Up-329/97
Natisni
Opravilna št.:
Up-329/97
Datum odločitve:
28. 9. 1998
ECLI:
ECLI:SI:USRS:1998:Up.329.97
Akt:
Ustavna pritožba TOZ P., p.o., M. S., zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. U 1756/95 z dne 2. oktobra 1997 v zvezi z odločbo Ministrstva za okolje in prostor št. 36301/009/95 z dne 20. oktobra 1995 in Občine Murska Sobota , Sekretariata za varstvo okolja in urejanje prostora, št. 363-17/92-4 z dne 3. decembra 1993
Izrek:
Ustavna pritožba TOZ P., p.o., M. S., zoper sodbo Vrhovnega sodišča v zvezi z odločbo Ministrstva za okolje in prostor in Občine Murska Sobota, Sekretariata za varstvo okolja in urejanje prostora se ne sprejme v obravnavo.
Evidenčni stavek:
Zakonodajalec je v četrtem odstavku 16. člena Zakona o denacionalizaciji uredil položaj tistih podjetij v postopku denacionalizacije, ki so z vlaganji tujega oziroma zasebnega kapitala po Zakonu o podjetjih bila v mešani lastnini, pravni položaj zadrug v postopkih denacionalizacije pa je zakonodajalec uredil v 74. členu Zakona o zadrugah kot posebnim predpisom.
Narava zadrug in družb v mešani lastnini je bistveno različna in je pogojevala različno ureditev njunega položaja v postopkih denacionalizacije. Sodišče z izpodbijano sodbo ni kršilo določbe 14. člena Ustave, zato senat Ustavnega sodišča ustavne pritožbe v obravnavo ni sprejel.
Geslo:
Načelo enakosti pred zakonom.

Denacionalizacija, zadruge, družbe v mešani lastnini.
Pravna podlaga:
Ustava, 14. čl.

Zakon o združenem delu (ZZD), 278., 281., 287., 289., 302. čl.

Zakon o zadrugah (ZZad), 74. čl.

Zakon o denacionalizaciji (ZDen), 16. čl.

