Up-232/98
Natisni
Opravilna št.:
Up-232/98
Datum odločitve:
24. 9. 1998
ECLI:
ECLI:SI:USRS:1998:Up.232.98
Akt:
Ustavna pritožba N. T. zoper sklep Višjega sodišča v Ljubljani št. II Cp 522/98 z dne 16.4.1998 v zvezi s sklepom Okrajnega sodišča v Ljubljani št. VI P 196/93 z dne 9.1.1998
Izrek:
Ustavna pritožba N. T. zoper sklep Višjega sodišča v Ljubljani v zvezi s sklepom Okrajnega sodišča v Ljubljani se zavrže.
Evidenčni stavek:
Kljub vložitvi pobude državnemu tožilcu za vložitev zahteve za varstvo zakonitosti je rok za vložitev ustavne pritožbe začel teči z vročitvijo sklepa, s katerim je bila zavrnjena pritožba.
Geslo:
Rok za vložitev ustavne pritožbe, prepozna ustavna pritožba.
Pravna podlaga:
Ustava, 157. čl.

Zakon o Ustavnem sodišču (ZUstS), 52., 1. al. 1. odst. 55. čl.
Opomba:
V obrazložitvi svoje odločitve se Ustavno sodišče sklicuje na svojo zadevo št. Up-62/95 z dne 20. 6. 1995 (OdlUS IV,163).
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
drugi akti
Datum vloge:
3. 8. 1998
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrženje
Dokument:
US19115
Up-232/98
24.9.1998
S K L E P
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe N. T. iz L., ki jo zastopajo dr. P. Č., R. Č. in A. Č. odvetniki v G. na seji senata dne 24. septembra 1998
s k l e n i l o :
Ustavna pritožba N. T. zoper sklep Višjega sodišča v Ljubljani št. II Cp 522/98 z dne 16.4.1998 v zvezi s sklepom Okrajnega sodišča v Ljubljani št. VI P 196/93 z dne 9.1.1998 se zavrže.
O b r a z l o ž i t e v
1. Z izpodbijanim prvostopnim sklepom je bil zavrnjen pritožničin predlog za razveljavitev klavzule o pravnomočnosti sodbe na izselitev, z drugostopnim sklepom pa zavrnjena pritožba zoper ta sklep. Po pritožničinih navedbah sta sodišči ugotovili, da se je potrdilo o vročitvi izgubilo, nato pa tehtali, kateri od izpovedb prič gre verjeti. Ne da bi svojo odločitev utemeljili, naj bi verjeli izpovedbi uslužbenke sodišča, ne pa prejšnjemu pritožničinemu pooblaščencu. Ker je sodišče verjelo svoji uslužbenki, naj bi bila kršena pravica do nepristranskega sojenja (23. člen Ustave). Če država ni sposobna zagotoviti zakonitega vročanja, bi moralo sodišče po načelu pravičnosti odločiti v korist šibkejše stranke, ne pa jo prikrajšati za stanovanje in pravico do pritožbe (25. člen Ustave). Pritožnica je še opozorila, da ne gre za bagatelo, ampak za izselitev iz stanovanja in s tem povezano njeno pravno in socialno varnost.
2. Po določbi prvega odstavka 52. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94 - v nadaljevanju: ZUstS) je ustavna pritožba pravočasna, če je vložena v šetdesetih dneh od dneva vročitve posamičnega akta, zoper katerega je mogoča ustavna pritožba. Pritožnica je navedla, da je glede izpodbijanih sklepov pri državnem tožilcu vložila pobudo za vložitev zahteve za varstvo zakonitosti. Ustavno sodišče je že večkrat zavzelo stališče, da si stranka z vložitvijo pobude državnemu tožilcu za vložitev zahteve za varstvo zakonitosti ne zavaruje roka za vložitev ustavne pritožbe (npr. sklep št. Up 62/95 z dne 20.6.1995 - OdlUS IV, 163). Ta rok je zato začel teči že z vročitvijo izpodbijanega drugostopnega sklepa, to je 21.5. 1998. Ustavna pritožba, vložena 1.8.1998, je torej prepozna.
3. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi prve alinee prvega odstavka 55. člena ZUstS v sestavi: predsednik senata dr. Lojze Ude in sodnica dr. Dragica Wedam - Lukić ter sodnik Franc Testen.
Predsednik senata
dr. Lojze Ude