U-I-227/98
Natisni
Opravilna št.:
U-I-227/98
Datum odločitve:
9. 11. 2000
Objavljeno:
OdlUS IX, 266
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2000:U.I.227.98
Akt:
Zakon o varnosti cestnega prometa (Uradni list RS, št. 30/98 in 61/2000) (ZVCP), 2., 41., 102., 103., 104., 105., 106., 108., 7. odst. 120., 121., 129. čl.
Izrek:
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti 2., 102., 103., 104., 105., 106., 108. in 129. člena Zakona o varnosti cestnega prometa (Uradni list RS, št. 30/98 in 61/2000) se zavrže.

Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti 41. člena, sedmega odstavka 120. člena in 121. člena Zakona o varnosti cestnega prometa se zavrne.
Evidenčni stavek:
Zakon o varnosti cestnega prometa resda ni sam določil, katere telesne tekočine se odvzamejo za ugotovitev prisotnosti posameznih učinkovin (alkohola, mamil, psihoaktivnih zdravil ali drugih psihoaktivnih snovi), ki vplivajo na zmožnost udeležbe v cestnem prometu, ampak je to prepustil pravilom stroke.
Pobudnikov očitek, da je Zakon zaradi tega v neskladju z načeli pravne države (2. člen Ustave), ni utemeljen.
Geslo:
Ustavno sodišče, presoja skladnosti z mednarodno pogodbo.
Cestni promet, varnost, preizkus alkoholiziranosti.
Vozniško dovoljenje, starostni pogoj.
Vozniško dovoljenje, sankcija prenehanja veljavnosti.
Izkazani pravni interes kot procesni pogoj za začetek postopka pred Ustavnim sodiščem na podlagi pobude.
Načela pravne države.
Pravna podlaga:
Ustava, 2. čl.
Zakon o prekrških (ZP), 29. a čl.
Splošna deklaracija o človekovih pravicah, 12. čl.
Mednarodni pakt o državljanskih in političnih pravicah, 17. čl.
Zakon o Ustavnem sodišču (ZUstS), 24., 25., 2. odst. 26. čl.
Opomba:
V obrazložitvi svoje odločitve se Ustavno sodišče sklicuje na svoji zadevi št. U-I-271/95 z dne 15. 5. 1996, Uradni list RS, št. 27/96 - OdlUS V,82 in št. U-I-65/97 z dne 4. 2. 1999 - OdlUS VIII,30.
Vrsta zadeve:
ocena ustavnosti in zakonitosti predpisov in drugih splošnih aktov
Vrsta akta:
zakon
Vlagatelj:
Janko Friš, Maribor
Datum vloge:
3. 6. 1998
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrženje
Dokument:
US20452
Dokument v PDF obliki:
U-I-227-98.pdf
128 KB
Prenesite datoteko
U-I-227/98-9
9. 11. 2000
S K L E P
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus pobude Janka Friša iz Maribora na seji dne 9. novembra 2000
s k l e n i l o :
1. Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti 2., 102., 103., 104., 105., 106., 108. in 129. člena Zakona o varnosti cestnega prometa (Uradni list RS, št. 30/98 in 61/2000) se zavrže.
2. Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti 41. člena, sedmega odstavka 120. člena in 121. člena Zakona o varnosti cestnega prometa se zavrne.
O b r a z l o ž i t e v
A.
1. Pobudnik meni, da so določbe 2., 102., 103., 104., 105., 106. in 108. člena Zakona o varnosti cestnega prometa (v nadaljevanju: ZVCP) v nasprotju z načeli pravne države (2. člen Ustave), ker naj bi pristojni državni organi ne poskrbeli za spoštovanje predpisov o varnosti cestnega prometa in o cestah. Člen 129 naj bi bil v nasprotju z načeli pravne države, ker naj bi omejeval osebe, ki so vozniški izpit za vozila kategorije A opravile pred uveljavitvijo ZVCP, izdajo vozniškega dovoljenja pa so zahtevale po njegovi uveljavitvi. Člen 121 naj bi bil v nasprotju z 2. členom Ustave zato, ker naj bi se v praksi za odklonitev preizkusa alkoholiziranosti štelo že to, če voznik odkloni odvzem krvi, in naj bi mu ne bila dana možnost preizkusa z odvzemom urina. Poleg tega naj bi "Mednarodna konvencija Združenih narodov" zagotavljala, da posamezniku ni treba dovoliti posega v svoje telo proti svoji volji. Sedmi odstavek 120. člena ZVCP naj bi bil v nasprotju s sedmim odstavkom 29.a člena Zakona o prekrških (Uradni list SRS, št. 25/83 in nasl. v nadaljevanju: ZP), s tem pa tudi v neskladju z 2. členom Ustave. Členu 41 ZVCP pa pobudnik očita, da določa sankcijo le za kršitev pravil vožnje v križišču, ne pa tudi za posledice, ki jih voznik s tem povzroči.
