Up-4/99
Natisni
Opravilna št.:
Up-4/99
Datum odločitve:
17. 2. 1999
ECLI:
ECLI:SI:USRS:1999:Up.4.99
Akt:
Ustavna pritožba M. V. zoper sklep Okrožnega sodišča v Kranju št. Ks 362/98 z dne 28. 10. 1998 v zvezi s sklepom Višjega sodišča v Ljubljani št. II Kp 395/98 z dne 6. 11. 1998 in zoper sklep Okrožnega sodišča v Kranju št. Ks 438/98 z dne 24. 12. 1998 v zvezi s sklepom Višjega sodišča v Ljubljani št. II Kp 4/99 z dne 8. 1. 1999
Izrek:
Ustavna pritožba M. V. zoper sklep Okrožnega sodišča v Kranju v zvezi s sklepom Višjega sodišča v Ljubljani in zoper sklep Okrožnega sodišča v Kranju v zvezi s sklepom Višjega sodišča v Ljubljani se ne sprejme.
Evidenčni stavek:
Ker sta sodišči o podaljšanju pripora iz pripornega razloga ponovitvene nevarnosti odločali v skladu z ustavnimi in zakonskimi pogoji ter v skladu s kriteriji Ustavnega sodišča, ni podana kršitev pravice do osebne svobode iz 19. člena Ustave.
Geslo:
Pripor, ponovitvena nevarnost.

Varstvo osebne svobode.

Odreditev in trajanje pripora.
Pravna podlaga:
Ustava, 19., 20. čl.

Zakon o kazenskem postopku (ZKP), 201. čl.

Zakon o Ustavnem sodišču (ZUstS), 1. al. 2. odst. 55. čl.
Opomba:
V obrazložitvi svoje odločitve se Ustavno sodišče sklicuje na svoji zadevi št. U-I-18/93 z dne 11. 4. 1996 (OdlUS V,40) in št. Up-205/95 z dne 9. 4. 1996 (OdlUS V,212).
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
drugi akti
Datum vloge:
7. 1. 1999
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
nesprejem ustavne pritožbe
Dokument:
US19333
Up-4/99
17. 2. 1999
S K L E P
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe M. V. iz L., ki ga zastopa V. N., odvetnik v R. na seji senata dne 17. februarja 1999
s k l e n i l o :
Ustavna pritožba M. V. zoper sklep Okrožnega sodišča v Kranju št. Ks 362/98 z dne 28. 10. 1998 v zvezi s sklepom Višjega sodišča v Ljubljani št. II Kp 395/98 z dne 6. 11. 1998 in zoper sklep Okrožnega sodišča v Kranju št. Ks 438/98 z dne 24. 12. 1998 v zvezi s sklepom Višjega sodišča v Ljubljani št. II Kp 4/99 z dne 8. 1. 1999 se ne sprejme.
O b r a z l o ž i t e v
A.
1. Pritožnik z ustavno pritožbo, vloženo dne 7. 1. 1999, izpodbija sklep izvenobravnavnega senata o podaljšanju pripora iz razloga ponovitvene nevarnosti in sklep drugostopenjskega sodišča o zavrnitvi pritožbe zoper prvi sklep. Navaja, da je z izpodbijanima sklepoma kršen prvi odstavek 20. člena Ustave in s tem smiselno zatrjuje kršitev pravice do osebne svobode (19. člen Ustave). Pritožnik predlaga, da naj Ustavno sodišče ustavni pritožbi ugodi in napadena sklepa odpravi.
