Up-5/98
Natisni
Opravilna št.:
Up-5/98
Datum odločitve:
26. 5. 1999
ECLI:
ECLI:SI:USRS:1999:Up.5.98
Akt:
Ustavna pritožba J. I. zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. VIII Ips-82/97 z dne 14. 10. 1997 v zvezi s sodbo Višjega delovnega in socialnega sodišča št. Psp-148/96 z dne 13. 12. 1996 in sodbo Delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani št. Ps-100/95 z dne 5. 7. 1996
Izrek:
Ustavna pritožba J. I. zoper sodbo Vrhovnega sodišča v zvezi s sodbo Višjega delovnega in socialnega sodišča in sodbo Delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani se ne sprejme.
Evidenčni stavek:
Glede na stališče Ustavnega sodišča v zadevi št. Up-121/94 pritožniku z izpodbijanimi sodbami očitno ni bila kršena pravica do enakega varstva pravic (22. člen Ustave), ki kot poseben primer načela pravne enakosti (14. člen Ustave) vsakomur zagotavlja enako varstvo njegovih pravic v postopku pred sodišči, drugimi državnimi organi, organi lokalnih skupnosti in nosilci javnih pooblastil, niti pravica do socialne varnosti (50. člen Ustave). Je v povsem enakem položaju kot vsi tisti nekdanji vojaški zavarovanci, ki ne izpolnjujejo (niso izpolnili) pogojev, predpisanih za pridobitev specifične pravice do akontacije vojaške pokojnine.
Geslo:
Načelo enakosti pred zakonom.

Enako varstvo pravic.

Pravica do socialne varnosti.

Vojaške pokojnine.

Vojaške pokojnine, izplačevanje, akontacije.
Pravna podlaga:
Ustava, 14., 22., 50. čl.

Zakon o službi v oboroženih silah (ZSOSI), 293. čl.