2. Ministrstvo za notranje zadeve pojasnjuje, da postavitev prometne signalizacije takoj po uveljavitvi ZVCP dejansko še ni bila usklajena z določbami Zakona o javnih cestah (Uradni list RS, št. 29/97 v nadaljevanju: ZJC), vendar pa to bistveno ne vpliva niti na izvajanje določb ZVCP niti na skladnost ZVCP z Ustavo. Glede 121. člena ZVCP Ministrstvo navaja, da zdravnik za ugotavljanje količine alkohola v krvi odvzame kri, lahko pa tudi urin, za ugotavljanje količine in vrste psihoaktivne snovi odvzame kri in urin, druge telesne tekočine pa se praviloma odvzemajo umrlim. Razlog za sankcioniranje odklonitve strokovnega pregleda (sedmi odstavek 120. člena ZVCP) je v nevarnosti, ki jo povzroča vožnja pod vplivom alkohola, mamil ali drugih psihoaktivnih snovi. Upoštevaje to nevarnost sta po mnenju Ministrstva obe navedeni določbi povsem v duhu ustavne ureditve. Sedmi odstavek 120. člena ZVCP pa naj bi bil v neskladju s sedmim odstavkom 29.a člena ZP. To neskladje naj bi bilo odpravljeno z novelo ZP.
B. - I.
3. Po določbi 24. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94 v nadaljevanju: ZUstS) mora tisti, ki vloži pobudo za začetek postopka, izkazati svoj pravni interes. Ta je podan, če predpis, katerega oceno pobudnik predlaga, neposredno posega v njegove pravice, pravne interese oziroma pravni položaj. Pobudnik mora torej izkazati, da bi razveljavitev ali ugotovitev neustavnosti izpodbijanega predpisa privedla do spremembe v njegovem pravnem položaju.
4. Pobudnik ne izkazuje pravnega interesa za presojo ustavnosti 129. člena ZVCP. Navedeno določbo izpodbija v delu, v katerem se nanaša na starostni pogoj za pridobitev vozniškega dovoljenja za motorna vozila kategorije A. Vozniki morajo biti stari med 16 in 20 let. Pobudnik ne zatrjuje, da bi bil sam v tej starosti in da bi mu bilo zaradi te določbe onemogočeno pridobiti vozniško dovoljenje. Njegovo pobudo za oceno ustavnosti 129. člena ZVCP je zato Ustavno sodišče zavrglo.
5. Po prvem odstavku 2. člena ZVCP, ki ga izpodbija pobudnik, sme udeleženec v cestnem prometu pričakovati, da bodo vsi udeleženci v cestnem prometu in tisti, ki skrbijo za ceste, spoštovali predpise o varnosti cestnega prometa in predpise, ki se nanašajo na ceste. Določbe 102., 103., 104., 105., 106. in 108. člena ZVCP so uvrščene v poglavje o napravah za urejanje prometa in urejajo postavitev prometne signalizacije. Tem določbam pobudnik očita, da dejansko niso izvedene. Dejansko izvrševanje zakonskih določb ne more biti predmet presoje v postopku odločanja o pobudi, zato je Ustavno sodišče pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti navedenih določb ZVCP zavrglo.
B. - II.
6. V preostalem delu pobuda ni utemeljena. Glede 41. člena ZVCP pobudnik niti ni navedel, s katero določbo Ustave naj bi bila v neskladju. Ne glede na to mu pobude ni bilo treba poslati v dopolnitev, ker očitek ne drži. V 41. členu je sankcioniranih več prekrškov. Za nekatere je določena denarna kazen 10 000 tolarjev, za druge pa denarna kazen v razponu od 30 000 tolarjev do splošnega zakonskega maksimuma, tj. do 150 000 tolarjev, in dve do štiri kazenske točke. Pri določanju višine denarne kazni oziroma števila kazenskih točk ima pristojni organ dovolj možnosti za upoštevanje morebitnih posledic kršitve cestnoprometnih predpisov.
