Up-23/98
Natisni
Opravilna št.:
Up-23/98
Datum odločitve:
24. 2. 1998
ECLI:
ECLI:SI:USRS:1998:Up.23.98
Akt:
Ustavna pritožba P. C. zoper odločbo Ministra za pravosodje št. 041-2/95 z dne 24.12.1997
Izrek:
Ustavna pritožba P. C. zoper odločbo Ministra za pravosodje se zavrže.
Evidenčni stavek:
Ker pritožnica ni izkazala, da so zatrjevane kršitve človekovih pravic očitne, ni podan eden od kumulativno zahtevanih pogojev za predčasno obravnavo ustavne pritožbe. Zato ni izpolnjena procesna predpostavka izčrpanosti pravnih sredstev in je Ustavno sodišče ustavno pritožbo zavrglo.
Geslo:
Načelo enakosti pred zakonom.

Enako varstvo pravic.

Pravica do sodnega varstva.

Svoboda dela.

Notariat, pogoji za opravljanje, imenovanje.

Predhodno izčrpanje vseh pravnih sredstev kot procesni pogoj za vložitev ustavne pritožbe.
Pravna podlaga:
Ustava, 14., 22., 23., 49. čl.

Zakon o notariatu (ZN), 10. čl.

Zakon o upravnih sporih (ZUS), 30., 69. čl.

Zakon o splošnem upravnem postopku (ZUP), 209. čl.