Zakon o Ustavnem sodišču (ZUstS), 1. al. 2. odst. 55. čl.
Opomba:
V obrazložitvi svoje odločitve se Ustavno sodišče sklicuje na svoje zadeve št. U-I-89/93 z dne 20. 1. 1994 (OdlUS III,7), št.
Up-89/94 z dne 12. 3. 1998 (OdlUS VII,104), št. U-I-20/92 z dne 12. 11. 1992 (OdlUS I,85), št. Up-121/94 z dne 14. 5. 1998 (OdlUS VII,112), št. Up-14/97 z dne 19. 11. 1998.
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
drugi akti
Datum vloge:
13. 1. 1998
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
nesprejem ustavne pritožbe
Dokument:
US19507
Up-5/98
26. 5.1999
S K L E P
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe J. I. iz L., ki ga zastopa Ž. M., odvetnik v L. na seji senata dne 26. maja 1999
s k l e n i l o:
Ustavna pritožba J. I. zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. VIII Ips-82/97 z dne 14. 10. 1997 v zvezi s sodbo Višjega delovnega in socialnega sodišča št. Psp-148/96 z dne 13. 12. 1996 in sodbo Delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani št. Ps-100/95 z dne 5. 7. 1996 se ne sprejme.
O b r a z l o ž i t e v
A.
1. Z izpodbijanimi sodbami je bil zavrnjen zahtevek pritožnika za izplačevanje akontacije vojaške pokojnine zato, ker mu ni uspelo dokazati, da bi bil po 18. 7. 1991 na dejanski razpolagi. Navaja, da je bil po 1. 7. 1991 brez enote (čeprav formalno res ni prenehala obstajati), po 18. 7. 1991 pa je hodil v vojašnico le še zaradi nakupov v prodajalni s hrano in zaradi zaslišanja pred varnostnimi organi nekdanje JLA. Formalnega dokumenta o statusu razpolage zaradi kaotičnega stanja v tistem obdobju ni mogel pridobiti. Pravico do pokojnine in s tem tudi do izplačevanja pokojnine je pridobil, ker je bil v vojaški službi na ozemlju Republike Slovenije od leta 1960 dalje in je izpolnil vse predpisane pogoje za upokojitev. Zato meni, da mu na podlagi zakona pridobljena pravica do pokojnine ne more biti odvzeta z odlokom Vlade. Po mnenju pritožnika tudi ni sprejemljivo sklicevanje na priznanje pokojnine s strani vojaškega nosilca socialnega zavarovanja. Ker nekdanje SFRJ ni več, naj tudi tak nosilec ne bi več obstajal. Zato ni jasno, od koga naj bi pritožnik kot državljan Republike Slovenije prejemal pokojnino oziroma od koga naj bi njeno izplačevanje Slovenija prevzela.
B.
2. Sporno vprašanje v tej zadevi je izpolnjevanje enega od pogojev po drugi alinei prvega odstavka 2. člena Odloka o izplačevanju akontacij vojaških pokojnin (Uradni list RS, št. 4/92 - v nadaljevanju: Odlok). Po tej določbi se za upravičence do akontacije vojaške pokojnine štejejo tudi osebe, "ki so bile po 18. 7. 1991 na razpolago, v suspenzu, na dopustu ali v bolniškem staležu in so do 18. 10. 1991 vložile zahtevek in izpolnile pogoje za priznanje pravice do pokojnine oziroma do druge dajatve po predpisih o pokojninskem in invalidskem zavarovanju vojaških zavarovancev". Gre torej za tri kumulativno predpisane pogoje: izpolnitev pogojev za pokojnino do 18. 10. 1991, vložitev zahtevka za upokojitev do 18. 10. 1991 in določen status po 18. 7. 1991.
3. Ustavno sodišče je v odločbi št. U-I-89/93 z dne 20. 1. 1994 (Uradni list RS, št. 9/94 in OdlUS III, 7) že sprejelo stališče, da 2. člen Odloka predstavlja posebno ugodnost za določene vojaške osebe, ki so v svoji skupnosti vojaških zavarovancev uveljavile pravico do pokojnine po 25. 6. 1991 oziroma so bile na razpolago, v suspenzu, na dopustu ali v bolniškem staležu oziroma so prestopile k Teritorialni obrambi do določenega roka. V odločbi št. Up-89/94 z dne 12. 3. 1998 (Uradni list RS, št. 28/94 in OdlUS VII, 104) pa je med drugim presodilo, da je treba ugodnosti, ki jih daje Odlok, razlagati široko in v skladu z načelom enakosti pred zakonom (drugi odstavek 14. člena Ustave), tako da veljajo enako za vse posameznike, katerih dejanski in pravni položaj je enak oziroma primerljiv. To toliko bolj, ker gre v primeru pokojnine za zagotavljanje ene temeljnih ustavnih pravic - pravice do socialne varnosti iz 50. člena Ustave.
4. Na razpolago po Odloku so lahko bili nedvomno tisti pripadniki oboroženih sil, ki jim je bil o tem izdan ustrezen akt. Vendar pa je stališče sodišč, ki so (tudi glede na takratne razmere v vojski) dopuščala dokazovanje stanja razpolage tudi z drugimi dokazi, ne samo z listinami, skladno z 22. členom Ustave (o tem glej na primer odločbo in sklep Ustavnega sodišča št. U-I-20/92 z dne 12. 11. 1992; Uradni list RS št. 56/92 in OdlUS I, 85). Na tak način je bilo predvsem mogoče dokazati status razpolage po 293. členu Zakona o službi v oboroženih silah (Uradni list SFRJ, št. 7/85 - v nadaljevanju: ZSOS) - "čakanje" na postavitev na drugo formacijsko mesto oziroma dolžnost.
5. V skladu s stališčem Ustavnega sodišča v že navedeni zadevi št. Up-89/94 je treba enako kot tiste nekdanje pripadnike JLA, ki so bili na razpolago, v suspenzu, na dopustu ali v bolniškem staležu, obravnavati tudi tiste, ki "so se dali na razpolago" z vložitvijo zahteve za upokojitev. Pritožnik je v letu 1991 izpolnil pogoje za predčasno upokojitev po vojaških predpisih.
Tudi sodišča niso štela kot opravljanje aktivne vojaške službe, če je prizadeta oseba hodila v vojašnico v pravno relevantnem obdobju (od 18. 7. do 18. 10. 1991) le še zaradi nalog v zvezi z razdolževanjem, zaradi urejanja zadev okrog upokojitve, ali zaradi opravljanja dela, določenega s strani nadrejenega starešine (drugi odstavek 293. člena ZSOS). Pritožnik je bil aktivna vojaška oseba vse do upokojitve - in bi to bil tudi, če bi bil v tem času formalno na razpolago, na dopustu ali v bolniškem staležu. "Stanje dejanske razpolage" torej ni bilo podano samo takrat, ko je posameznik ostal doma.