7. Očitek, da je 121. člen ZVCP v neskladju z načeli pravne države, ni utemeljen. Načela pravne države zahtevajo, da so predpisi jasni in določni, tako da je mogoče - tudi z uporabo pravil o interpretaciji pravnih norm - nedvoumno razbrati in razmejiti pristojnosti posameznih državnih organov kot tudi pristojnosti, naloge in odgovornosti posameznih organov in nosilcev javnih pooblastil v posameznem državnem organu (odločba št. U-I-271/95 z dne 15. 5. 1996, Uradni list RS, št. 27/96 in OdlUS V, 82).
8. Po 121. členu je strokovni pregled zdravniški pregled, s katerim se ugotavljajo znaki motenj v vedenju, ki lahko povzročijo nezanesljivo ravnanje v prometu, in odvzem krvi, urina ali drugih telesnih tekočin zaradi ugotavljanja prisotnosti alkohola, mamil, psihoaktivnih zdravil ali drugih psihoaktivnih snovi, ki vplivajo na zmožnost udeležbe v cestnem prometu (prvi odstavek 121. člena). Samo prisotnost alkohola se lahko opravi tudi z merilnikom alkohola v izdihanem zraku (drugi odstavek 121. člena); ta preizkus lahko udeleženec v prometu odkloni iz zdravstvenih razlogov (drugi odstavek 120. člena). Če zaradi zdravstvenega stanja ali iz objektivnih razlogov pregleda ni mogoče opraviti v celoti, mora zdravnik opraviti tisti del, ki ga je mogoče opraviti (tretji odstavek 121. člena). Iz teh določb jasno izhaja, da se prisotnost alkohola praviloma ugotavlja z merilnikom alkohola v izdihanem zraku, lahko pa tudi s strokovnim pregledom. Odločitev o tem, katere telesne tekočine bodo odvzete za izvedbo strokovnega pregleda, ZVCP prepušča pravilom stroke. Taka prepustitev ni v neskladju z načeli pravne države (prim. sklep št. U-I-65/97 z dne 4. 2. 1999, OdlUS VIII, 30).
9. Člen 121 ZVCP naj bi bil po pobudnikovih navedbah tudi v neskladju z "mednarodno konvencijo Združenih narodov". Katero mednarodno pogodbo pobudnik s tem misli, ni jasno. O posegih v zasebnost govorita 12. člen Splošne deklaracije o človekovih pravicah (v nadaljevanju: Splošna deklaracija) in 17. člen Mednarodnega pakta o državljanskih in političnih pravicah (Uradni list SFRJ, št. 7/71 v nadaljevanju: Pakt). Oba akta prepovedujeta arbitrarne in nezakonite posege v zasebnost. Kot je bilo navedeno že v prejšnji točki obrazložitve, ZVCP določno opredeljuje, kdaj je poseg v telo dopusten. Poleg tega poseg ni hud in praviloma nima posledic za zdravje prizadete osebe. V primerih, ko bi take posledice lahko povzročil, pa to zdravnik, ki opravlja strokovni pregled, upošteva. Določba je po navedenem v skladu z jamstvi, ki jih zagotavljata Splošna deklaracija in Pakt. Ker sta določbi obeh aktov po besedilu enaki, se Ustavno sodišče ni spuščalo v presojo o naravi in obveznosti Splošne deklaracije.
10. V presojo, ali zatrjevano neskladje med sedmim odstavkom 120. člena ZVCP in sedmim odstavkom 29.a člena ZP pomeni kršitev načel pravne države, se ni bilo treba spuščati. Z Zakonom o spremembah in dopolnitvah Zakona o prekrških (Uradni list RS, št. 73/98 ZP-K) je bilo namreč to neskladje odpravljeno.
Sankcija prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja ni več vezana na kazenske točke, temveč je samostojna (prvi odstavek 5. člena in drugi odstavek 29.a člena ZP).
11. Ker pobudnikove navedbe glede 41. člena, sedmega odstavka 120. člena in 121. člena ZVCP niso utemeljene, je Ustavno sodišče njegovo pobudo v tem delu zavrnilo.
C.
12. Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi 25. člena in drugega odstavka 26. člena ZUstS v sestavi: predsednik Franc Testen ter sodnice in sodniki dr. Janez Čebulj, dr. Zvonko Fišer, Lojze Janko, Milojka Modrijan, dr. Mirjam Škrk in dr. Dragica Wedam-Lukić. Sklep je sprejelo soglasno.
P r e d s e d n i k :
Franc Testen