Up-262/97
Natisni
Opravilna št.:
Up-262/97
Datum odločitve:
2. 2. 1999
ECLI:
ECLI:SI:USRS:1999:Up.262.97
Akt:
Ustavna pritožba P. R. zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. II Ips 763/95 z dne 26.6.1997 v zvezi s sodbo Višjega sodišča v Ljubljani št. II Cp 1656/94 z dne 31.8.1995 ter sodbo Temeljnega sodišča v Ljubljani, Enote v Ljubljani, št. P 664/93 z dne 17.5.1994
Izrek:
Ustavna pritožba P. R. zoper sodbo Vrhovnega sodišča v zvezi s sodbo Višjega sodišča v Ljubljani ter sodbo Temeljnega sodišča v Ljubljani, Enote v Ljubljani se ne sprejme v obravnavo.
Evidenčni stavek:
Pravica po 72. členu Ustave ni neomejena, pač pa je zagotovljena v skladu z zakonom. V obravnavani zadevi pa so sodišča ugotovila, da je v skladu z Zakonom o temeljih lastninskopravnih razmerij pritožnik dolžan trpeti vplive sosednje nepremičnine, ki ne presegajo krajevno običajne meje in ne povzročajo prekomerne škode, prav tako pa niso izpolnjeni pogoji, ki jih za obstoj odškodninske obveznosti določa Zakon o obligacijskih razmerjih.
V čem naj bi bila kršitev pravice do sodnega varstva brez nepotrebnega odlašanja pred neodvisnim, nepristranskim in zakonitim sodiščem po 23. členu Ustave pritožnik ne pojasni in tudi Ustavno sodišče takšne kršitve ni ugotovilo.
Določba 153. člena Ustave o skladnosti pravnih aktov z zakonom in Ustavo ter določba 2. člena Ustave o načelih pravne države ne predstavljata določb o človekovih pravicah ali temeljnih svoboščinah, katerih kršitev bi bilo mogoče uveljavljati z ustavno pritožbo.
Geslo:
Načelo pravne in socialne države.

Svoboda gibanja.

Zdravo življenjsko okolje.

Usklajenost pravnih aktov.
Pravna podlaga:
Ustava, 2., 32., 72., 153. čl.

Zakon o Ustavnem sodišču (ZUstS), 50., 1. al. 2. odst. 55. čl.
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
drugi akti
Datum vloge:
25. 8. 1997
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
nesprejem ustavne pritožbe
Dokument:
US19313
Up-262/97
2.2.1999
S K L E P
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe P. R. iz D., ki ga zastopa A. Ž., odvetnik v L. na seji senata dne 2. februarja 1999
s k l e n i l o :
Ustavna pritožba P. R. zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. II Ips 763/95 z dne 26.6.1997 v zvezi s sodbo Višjega sodišča v Ljubljani št. II Cp 1656/94 z dne 31.8.1995 ter sodbo Temeljnega sodišča v Ljubljani, Enote v Ljubljani, št. P 664/93 z dne 17.5.1994 se ne sprejme v obravnavo.
O b r a z l o ž i t e v
1. V pravdnem postopku je bil pravnomočno zavrnjen zahtevek pritožnika (tedaj tožnika) za plačilo odškodnine za škodo, ki naj bi mu kot lastniku stanovanja nastala zaradi nedopustnih del na sosednji nepremičnini. V ustavni pritožbi pritožnik navaja, da se je zaradi adaptacije strehe na sosednji zgradbi, ki naj bi bila opravljena brez zakonito izdanega gradbenega dovoljenja, bistveno poslabšalo njegovo življenjsko okolje. Trdi, da mu je onemogočen razgled, zaradi golobov, ki so se naselili na sosednji strehi, naj bi se povečalo tudi onesnaževanje, prav tako pa tudi hrup ob dežju, zato pa naj bi se zmanjšala tudi vrednost njegovega stanovanja. Pritožnik trdi, da mu je toženec s tem, ko za delo ni pridobil lokacijskega dovoljenja, onemogočil sodelovanje in vplivanje v postopku za pridobitev tega dovoljenja, s čimer naj bi bilo kršeno načelo enakosti pred zakonom. Odločitev sodišč naj bi bila v nasprotju z zakoni, s tem pa naj bi bila prekršena določba 153. člena Ustave o usklajenosti pravnih aktov z Ustavo, prav tako pa tudi ustavno načelo pravne države. Zaradi hrupa in onesnaženosti naj bi bila kršena tudi njegova pravica do zdravega življenjskega okolja po 72. členu Ustave. Zatrjuje tudi kršitev 23. člena Ustave.
2. Pritožnikovega očitka, da zaradi tega, ker toženec za gradnjo ni pridobil lokacijskega dovoljenja, ni mogel sodelovati v postopku za izdajo tega dovoljenja, ob preizkusu te ustavne pritožbe ni mogoče presojati. Obravnavana zadeva se namreč ne nanaša na upravni postopek, pač pa na odločitev sodišč o civilnopravnem odškodninskem zahtevku, za odločitev o tem zahtevku pa ni bistveno, ali je toženec za gradnjo, zaradi katere naj bi nastala škoda, imel lokacijsko dovoljenje.
3. Pritožnikovi očitki, ki se nanašajo na kršitev ustavnih pravic zaradi vsebinske odločitve - zavrnitve zahtevka za plačilo odškodnine - se izkažejo za neutemeljene že zaradi okoliščine, da so v času, ko je pritožnik kupil stanovanje, dela na toženčevi zgradbi že bila opravljena, in so že bili vidni učinki teh del na sosednje zemljišče in se je torej pritožnik sam odločil za nakup stanovanja kljub takšnim vplivom sosednje nepremičnine.
4. Glede pritožnikovega očitka o kršitvi pravice do zdravega življenjskega okolja je potrebno upoštevati, da ta pravica po 72. členu Ustave ni neomejena, pač pa je zagotovljena v skladu z zakonom. V obravnavani zadevi pa so sodišča ugotovila, da je v skladu z Zakonom o temeljih lastninskopravnih razmerij pritožnik dolžan trpeti vplive sosednje nepremičnine, ki ne presegajo krajevno običajne meje in ne povzročajo prekomerne škode, prav tako pa niso izpolnjeni pogoji, ki jih za obstoj odškodninske obveznosti določa Zakon o obligacijskih razmerjih.
5. V čem naj bi bila kršitev pravice do sodnega varstva brez nepotrebnega odlašanja pred neodvisnim, nepristranskim in zakonitim sodiščem po 23. členu Ustave pritožnik ne pojasni in tudi Ustavno sodišče takšne kršitve ni ugotovilo.
6. Določba 153. člena Ustave o skladnosti pravnih aktov z zakonom in Ustavo ter določba 2. člena Ustave o načelih pravne države ne predstavljata določb o človekovih pravicah ali temeljnih svoboščinah, katerih kršitev bi bilo mogoče uveljavljati z ustavno pritožbo.
7. Ker z izpodbijano sodbo očitno niso bile kršene človekove pravice, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo.
8. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi prve alinee drugega odstavka 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94) v sestavi: predsednik dr. Lojze Ude ter člana Franc Testen in dr. Dragica Wedam-Lukić.
Predsednik senata:
dr. Lojze Ude