6. Odlok v drugi alinei prvega odstavka 2. člena določa kot pogoj stanje razpolage "po 18. 7. 1991". Ta določba se je razumela tako, da je moral biti upravičenec na razpolago ves čas od 18. 7. 1991 do prenehanja vojaške službe. Tako je določbo razumela Vlada (glej na primer Informacijo o izvajanju Odloka o izplačevanju akontacij vojaških pokojnin, Poročevalec DZ, št. 31/95) in taka je bila tudi enotna sodna praksa. Kasneje sprejeti Zakon o pravicah iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja bivših vojaških zavarovancev (Uradni list RS, št. 49/98 - ZPIZVZ), ki je ureditev iz Odloka prevzel, v tem delu tudi jasno določi, da mora biti določen status izkazan za ves čas po 18. 7. 1991. To pomeni, da je moral biti za ves čas po 18. 7. 1991 izkazan tudi status "dejanske razpolage", kot ga po široki razlagi Odloka razume Ustavno sodišče.
7. Ustavno sodišče je že v odločbi št. Up-121/94 z dne 14. 5. 1998 (OdlUS VII, 112) sprejelo stališče, da jasnih določb Odloka ni mogoče spreminjati z njegovo široko vsebinsko interpretacijo. Tam, kjer Odlok kot pogoj določa datum, pa je njegova vsebina povsem jasna in nedvoumna. Stanje razpolage, kot ga ob široki razlagi Odloka razume Ustavno sodišče, je zato izkazano le v tistih primerih, ko so upravičenci vložili zahtevo za upokojitev pred 18. 7. 1991. Pri tistih, ki so zahtevo vložili kasneje, je tako razpolago mogoče upoštevati le, če so bili od 18. 7. 1991 do vložitve zahteve v kakšnem drugem relevantnem statusu (na primer na dopustu ali v bolniškem staležu; tako na primer odločba št. Up-14/97 z dne 19. 11. 1998). Pritožnik je pisno zahtevo za prenehanje aktivne vojaške službe zaradi upokojitve vložil 7. 8. 1991 (oziroma 11. 8. 1991), ni pa izkazal, da bi bil od 18. 7. 1991 do takrat v kakšen drugem pravno relevantnem statusu.
8. Glede na navedeno stališče Ustavnega sodišča pritožniku z izpodbijanimi sodbami očitno ni bila kršena pravica do enakega varstva pravic (22. člen Ustave), ki kot poseben primer načela pravne enakosti (14. člen Ustave) vsakomur zagotavlja enako varstvo njegovih pravic v postopku pred sodišči, drugimi državnimi organi, organi lokalnih skupnosti in nosilci javnih pooblastil, niti pravica do socialne varnosti (50. člen Ustave). Je v povsem enakem položaju kot vsi tisti nekdanji vojaški zavarovanci, ki ne izpolnjujejo (niso izpolnili) pogojev, predpisanih za pridobitev specifične pravice do akontacije vojaške pokojnine.
9. Ne Odlok ne na njegovi podlagi sprejete izpodbijane sodbe pritožniku ne jemljejo njegovih pravic iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja, priznanih pri pristojnem nosilcu zavarovanja v drugi državi. Vojaški zavarovanci niso bili zavarovanci obveznega zavarovanja v Republiki Sloveniji, pač pa zavarovanci posebne skupnosti vojaških zavarovancev. Začasno je urejal Odlok v obliki akontacij le socialni položaj uživalcev vojaških pokojnin in nekaterih vojaških zavarovancev. Pri tem je normodajalec izhajal iz temeljnega pravila pokojninskega zavarovanja, da pokojnino zagotavlja tisti sklad, v katerega so zavarovanci, delodajalci ali država plačevali prispevke za določene zavarovance.
10. Z Odlokom o izplačevanju akontacij vojaških pokojnin je Republika Slovenija "prevzela izplačevanje pokojnin" upravičencem iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja vojaških zavarovancev, ki so državljani Republike Slovenije.
Sredstva za ta izplačila zagotavlja proračun, ob upoštevanju tudi načela o sukcesiji držav, po katerem bo morala Republika Slovenija prevzeti obveznosti iz tega zavarovanja po kriteriju pripadnosti zavarovane osebe državi naslednici (bodisi po državljanstvu bodisi po stalnem prebivališču). V skladu s prevzetimi obveznostmi do vojaških zavarovancev bo pripadal Republiki Sloveniji ustrezen del premoženja, s katerim je upravljal izvajalec tega zavarovanja. To pa bo predmet sporazuma med državami naslednicami nekdanje SFRJ.
11. Odlok ne ureja pravic iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja. Te pravice ureja in lahko ureja le zakon. V primeru vojaških zavarovancev je bila to zakonodaja nekdanje skupne države. Izplačevanje pokojnin in drugih dajatev iz obveznega pokojninskega in invalidskega zavarovanja je obveznost nosilca takega zavarovanja. Odlok v to obveznost (in v pravico zavarovanca, da tako izplačilo terja od nosilca zavarovanja) ne posega ne za naprej in ne za nazaj. "Pravica do akontacije pokojnine" ni pravica iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja, ampak posebna, specifična pravica, ki temelji na prostovoljno prevzeti obveznosti države in ne na obveznosti nosilca zavarovanja. Odlok jo ureja na podlagi Ustavnega zakona za izvedbo Temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti (Uradni list RS, št. 1/91-I - UZITUL) in za vse upravičence od 1. 11. 1991 dalje. Od 18. 7. 1998 pa so pravice bivših vojaških zavarovancev iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja urejene z Zakonom o pravicah iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja bivših vojaških zavarovancev (Uradni list RS, št. 49/98 - ZPIZVZ).
C.
12. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi prve alinee drugega odstavka 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94 - ZUstS) v sestavi: predsednica Milojka Modrijan ter člana dr. Janez Čebulj in Lojze Janko.
Predsednica senata:
Milojka Modrijan