2. Pritožnik meni, da že sam opis dejanja pod obtožbo, ki zajema samo eno kaznivo dejanje, storjeno z enim samim izvršitvenim dejanjem, ne utemeljuje zaključka o obstoju ponovitvene nevarnosti. Poleg tega naj bi pripor pritožnika "streznil". Meni tudi, da odreditev in podaljšanje pripora zoper njega nista neogibno potrebna za varnost ljudi, kar dokazuje z navedbo okoliščin, da ni bil še nikoli kaznovan, da mu je ob izpustitvi iz pripora zagotovljena zaposlitev in da je bil le občasni uživalec mamil. Pritožnik meni, da bi bilo treba pri odločitvi o priporu upoštevati tudi njegovo vlogo pri storitvi kaznivega dejanja, ki naj bi bila le postranskega značaja, saj naj bi bil k sodelovanju pritegnjen le zaradi znanja španskega jezika. Navaja, da je bil s strani ostalih dveh obdolžencev, ki naj bi bila gospodarja in nosilca posla, v bistvu le izrabljen, zato meni, da podaljšanje pripora zoper njega ni nujno potrebno za varnost ljudi.
3. Dne 20. 1. 1999 je pritožnik ustavno pritožbo dopolnil s sporočilom, da je bila glavna obravnava, razpisana za dne 18. 1. 1999, preložena na nedoločen čas, zato naj bi bilo očitno, da bo kazenski postopek zoper njega trajal dlje časa, to pa naj bi še dodatno utemeljevalo odpravo izpodbijanih odločb o podaljšanju pripora.
4. Dne 27. 1. 1999 je pritožnik razširil ustavno pritožbo še na sklep Okrožnega sodišča v Kranju št. Ks 438/98 z dne 24. 12. 1998 v zvezi s sklepom Višjega sodišča v Ljubljani št. II Kp 4/99 z dne 8. 1. 1999, s katerim mu je bil ponovno podaljšan pripor.
5. Okrožno sodišče v Kranju je po vloženi obtožnici s sklepom št. Ks 362/98 z dne 28. 10. 1998 podaljšalo pripor zoper pritožnika iz pripornega razloga po tretji točki drugega odstavka 201. člena Zakona o kazenskem postopku (Uradni list RS, št. 63/94 - v nadaljevanju: ZKP) v zvezi s prvim odstavkom 20. člena Ustave. Po navedbah izvenobravnavnega senata izhaja utemeljenost suma iz pravnomočnega sklepa o uvedbi preiskave, podatkov kazenske ovadbe in njenih prilog, zagovora pritožnika, zapisnika o zasegu predmetov, izpovedb prič M. in B. - P. in podatkov, zbranih z izvajanjem posebnih ukrepov. Obstoj pripornega razloga ponovitvene nevarnosti senat utemeljuje z ugotovitvijo, da je pritožnik odvisnik od kokaina, da je brez zaposlitve, z minimalnim mesečnim nadomestilom, ki ne zadošča za preživljanje in za nabavo mamil.
Kot pomembno okoliščino pa navaja tudi trdovratnost pri storitvi kaznivega dejanja in količino zaseženega mamila. Navedene okoliščine po mnenju senata kažejo na to, da bi pritožnik na prostosti ponavljal takšna kazniva dejanja. Senat tudi navaja, da "če ravno pomeni odvzem prostosti enega hujših posegov v človekovo integriteto, pomeni v tem primeru edini način, da se zavaruje varnost ljudi, to je njihovo zdravje in življenje, predvsem mladih ljudi, ki najpogosteje segajo po mamilih". Senat tudi ugotavlja, da gre za enega izmed zdravju najbolj nevarnih mamil in zaključuje, da je "izrečeni ukrep pripora ... neizogibno potreben, odvzem prostosti pa je tudi sorazmeren s težo očitanega kaznivega dejanja".
