Up-364/97
Natisni
Opravilna št.:
Up-364/97
Datum odločitve:
26. 2. 1998
ECLI:
ECLI:SI:USRS:1998:Up.364.97
Akt:
Ustavna pritožba zoper ravnanje Okrožnega sodišča v Kopru št. P 311/95
Izrek:
Ustavna pritožba zoper ravnanje Okrožnega sodišča v Kopru se zavrže.
Evidenčni stavek:
Ker bi nastanek posledic, za katere pritožnica trdi, da so nepopravljive, na enak način kot Ustavno sodišče lahko preprečilo tudi pristojno upravno sodišče, niso podane predpostavke, da bi Ustavno sodišče o ustavni pritožbi zaradi kršitve pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja (23. člen Ustave) odločilo pred izčrpanjem vseh pravnih sredstev.
Geslo:
Ustavna pritožba, predhodno izčrpanje pravnih sredstev.

Izjemno odločanje pred izčrpanjem pravnih sredstev.

Pravica do sojenja brez nepotrebnega odlašanja.

Upravni spor.

Pravica do sodnega varstva.
Pravna podlaga:
Ustava, 23., 157. čl.

Zakon o upravnih sporih (ZUS), 1., 62., 69., 93. čl.

Zakon o Ustavnem sodišču (ZUstS), 51., 2. al. 1. odst. 55. čl.
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
drugi akti
Datum vloge:
18. 12. 1997
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrženje
Dokument:
US18825
Up-364/97
26.2.1998
S K L E P
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe D. K. P. iz I. na seji senata dne 26. februarja 1998
s k l e n i l o :
Ustavna pritožba zoper ravnanje Okrožnega sodišča v Kopru št. P 311/95 se zavrže.
O b r a z l o ž i t e v
A.
1. Pritožnica je dne 17.12.1997 vložila ustavno pritožbo, ker Okrožno sodišče v Kopru v pravdni zadevi št. P 311/95, v kateri je tožena stranka, še ni odločilo o ugovorih zoper začasni odredbi z dne 29.11.1993 in 10.2.1994. Pritožnica je vložila nadzorstveno pritožbo na predsednika okrožnega sodišča in na višje sodišče, pa naj bi sodišče še vedno ničesar ne storilo. Prejela naj bi le medel odgovor od predsednika okrožnega sodišča. V svojih navedbah v ustavni pritožbi se sklicuje na obrazložitev sklepa Višjega sodišča v Kopru št. Cp 528/97 z dne 10.9.1997, s katerim je višje sodišče odločilo o pritožbah tožeče in tožene stranke zoper sklep o začasni odredbi z dne 18.3.1997. Višje sodišče je ob reševanju navedenih pritožb opozorilo, da sta začasni odredbi z dne 29.11.1993 in 12.2.1994 še vedno aktualni, saj niti o ugovoru tožeče stranke niti o ugovoru tožene stranke ni pravnomočno odločeno. Meni, da ji je z ravnanjem sodišča kršena pravica do sojenja brez nepotrebnega odlašanja iz 23. člena Ustave. Predlaga, da Ustavno sodišče kljub neizčrpanosti pravnih sredstev odloči o njeni ustavni pritožbi in naloži sodišču, naj takoj odloči o ugovorih zoper začasne odredbe. Z zavlačevanjem odločitve naj bi ji že nastala milijonska škoda, ki naj bi nevzdržno rasla in ji grozila z uničenjem. Zato pritožnica meni, da so podani pogoji za obravnavanje ustavne pritožbe pred izčrpanjem vseh pravnih sredstev.
B.
2. Po prvem odstavku 51. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94 - v nadaljevanju: ZUstS) se ustavna pritožba lahko vloži, če so izčrpana vsa pravna sredstva. Izjemoma sme Ustavno sodišče odločiti o ustavni pritožbi pred izčrpanjem izrednih pravnih sredstev, če je zatrjevana kršitev očitna in če bi z izvršitvijo posamičnega akta nastale za pritožnika nepopravljive posledice (drugi odstavek 51. člena ZUstS).
3. Kršitev pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja (23. člen Ustave) lahko pritožnica uveljavlja s tožbo v upravnem sporu (drugi odstavek 157. člena Ustave in tretji odstavek 1. člena Zakona o upravnem sporu, Uradni list RS, št. 50/97 - v nadaljevanju: ZUS). Pritožnica je sama navedla, da tega pravnega sredstva ni vložila. Predpostavka iz prvega odstavka 51. člena ZUstS torej ni podana.
4. Prav tako pa niso podane predpostavke za obravnavanje ustavne pritožbe na podlagi drugega odstavka 51. člena ZUstS. Ena izmed predpostavk za navedeno izjemo je, da bi pritožnici z izvršitvijo izpodbijanega posamičnega akta nastale nepopravljive posledice.
Ustavno sodišče sme torej v postopek odločanja pred sodiščem poseči tedaj, ko bi le tak poseg lahko preprečil nastanek nepopravljivih posledic. Obravnavani primer ni tak. S 1.1.1998, se pravi nekaj dni po vložitvi ustavne pritožbe, so začela opravljati svojo funkcijo upravna sodišča (prvi odstavek 93. člena ZUS). Po izrecni določbi 62. člena ZUS mora upravno sodišče v primerih, kakršen je pritožničin, odločiti brez odlašanja. Če sodišče ne more odločiti brez odlašanja, lahko izda začasno odredbo in z njo začasno uredi stanje glede na sporno pravno razmerje (69. člen v zvezi z 62. členom ZUS). Nastanek posledic, za katere pritožnica trdi, da so nepopravljive, bi torej na enak način kot Ustavno sodišče lahko preprečilo tudi pristojno upravno sodišče. Ker ena izmed predpostavk za izjemno obravnavanje ustavne pritožbe po drugem odstavku 51. člena ZUstS ni podana, se v odločanje o obstoju ostalih ni bilo potrebno spuščati.
C.
5. Senat Ustavnega sodišča je ta sklep sprejel na podlagi druge alinee prvega odstavka 55. člena ZUstS v sestavi: predsednik senata mag. Janez Snoj in sodnika Franc Testen in dr. Lojze Ude. Predsednik senata
mag. Janez Snoj