Zakon o Ustavnem sodišču (ZUstS), 51., 2. al. 1. odst. 55. čl.
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
drugi akti
Datum vloge:
2. 2. 1998
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrženje
Dokument:
US18813
Up-23/98
24. in 25.2.1998
S K L E P
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe P. C. iz S. G. na seji senata dne 24. in 25. februarja 1998 s k l e n i l o:
Ustavna pritožba P. C. zoper odločbo Ministra za pravosodje št. 041-2/95 z dne 24.12.1997 se zavrže.
O b r a z l o ž i t e v
A.
1. Pritožnica je dne 30.1.1998 vložila ustavno pritožbo zoper v izreku tega sklepa navedeno odločbo Ministra za pravosodje. Navaja kršitev načela zakonitosti in enakosti pred zakonom iz 14. člena Ustave, kršitev enakega varstva pravic iz 22. člena Ustave in kršitev pravice o enaki dostopnosti vsakega delovnega mesta iz tretjega odstavka 43. člena Ustave. Z izpodbijanim aktom naj bi bil kršen tudi 26. člen Mednarodnega pakta o državljanskih in političnih pravicah (Uradni list SFRJ, MP, št. 7/71 - v nadaljevanju: Pakt) ter 209. člen Zakona o splošnem upravnem postopku (Uradni list SFRJ, št. 32/78 in 9/86). Pritožnica navaja, da je kandidirala za prosto notarsko mesto v Ljubljani.
Izpodbijano odločbo je prejela dne 7.1.1998, dne 28.1.1998 je sprožila upravni spor in predlagala tudi izdajo začasne odredbe. Meni, da predlog Notarske zbornice, na podlagi katerega je bila izdana izpodbijana odločba, ne navaja kriterijev in meril, po katerih naj bi bil sestavljen. Prav tako pa naj bi jih ne navajala izpodbijana odločba. Kolikor jih navaja, pa naj ne bi bili uporabljeni za vse kandidate enako. Z izpodbijano odločbo naj bi bila imenovana za notarko oseba, ki naj bi bila s svojo odločitvijo kršila človekove pravice, imenovana naj bi bila s politično korupcijo.
2. Pritožnica meni, da Vrhovno sodišče ne odloča v razumnih rokih, novo ustanovljeno Upravno sodišče pa da ima le predsednika in naj bi zato še ne bilo sposobno soditi. Zato predlaga, da Ustavno sodišče ustavno pritožbo sprejme v obravnavo po določbi drugega odstavka 51. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94 - v nadaljevanju: ZUstS). Meni, da so zatrjevane kršitve očitne in da bodo za pritožnico nastale nepopravljive posledice. Pritožnica predlaga, naj Ustavno sodišče ugotovi nezakonitost izpodbijane odločbe in jo odpravi, pred tem pa zadrži njeno izvrševanje zaradi nastanka nepopravljivih škodljivih posledic za pritožnico in nastanka težko popravljivih posledic za zaupanje v pravno državo. Nepopravljive škodljive posledice za pritožnico naj bi bile v tem, da krivično ni bila uvrščena v predlog za imenovanje, ki ga je določila Notarska zbornica Slovenije, in je zato minister ni mogel imenovati za notarko.
3. Z izpodbijano odločbo je Minister za pravosodje imenoval M. Z. za notarko na prosto notarsko mesto v Ljubljani. Notarka je bila imenovana na podlagi predloga Notarske zbornice Slovenije, ki je od enajst kandidatov, kolikor se jih je prijavilo na razpis, Ministru predlagala v imenovanje tri kandidate, poleg imenovane notarke še kandidata P. M. in kandidatko S. P. Kakor je razvidno iz obrazložitve izpodbijane odločitve, je bila med kandidati, ki jih je predlagala Notarska zbornica, opravljena izbira ob upoštevanju dolžine delovne dobe in strokovnih izkušenj, kar naj bi imenovani kandidatki dajalo prednost pred drugima dvema kandidatoma.
B.
4. Pritožnica predlaga obravnavo ustavne pritožbe po določbi drugega odstavka 51. člena ZUstS. Po določbi prvega odstavka 51. člena ZUstS se ustavna pritožba lahko vloži šele, ko so izčrpana vsa pravna sredstva. Po določbi drugega odstavka tega člena lahko Ustavno sodišče izjemoma odloča o ustavni pritožbi, če je zatrjevana kršitev očitna in če bi z izvršitvijo posamičnega akta za pritožnika nastale nepopravljive posledice. Ustavno sodišče še ni sprejelo splošnega stališča o vprašanju izjemne predčasne obravnave ustavne pritožbe glede na določbe Zakona o upravnem sporu (Uradni list RS, št. 50/97 - v nadaljevanju: ZUS), ki ureja dvostopenjsko upravno sodstvo, v katerem je pritožba redno pravno sredstvo in v katerem ima pristojno sodišče izrecno zakonsko pooblastilo, da odloči o začasnem zadržanju izpodbijanega posamičnega pravnega akta (drugi odstavek 30. člena in 69. člen ZUS). Ne glede na to pa je bilo o pritožničini ustavni pritožbi mogoče odločiti, ker v nobenem primeru niso izpolnjeni pogoji za predčasno obravnavo ustavne pritožbe. Če bi se Ustavno sodišče opredelilo proti izjemni obravnavi pred izčrpanostjo pritožbe v upravnem sporu, bi bilo že zaradi tega razloga treba ustavno pritožbo zavreči. Če bi sprejelo stališče, da je kljub spremenjeni zakonodaji še vedno možna predčasna obravnava, pa bi bilo treba ustavno pritožbo prav tako zavreči. Pritožnica namreč ni izkazala pogoja očitnosti kršitve, ki je eden od dveh kumulativno zahtevanih pogojev po drugem odstavku 51. člena ZUstS.
5. Pritožnica zatrjuje, da predlog Notarske zbornice ne navaja kriterijev in meril, na temelju katerih je bil sestavljen, kar naj bi bilo v nasprotju z določbo 209. člena Zakona o splošnem upravnem postopku (Uradni list SFRJ, št. 32/78 in 9/86).