6. Višje sodišče v Ljubljani je s sklepom št. II Kp 395/98 z dne 6. 11. 1998 zavrnilo pritožbo zoper sklep o podaljšanju pripora. V sklepu ugotavlja, da je sodišče prve stopnje pravilno ocenilo, da je za vse tri obdolžence podan utemeljen sum storitve očitanih jim kaznivih dejanj. Navaja, da je utemeljen sum razviden iz materialnih dokazov, izpovedi prič, izsledkov telefonskega prisluškovanja in zagovora pritožnika. Pritožbeno sodišče tudi ocenjuje, da je sodišče prve stopnje pravilno ugotovilo obstoj pripornega razloga ponovitvene nevarnosti in ga konkretno obrazložilo, pri čemer se sklicuje na navedeno obrazložitev. V zvezi s pritožbenimi navedbami pritožnika in njegovega zagovornika (da je pripor pritožnika streznil v taki meri, da na prostosti ne bi več posegel po mamilih, in da je bil le občasni uživalec mamil) pritožbeno sodišče konkretno navaja, da so neutemeljene, saj je iz podatkov spisa razvidno, da je pritožnik predčasno prekinil zdravljenje zaradi odvisnosti od mamil v komuni v I., zaradi česar ni mogoče verjeti, da na prostosti ne bi segel po mamilu, oziroma storil kaznivo dejanje za dosego tega cilja. Pritožbeno sodišče tudi ocenjuje, da vse konkretne okoliščine v zvezi z obdolženci glede na življenjske izkušnje jasno opozarjajo na realno oziroma tako visoko stopnjo nevarnosti ponavljanja hudih kaznivih dejanj, da je samo pripor, ki je sicer poseg v ustavno zavarovano pravico obdolžencev do osebne svobode, tisto neizogibno, a hkrati tudi sorazmerno sredstvo za zaščito varnosti ljudi in njihovega zdravja.
7. S sklepom št. Ks 438/98 z dne 24. 12. 1998 je izvenobravnavni senat Okrožnega sodišča v Kranju ponovno podaljšal pripor zoper pritožnika iz pripornega razloga ponovitvene nevarnosti. Senat ocenjuje, da zbrani dokazi dajejo zadostno podlago za utemeljen sum, da je šlo za povezanost in skupno delovanje vseh treh obdolžencev zaradi storitve očitanega jim kaznivega dejanja. Pri tem konkretno navaja: podatke ovadbe s prilogami, fotografije, strokovna mnenja Centra za kriminalistično tehnične preiskave, izsledke telefonskega prisluškovanja, zagovor in priznanje pritožnika ter izjave prič R., M. in B. - P. Senat tudi ugotavlja, da pri obdolženih še vedno obstaja ponovitvena nevarnost. Pri tem pa konkretno za pritožnika navede, da je odvisnik od mamil, brez stalne zaposlitve in je zelo verjetno, da bi na prostosti ponovno posegel po mamilih. Zato senat meni, da obstoji realna nevarnost, da bi pritožnik na prostosti storil novo kaznivo dejanje.
Odreditev pripora je po mnenju senata tudi v skladu z Ustavo, ker je le z njegovo odreditvijo mogoče doseči zavarovanje življenja in zdravja ljudi, zlasti mladih, ki so največkrat žrtve preprodajalcev mamil.
8. Višje sodišče v Ljubljani je s sklepom št. II Kp 4/99 z dne 8. 1. 1998 zavrnilo pritožbo pritožnika zoper sklep izvenobravnavnega senata. V sklepu ugotavlja, da je sodišče prve stopnje prepričljivo obrazložilo, zakaj še vedno obstaja utemeljen sum storitve očitanega kaznivega dejanja. Sodišče druge stopnje tudi meni, da je sodišče prve stopnje navedlo vse konkretne okoliščine v zvezi z obdolženci, na podlagi katerih je utemeljeno zaključilo, da je pri vseh treh podan tudi priporni razlog ponovitvene nevarnosti. Pritožbeno sodišče pa odgovarja tudi na konkretne navedbe pritožnika. Tako v zvezi z ugovorom pritožnika, da naj bi sedaj imel možnost stalne zaposlitve, zaključuje, da navedena možnost ne more omajati zaključka o ponovitveni nevarnosti, in dodaja, da je pripor zoper pritožnika nujen ukrep zaradi zavarovanja življenja in zdravja ljudi, zlasti mladih.
