna uporaba materialnega prava sama po sebi ne more biti predmet presoje ustavne pritožbe.
Geslo:
Ustavna pritožba, nepristojnost Ustavnega sodišča za presojo uporabe materialnega prava.

Ustavno sodišče ni ena od inštanc rednim sodiščem.

Stanovanja, vojaška stanovanja.

Vojska, stanovanje.
Pravna podlaga:
Zakon o Ustavnem sodišču (ZUstS), 50., 1. al. 2. odst. 55. čl.
Opomba:
V obrazložitvi svoje odločitve se Ustavno sodišče sklicuje na svojo zadevo št. Up-119/94 z dne 3. 4. 1997.
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
drugi akti
Datum vloge:
11. 3. 1998
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
nesprejem ustavne pritožbe
Dokument:
US19160
Up-61/98
5.11.1998
S K L E P
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe Z. O. iz M. na seji senata dne 5. novembra 1998
s k l e n i l o :
Ustavna pritožba Z. O. zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. II Ips 313/96 z dne 15.1.1998 v zvezi s sodbo Višjega sodišča v Mariboru št. Cp 1205/95 z dne 26.1.1996 in sodbo Temeljnega sodišča v Mariboru, Enota v Mariboru št. I P 421/96 z dne 6.10.1992 se ne sprejme v obravnavo.
O b r a z l o ž i t e v
A.
1. Pritožnik izpodbija sodbo Vrhovnega sodišča, s katero je bila kot neutemeljena zavrnjena njegova revizija zoper prvostopno in drugostopno sodbo, po katerih mora izprazniti stanovanje v Mariboru, ki mu ga je z odločbo z dne 19.8.1991 dodelila Komanda garnizona JLA v Mariboru. Navedene sodbe temeljijo na pravnem stališču, da je v času, ko je bilo pritožniku dodeljeno stanovanje, veljala določba tretjega odstavka prve točke Temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije in določba prvega odstavka 9. člena Ustavnega zakona za izvedbo temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (Uradni list RS št. 1/91), zaradi katerih organi SFRJ v Republiki Sloveniji niso več imeli pravic in pristojnosti, ki so bile poprej prenesene nanje. Premoženje, s katerim so na ozemlju Slovenije poprej upravljali zvezni organi ter poveljstva, enote in zavodi JLA, je bilo zato tedaj v upravljanju Republike Slovenije.
2. Pritožnik v ustavni pritožbi sodiščem očita napačno interpretacijo navedenega ustavnega zakona. Navaja, da je pravico do stanovanja pridobil že februarja 1991, ko je bil zaradi zdravstvenih razlogov upokojen. Navaja, da je glede na tedaj veljavne predpise imel pravico do stanovanja, kakršno mu je nato s sporno odločbo tudi bilo dodeljeno. Meni, da odločitve sodišč posegajo v njegove pridobljene pravice in mu kršijo pravico do enakosti pred zakonom.
B.
3. Pritožnik smiselno očita izpodbijani sodbi predvsem napačno uporabo materialnega prava. Ustavno sodišče ni ena od inštanc sodiščem, ki odločajo v pravdnem postopku in zatrjevana nepravilna uporaba materialnega prava sama po sebi ne more biti predmet presoje ustavne pritožbe. Je pa Ustavno sodišče že z odločbo št. Up 119/94 z dne 3.4.1997 (Uradni list RS št. 24/97) presodilo, da je v skladu z Ustavo pravno stališče, na katerem temelji izpodbijana sodba: da je torej z določbo prvega odstavka 9. člena zgoraj citiranega ustavnega zakona pravna oblast nad vsem premoženjem iz tega odstavka prešla na Republiko Slovenijo z dnem uveljavitve tega zakona in da sprejem Skupne deklaracije (Uradni list RS št. 5/91) takega pravnega položaja ni spremenil. To pomeni, da je bilo razpolaganje vojaškega zveznega organa s stanovanjem po tem času nezakonito.
4. Ustavno sodišče se v zvezi s temi vprašanji sklicuje na razloge, ki jih je navedlo v točkah B 7 do B 13 v obrazložitvi zgoraj navedene odločbe.
5. Ker pritožnik na stanovanju, iz katerega se je moral na podlagi izpodbijane sodbe izseliti, ni pridobil veljavne stanovanjske pravice, tudi ni mogoče govoriti o kršitvi pridobljenih pravic. Veljavno in s tem pridobljeno stanovanjsko pravico je pritožnik imel le na starem stanovanju, slednje pa upošteva tudi izpodbijana sodba, ki obveznost izselitve iz novo pridobljenega stanovanja izrecno pogojuje s tem, da mora tožeča stranka tožencu priskrbeti njegovo staro oz. temu enakovredno stanovanje.
6. Ker z izpodbijano sodbo očitno niso bile kršene človekove pravice ali temeljne svoboščine, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo.
C.
7. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi 1. alinee drugega odstavka 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS št. 15/94) v sestavi: predsednik senata dr. Lojze Ude, sodnik Franc Testen in sodnica dr. Dragica Wedam- Lukić.
Predsednik senata
dr. Lojze Ude