Zakon o Ustavnem sodišču (ZUstS), 1. al. 2. odst. 55. čl.
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
drugi akti
Datum vloge:
14. 11. 1997
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
nesprejem ustavne pritožbe
Dokument:
US19121
Up-329/97
28.9.1998
S K L E P
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe TOZ P. p.o., M. S. na seji senata dne 28. septembra 1998 s k l e n i l o :
Ustavna pritožba TOZ P., p.o., M. S., zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. U 1756/95 z dne 2. oktobra 1997 v zvezi z odločbo Ministrstva za okolje in prostor št. 36301/009/95 z dne 20. oktobra 1995 in Občine Murska Sobota , Sekretariata za varstvo okolja in urejanje prostora, št. 363-17/92-4 z dne 3. decembra 1993 se ne sprejme v obravnavo.
O b r a z l o ž i t e v
1. Pritožnica z ustavno pritožbo, vloženo dne 14. novembra 1997, izpodbija v izreku sklepa navedeno sodbo Vrhovnega sodišča, s katero je to zavrnilo njeno pritožbo zoper odločbo Ministrstva za okolje in prostor (v nadaljevanju: Ministrstvo). Pritožnica zatrjuje, da je sodišče z izpodbijano sodbo kršilo 14. člen Ustave.
2. Pritožnica navaja, da je Občina Murska Sobota kot pravna prednica Upravne enote Murska Sobota v postopku
denacionalizacije ugodila zahtevi F. K., Z. Ž. in L. Š. in v njihovo korist na delu zadružnih nepremičnin, vpisanih v zemljiškoknjižnem vložku št. 2375 k.o. M. S., vzpostavila lastninsko pravico. Zoper navedeno odločbo naj bi se bila pritožnica pritožila na Ministrstvo. V pritožbi je navajala, da ni zavezanka za vrnitev lastninske pravice na denacionalizirani nepremičnini. Nepremičnina naj bi bila v lasti posameznih zadružnikov kot fizičnih oseb in po prepričanju pritožnice ne more biti predmet vračanja v naravi. Pritožnico oziroma njeno pravno prednico SOZ "P." naj bi bili ustanovili obrtniki, nepremičnino, na kateri je Občina Murska Sobota v korist denacionalizacijskih upravičenk vzpostavila lastnino, pa naj bi bila pritožničina pravna prednica pridobila z odplačnim pravnim poslom. Zadružno premoženje naj bi bilo last zadružnikov, zato po mnenju pritožnice nepremičnina, katere vrnitev zahtevajo denacionalizacijske upravičenke, ne more biti predmet denacionalizacije.
3. Ministrstvo je, sklicujoč se na prvi odstavek 51. člena Zakona o denacionalizaciji (Uradni list RS, št. 27/91 in 31/93 - v nadaljevanju: ZDen) menilo, da so zavezanci za vrnitev stvari v postopkih denacionalizacije pravne osebe, v premoženju katerih so stvari, ki so predmet denacionalizacije. Prejšnje zadruge naj bi bile po stališču Ministrstva družbenopravne osebe, premoženje, ki so ga ustvarile s svojim poslovanjem, pa naj bi bilo družbena lastnina in ne last zadružnikov. V skladu s 74. členom Zakona o zadrugah (Uradni list RS, št. 13/92 - v nadaljevanju: ZZ) naj bi družbeno premoženje zadrug postalo zadružno, pri čemer pa je zakon v tretjem odstavku 74. člena posebej določil, da prehod družbenega premoženja v zadružno ne sme poseči v pravice prejšnjih lastnikov in njihovih pravnih naslednikov, določenih s predpisi o denacionalizaciji. Na podlagi navedenega je Ministrstvo zaključilo, da je bilo glede na statusno organiziranost zadrug do uveljavitve ZZ premoženje pritožnice na dan uveljavitvi ZDen družbena lastnina in da je zato v postopku denacionalizacije zavezana vrniti upravičenkam podržavljeno premoženje.
4. V upravnem sporu se je pritožnica sklicevala na odločbo Ustavnega sodišča št. OdlUS IV,42 (U-I -72/93 z dne 20. aprila 1995). Navajala je, da kljub predpisom, ki so zadružno lastnino opredeljevali kot družbeno lastnino, v premoženju ni imela družbenih sredstev, saj so zadružniki njeno pravno prednico ustanovili izključno z zasebnim kapitalom.
5. Vrhovno sodišče je pritožničino tožbo zavrnilo. Menilo je, da je pritožnica nepremičnino, ki je predmet denacionalizacije, pridobila leta 1984, ko so bile lahko nosilke lastninske pravice na nepremičninah le fizične in civilnopravne osebe. Zadruge naj bi po takrat veljavni zakonodaji bile družbenopravne osebe.
Premoženje, ki so ga pridobile s poslovanjem, naj ne bi bilo v zadružni lasti v smislu znanih lastnikov, pač pa družbena lastnina. Ustavni amandma XIX k Ustavi SFRJ (Uradni list SFRJ, št. 3/90) in na njegovi podlagi sprejeti ZZZ naj bi po navedbah Vrhovnega sodišča sicer določila, da postanejo sredstva obstoječih zadrug zadružna lastnina, toda le tistih, ki so se v času njegove veljavnosti z njim uskladili. Pritožnica naj bi se z ZZZ ne bila uskladila, sedanjo organiziranost naj bi bila vpisala v sodni register dne 4. decembra 1992, torej po uveljavitvi ZZ. Premoženje pritožice naj bi bilo tako prešlo v zadružno lastnino na podlagi ZZ, ki pa je v tretjem odstavku 74. člena izrecno določil, da prehod družbene lastnine v zadružno ne more posegati v pravice denacionalizacijskih upravičencev, določenih z ZDen. Po stališču Vrhovnega sodišča je pritožnica po ZDen in ZZ zavezanka za vračilo nacionaliziranega premoženja, ki ga ima med sredstvi in ga je v skladu s četrtim odstavkom 74. člena in 75. člena ZZ dolžna voditi in izkazovati ločeno od svojega premoženja. Vrhovno sodišče je zavrnilo tudi sklicevanje pritožnice na odločbo Ustavnega sodišča. Menilo je, da se četrti odstavek 16. člena ZDen nanaša na vloženi kapital v podjetje v mešani lastnini po Zakonu o podjetjih (SFRJ, št. 40/89, 77/90, 46/90 in 61/90) in ne na premoženje bivših zadrug, kot zmotno zatrjuje pritožnica.