B.
9. Po določbi drugega odstavka 19. člena Ustave se nikomur ne sme vzeti prostost, razen v primerih in po postopku, ki ga določa zakon. Po določbi prvega odstavka 20. člena Ustave se sme oseba, za katero obstaja utemeljen sum, da je storila kaznivo dejanje, pripreti samo na podlagi odločbe sodišča, kadar je to neogibno potrebno za potek kazenskega postopka ali za varnost ljudi. ZKP določa v 3. točki drugega odstavka 201. člena, da se sme pripor odrediti če posebne okoliščine opravičujejo bojazen, da bo oseba ponovila kaznivo dejanje, dokončala poskušeno kaznivo dejanje ali storila dejanje, s katerim grozi. O ustavnosti citirane zakonske določbe je Ustavno sodišče odločilo z odločbo št. U-I-18/93 z dne 11. 4. 1996 (OdlUS V, 40). V tej odločbi je Ustavno sodišče tudi natančno opredelilo pogoje in kriterije, ki jih morajo sodišča ugotoviti in presoditi, kadar z odreditvijo ali podaljšanjem pripora odločajo o posegu v osebno svobodo posameznika. Po teh kriterijih presoja ravnanje sodišč splošne pristojnosti pri odločanju o priporu tudi Ustavno sodišče v postopku z ustavno pritožbo, zato se nanje v celoti sklicuje tudi v tej zadevi.
10. Po presoji Ustavnega sodišča sta sodišči prve in druge stopnje, kakor izhaja iz obrazložitev izpodbijanih odločb (točka 5, 6, 7 in 8 obrazložitve tega sklepa), ugotovili, da obstajajo ustavni in zakonski pogoji za podaljšanje pripora. Tako sta ugotovili in obrazložili obstoj utemeljenega suma ter ugotovili konkretne okoliščine na strani pritožnika, na podlagi katerih je mogoče razumno sklepati na obstoj realne nevarnosti, da bi na prostosti ponavljal kazniva dejanja. Ob upoštevanju načela sorazmernosti sta sodišči opravili tudi presojo neogibne potrebnosti pripora za varnost ljudi. Na obstoj ponovitvene nevarnosti sta sodišči sklepali na podlagi proste presoje konkretnih okoliščin in teže kaznivega dejanja, ki se očita pritožniku, in osebnih okoliščin na strani pritožnika, svojo odločitev pa sta sodišči tudi obrazložili. Sodišče druge stopnje pa je obrazloženo zavrnilo tudi konkretne pritožbene navedbe.
11. Pritrditi je treba tudi stališču sodišč, da je kaznivo dejanje neupravičene proizvodnje in prometa z mamili hudo kaznivo dejanje, ki zelo ogroža zdravje in življenje ljudi, tako da je ob izkazani realni nevarnosti ponavljanja tovrstnih kaznivih dejanj izpolnjen tudi ustavni pogoj neogibne potrebnosti posega v pritožnikovo osebno svobodo. Po stališču Ustavnega sodišča spada to kaznivo dejanje med tista kazniva dejanja, ki predstavljajo hudo ogrožanje varnosti ljudi in zato zadostuje za odreditev pripora celo nižja stopnja verjetnosti ponovitve kot v primerih, ko gre za nevarnost ponovitve kaznivih dejanj, s katerimi varnost ljudi ni tako hudo ogrožena (sklep št. Up-205/95 z dne 9. 4. 1996; OdlUS, V, 212).
12. Ker zatrjevana kršitev pravice do osebne svobode očitno ni podana, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo. C.
13. Senat Ustavnega sodišča je ta sklep sprejel na podlagi prve alinee drugega odstavka 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94) v sestavi: predsednica senata dr. Mirjam Škrk ter člana sodnik dr. Zvonko Fišer in sodnica dr. Miroslava Geč - Korošec.
Predsednica senata:
dr. Mirjam Škrk