Up-165/96
Natisni
Opravilna št.:
Up-165/96
Datum odločitve:
23. 6. 1999
ECLI:
ECLI:SI:USRS:1999:Up.165.96
Akt:
Ustavna pritožba D. C. in M. F. zoper sodbo Višjega sodišča v Ljubljani št. I Cp 1097/95 z dne 10. 4. 1996 v zvezi s sodbo Okrajnega sodišča v Ljubljani št. I P 931/94 z dne 5. 6. 1995
Izrek:
Ustavna pritožba D. C. in M. F. zoper sodbo Višjega sodišča v Ljubljani v zvezi s sodbo Okrajnega sodišča v Ljubljani se zavrže.
Evidenčni stavek:
Ker pritožnica v pravdnem postopku, v katerem sta bili izdani izpodbijani sodbi, ni nastopala niti kot stranka niti kot stranski intervenient, pritožnik pa zoper drugostopno sodbo ni vložil dovoljene revizije, nista izčrpala vseh pravnih sredstev. Ustavno sodišče je zato ustavno pritožbo zavrglo.
Geslo:
Predhodno izčrapanje vseh pravnih sredstev kot procesni pogoj za vložitev ustavne pritožbe.

Pravica do sodnega varstva.
Pravna podlaga:
Ustava, 23. čl.

Zakon o pravdnem postopku (ZPP), 382. čl.

Zakon o Ustavnem sodišču (ZUstS), 51. 2. al. 1. odst. 55. čl.
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
drugi akti
Datum vloge:
13. 6. 1996
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrženje
Dokument:
US19586
Up-165/96
23. 6. 1999
S K L E P
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe D. C. in M. F., obeh iz L. na seji senata dne 23. junija 1999 s k l e n i l o :
Ustavna pritožba D. C. in M. F. zoper sodbo Višjega sodišča v Ljubljani št. I Cp 1097/95 z dne 10. 4. 1996 v zvezi s sodbo Okrajnega sodišča v Ljubljani št. I P 931/94 z dne 5. 6. 1995 se zavrže.
O b r a z l o ž i t e v
1. Z izpodbijano prvostopno sodbo je bilo pritožniku naloženo plačilo določenega denarnega zneska; drugostopno sodišče je pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo. S tem, ko naj bi sodba priznala tožnikovo terjatev do njiju, ne pa tudi njune terjatve do tožnika, naj bi bilo z izpodbijanima sodbama kršeno jamstvo enakega varstva pravic (22. člen Ustave). Navedla sta še, da svojega dolga nista poravnala zgolj zaradi tega, ker upnik kljub obljubi svojega dolga ni plačal. Pritožnika oporekata stališču prvostopne sodbe, da pritožnik ni priložil dokazila o razlogu za odsotnost z glavne obravnave. Ker drugostopna sodba ne vsebuje pravnega pouka, pa naj bi bila kršena pravica do sodnega varstva (23. člen Ustave).
2. Po 51. členu Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94 - v nadaljevanju: ZUstS) je ustavno pritožbo mogoče vložiti, ko so izčrpana vsa pravna sredstva. Pritožnica v pravdi ni nastopala niti kot stranka niti kot morebitni stranski intervenient. Zahteva iz 51. člena ZUstS pri njej že zaradi tega ni izpolnjena.
3. Vseh pravnih sredstev pa tudi ni izčrpal pritožnik. Zoper pravnomočno drugostopno sodbo, s katero je bilo odločeno o denarni terjatvi, je namreč po 382. členu Zakona o pravdnem postopku (Uradni list SFRJ, št. 4/77 in naslednji) dovoljena revizija, če vrednost spornega predmeta presega 80 000 tolarjev. Vrednost spornega predmeta v pritožnikovi zadevi je bila tolarska protivrednost 11 043,62 DEM, kar očitno presega 80 000 tolarjev, pritožnik pa revizije zoper izpodbijano drugostopno sodbo ni vložil. Na sklep, da v zadevi niso bila izčrpana vsa pravna sredstva, ne more vplivati niti pritožnikov očitek kršitve pravice do sodnega varstva iz 23. člena Ustave, ker naj bi izpodbijana drugostopna sodba ne vsebovala pravnega pouka o pravici do vložitve revizije. Pritožniku je bilo sodno varstvo na dveh stopnjah zagotovljeno, pravice do revizije pa 23. člen ne zagotavlja. Zato iz te ustavne določbe tudi ne izhaja, da bi drugostopna sodba morala vsebovati pouk o možnosti revizije.
4. Senat Ustavnega sodišča je ta sklep sprejel na podlagi druge alinee prvega odstavka 55. člena ZUstS v sestavi: predsednik senata dr. Lojze Ude in člana dr. Lojze Ude ter člana Franc Testen in dr. Dragica Wedam - Lukić.
Predsednik senata:
dr. Lojze Ude