6. V ustavni pritožbi pritožnica ponavlja razloge, ki jih je uveljavljala že v upravnem postopku in upravnem sporu. Smiselno se sklicuje na četrti odstavek 16. člena ZDen in na odločbo Ustavnega sodišča, s katero je ocenjevalo ustavnost te določbe.
Navaja, da naj bi bil zakonodajalec uzakonil določbo, po kateri niso zavezanke za vračilo nacionalizranega premoženja v naravi tiste pravne osebe, v katerih je zasebni kapital. V pritožnico naj bi bili vlagali zadružniki zasebni kapital, zato naj bi zadruga ne mogla biti zavezanka v postopku denacionalizacije.
Izpodbijana sodba naj bi v nasprotju z namenom zakona ne upoštevala, da so v pritožnico vložili zadružniki zasebni kapital, s čimer naj bi jo v nasproti z 14. členom Ustave postavila v neenaki položaj z drugimi pravnimi subjekti, ki zaradi vložkov zasebnega kapitala v postopkih denacionalizacije niso zavezanci. Pritožnica predlaga naj Ustavno sodišče izpodbijano sodbo oziroma odločbo Upravne enote Murska Sobota odpravi.
B.
7. Pritožničina pravna prednica je bila organizirana na podlagi Zakona o združenem delu (Uradni list SFRJ, št. 53/76 - v nadaljevanju: ZZD). Po napotilni določbi 302. člena ZZD so bile obrtne zadruge organizirane smiselno enako kot kmetijske zadruge (287. in 289. člena ZZD). Po določbi 278. člena ZZD je imela zadruga v načelu položaj, pravice, obveznsoti in odgovornosti organizacije združenega dela. Sredstva, ki jih je ustvarila na podlagi poslovanja so zato bila družbena lastnina in je z njimi zadruga upravljala kot družbenopravna oseba. Zadružniki na teh sredstvih niso mogli pridobiti lastninske pravice, obdržali pa so jo lahko na nepremičninah ter delovnih in drugih sredstvih, ki so jih združili v zadrugo (281. člen). Leta 1990 je zakonodajalec na podlagi Ustavnega amandmaja XIX k Ustavi SFRJ (Uradni list SFRJ, št. 3/90) sprejel ZZZ. ZZZ je zadrugam omogočil preoblikovanje družbene lastnine v zadružno. Po določbi 32. člena so se zadruge lahko organizirale v skladu z ZZZ do konca leta 1990. Ustavni zakon za izvedbo Ustavnega amandmaja XCVI k Ustavi Republike Slovenije je v 15. točki 4. člena določil, da se ZZZ v Republiki Sloveniji ne uporablja več, zato je dne 4. oktobra 1990 prenehal veljati. Zadruge, ki v času veljavnosti ZZZ v Sloveniji z njim niso uskladile svoje organiziranosti in aktov, so še naprej ostale organizirane po ZZD. Leta 1992 je zakonodajalec sprejel ZZ in v prvem odstavku 74. člena določil, da postane premoženje obstoječih zadrug zadružno premoženje. Hkrati je v tretjem odstavku 74. člena ZZ predpisal, da prehod premoženja iz družbene lastnine v last zadruge ne posega v pravice prejšnjih lastnikov in njihovih pravnih naslednikov po predpisih o lastninskem preoblikovanju podjeti in o denacionalizaciji.
8. Iz dejanskega stanja, ugotovljenega v postopku
denacionalizacije, ki mu pritožnica ni nasprotovala, je razvidno, da njena pravna prednica v času, ko je v Republiki Sloveniji veljal ZZZ, svoje organiziranosti in aktov z njim ni uskladila. Kot družbenopravna oseba je pritožnica oziroma njena pravna prednica ostala organizirana vse do 4. decembra 1992, ko se je uskladila z ZZ. Iz kupne pogodbe z dne 9. maja 1984, sklenjene med Občino Murska Sobota in pravno prednico pritožnice, je razvidno, da so postale nepremičnine z nakupom družbena lastnina, na kateri je imela pravico uporabe in razpolaganja pritožničina pravna prednica. Zadružniki na kupljenih nepremičninah niso pridobili nobenih stvarnih pravic.
So pa zadružniki bili in so ostali tudi po uskladitvi pritožnice z določbami ZZ lastniki nepremičnin in drugih sredstav, ki so jih eventuelno združili v pritožnico, nanjo pa niso prenesli lastninske pravice. V času uveljavitve ZDen in ZZ je bila pritožnica družbenopravna oseba, njena sredstva pa družbena lastnina, zato je na podlagi ZDen in ZZ denacionalizacijska zavezanka. Pritožnica se zmotno sklicuje na četrti odstavek 16. člena ZDen in odločbo Ustavnega sodišča, s katero je opredelilo njen ustavnopravni pomen. S to določbo je zakonodajalec uredil položaj mešanih podjetij v postopku denacionalizacije, ki so bila organizirana v skladu z ZP, medtem ko pa je položaj zadrug v postopkih denacionalizacije uredil z ZZ kot posebnim predpisom. Po presoji senata pritožnici v postopku ni bila kršena pravica do enakega obravnavanja pred zakonom, kot to zmotno zatrjuje, zato ustavne pritožbe ni sprejel v obravnavo.
C.
Senat Ustavnega sodišča je ta sklep sprejel na podlagi prve alinee drugega odstavka 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94) v sestavi: predsednik dr. Tone Jerovšek in sodnika mag. Matevž Krivic in dr. Lovro Šturm.
Predsednik senata:
dr. Tone Jerovšek