Up-195/97
Natisni
Opravilna št.:
Up-195/97
Datum odločitve:
24. 3. 2000
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2000:Up.195.97
Akt:
Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. VIII Ips 1/97 z dne 13. 5. 1997 v zvezi s sodbo Višjega delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani št. Pdp 2228/94 z dne 5. 9. 1996 in sodbi Delovnega sodišča v Mariboru št. Pd 639/94 z dne 8. 6. 1994
Izrek:
Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Vrhovnega sodišča v zvezi s sodbo Višjega delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani in sodbi Delovnega sodišča v Mariboru se ne sprejme.
Evidenčni stavek:
Ustavno sodišče ne sprejme ustavne pritožbe, če v konkretnem primeru ustavne pravice pritožnika očitno niso bile kršene.
Geslo:
Enako varstvo pravic.

Pravica do sodnega varstva.
Pravna podlaga:
Ustava, 22., 23. čl.

Zakon o Ustavnem sodišču (ZUstS), 1. al. 2. odst. 55. čl.
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
drugi akti
Datum vloge:
16. 6. 1997
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
nesprejem ustavne pritožbe
Dokument:
US20037
Up-195/97
24. 3. 2000
S K L E P
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe A. A. s Ž., ki ga zastopa B. B., odvetnik v Z. na seji senata dne 24. marca 2000
s k l e n i l o :
Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. VIII Ips 1/97 z dne 13. 5. 1997 v zvezi s sodbo Višjega delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani št. Pdp 2228/94 z dne 5. 9. 1996 in sodbi Delovnega sodišča v Mariboru št. Pd 639/94 z dne 8. 6. 1994 se ne sprejme.
O b r a z l o ž i t e v
1. Pritožnik je v pravdi brez uspeha izpodbijal sklep direktorja Družbenega podjetja Perutnina, s katerim je bil razrešen dolžnosti delavca s posebnimi pooblastili. Zavrnitev zahtevka temelji na stališču, ki sta mu pritrdili tudi pritožbeno in revizijsko sodišče, da pripada po noveliranem drugem odstavku 57. člena Zakona o podjetjih (Uradni list SFRJ, št. 46/90 - v nadaljevanju: ZP) pristojnost imenovanja in razreševanja delavcev s posebnimi pooblastili in odgovornostmi direktorju in da bi te pristojnosti tudi ne bilo mogoče veljavno omejevati, ko tega ni storil zakon.
2. Pritožnik trdi, da mu sodba, temelječa na taki uporabi materialnega prava, krši pravico do enakega (sodnega) varstva in pravico do sodnega varstva sploh (22. in 23. člen Ustave).
Predlaga razveljavitev sodbe.
3. Pravica iz 23. člena Ustave pritožniku očitno ni bila kršena, saj je sodno pot pred takimi sodišči in sodniki, kot jih zagotavlja ta ustavna določba, imel in jo tudi izrabil.
4. Pravica do enakega sodnega varstva (22. člen Ustave) zahteva, da sodišča enako obravnavajo pravno enake položaje, zato pa tudi, da različno obravnavajo različne. Položaj delavca s posebnimi pooblastili je v primerjavi s položajem delavca v delovnem razmerju nasploh poseben, drugačen. Pravica do enakega varstva bi bila torej lahko kršena, če bi sodišče določbo drugega odstavka 57. člena ZP uporabljalo v pritožnikovem primeru drugače kot v primeru drugih delavcev s posebnimi pooblastili. Tega pa tudi pritožnik ne trdi in ne dokazuje.
5. Očitno je torej, da za kršitve človekovih pravic, kot jih zatrjuje pritožnik, ne gre; ustavne pritožbe ni bilo mogoče sprejeti.
6. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi prve alinee drugega odstavka 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94 - ZUstS) v sestavi: predsednik dr. Lojze Ude ter člana Franc Testen in dr. Dragica Wedam-Lukić.
Predsednik senata
dr. Lojze Ude