Zatrjevana kršitev zakonitosti sama zase ni predmet ustavne pritožbe, ker Ustavno sodišče v tem postopku ne preverja pravilne uporabe materialnega in procesnega prava pred pristojnimi organi, ampak preverja le, ali so bile v postopku odločanja o pravici kršene človekove pravice. Glede na pritožbene navedbe je mogoče razbrati, da naj bi bila z navedenim kršena pravica do enakega varstva pravic iz 22. člena Ustave oziroma načelo enakosti pred zakonom iz drugega odstavka 14. člena Ustave. Določba 22. člena Ustave predstavlja v odnosu do drugega odstavka 14. člena Ustave lex specialis, zato bi šlo lahko le za kršitev pravice do enakega varstva pravic. Ob presoji, ali je takšna kršitev podana, bi se kot primarno zastavilo vprašanje, ali pomeni izbira, ki jo opravlja Notarska zbornica Slovenije v postopku imenovanja notarja, res odločanje po prostem preudarku v upravnopravnem pomenu, še posebej glede na to, da se prednostni vrstni red oblikuje z glasovanjem članov Izvršilnega odbora. V nobenem primeru pa ni utemeljeno zatrjevati, da bi morala biti ta izbira preprosto vezana na podatek o določeni delovni dobi, ki je računsko preverljiv in ki naj bi, kakor izhaja iz pritožničinih navedb, predstavljal temeljno pravilo za določitev predloga kandidatov za imenovanje notarja. Pri tem je tudi treba razločevati med izbiro, ki jo je opravila Notarska zbornica Slovenije, in izbiro, ki jo je opravil Minister za pravosodje z izdajo izpodbijane odločbe.
6. Tudi določba tretjega odstavka 49. člena Ustave predstavlja v primerjavi z določbo drugega odstavka 14. člena Ustave lex specialis. Navedena ustavna pravica pritožnici ne zagotavlja pravice biti imenovana za notarko, daje ji le pravico, da se pod enakimi pogoji z drugimi poteguje za zasedbo prostega notarskega mesta. Pritožničino kandidaturo za notarko je v postopku izbire na podlagi tretjega odstavka 10. člena Zakona o notariatu (Uradni list RS, št. 13/94, 48/94 in 82/94) izločila že Notarska zbornica Slovenije. Minister za pravosodje lahko imenuje za notarja le enega od kandidatov, ki jih je predlagala Notarska zbornica.
Pritožnica zato lahko odločbo o imenovanju notarke izpodbija le toliko, kolikor je bila morebiti storjena kršitev tretjega odstavka 49. člena Ustave v postopku izbire, ki jo je opravila že Notarska zbornica, pa pritožnici odločitev Notarske zbornice ni bila sporočena pred izdajo odločbe Ministra in ji zoper njo tudi ni bilo omogočeno sodno varstvo. Zatrjevane kršitve enake dostopnosti do vsakega delovnega mesta ter kršitve enakega varstva pravic in prepovedi diskriminacije na podlagi prvega odstavka 14. člena Ustave ter 26. člena Pakta v postopku izbire pred Notarsko zbornico Slovenije pa glede na zgoraj navedeno niso očitne. Ker morata biti pogoja iz drugega odstavka 51. člena ZUstS podana kumulativno, pogoj očitnosti kršitve pa ni izkazan, se Ustavnemu sodišču ni bilo treba spuščati v vprašanje obstoja drugega pogoja. 7. Pritožnica predlaga, da Ustavno sodišče začasno zadrži izvrševanje izpodbijane odločbe, ker meni, da ni mogoče pričakovati izdaje začasne odredbe od sodišča, ki še ne posluje. Odločitev sodišča o začasni odredbi v upravnem sporu je lahko predmet samostojne ustavne pritožbe, potem ko pritožnik izčrpa vsa pravna sredstva, ki jih določa ZUS, oziroma bi bila morebitna opustitev pristojnih organov pri takšnem odločanju lahko predmet samostojne ustavne pritožbe zaradi kršitve pravice iz 23. člena Ustave. Pritožnica navaja, da je 28.1.1998 sprožila upravni spor in predlagala izdajo začasne odredbe v upravnem sporu. Šele po vložitvi tožbe v upravnem sporu je po določbi drugega odstavka 30. člena ZUS mogoče zahtevati od pristojnega organa, da odloži izvrševanje odločbe, zoper katero je sprožen upravni spor. Ta organ ima na voljo sedem dni od prejema zahteve, da o njej odloči. Če v tem roku ne odloči, je treba po določbi prvega odstavka 69. člena ZUS zahtevati izdajo začasne odredbe od sodišča, ki je pristojno odločiti v upravnem sporu. Tudi to sodišče ima določen rok sedem dni, da o takšni zahtevi odloči. Pritožnica je vložila ustavno pritožbo dva dni po tistem, ko naj bi po njenih navedbah sprožila upravni spor. V ustavni pritožbi tako ni izkazala in glede na navedene roke tudi ni mogla izkazati, da je izčrpala navedeno pravno pot. Zato niso izpolnjeni procesni pogoji za presojo vnaprejšnjega zatrjevanja o odločanju pristojnih sodišč v nerazumnem roku.
8. Ker ni izpolnjena procesna predpostavka izčrpanosti pravnih sredstev za sprejem ustavne pritožbe, je Ustavno sodišče ustavno pritožbo zavrglo. Glede na pritožničine navedbe pa še opozarja, da Upravno sodišče Republike Slovenije posluje od 1.1.1998 na sedežu v Ljubljani v sestavi, ki je oblikovana po določbi četrtega odstavka 8. člena ZUS.
C.
9. Senat Ustavnega sodišča je ta sklep sprejel na podlagi druge alinee prvega odstavka 55. člena ZUstS v sestavi predsednik dr. Tone Jerovšek in člana mag. Matevž Krivic in dr. Lovro Šturm.
Predsednik senata
dr. Tone Jerovšek