U-I-176/99
Natisni
Opravilna št.:
U-I-176/99
Datum odločitve:
19. 10. 2000
Objavljeno:
OdlUS IX, 242
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2000:U.I.176.99
Akt:
Zakon o graditvi objektov (Uradni list SRS, št. 34/84 in 29/86 in Uradni list RS, št. 45/99 ter 52/2000) (ZGO), 3. in 6. odst. 100. e čl.
Izrek:
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti tretjega in šestega odstavka 100.e člena Zakona o graditvi objektov (Uradni list SRS, št. 34/84 in 29/86 in Uradni list RS, št. 45/99 in 52/2000) se zavrne.
Evidenčni stavek:
Petletni rok za prilagoditev na novo ureditev glede izobrazbenih pogojev za nove projektante je razumen rok in ne pomeni kršitve načela o pravni državi (2. člen Ustave).
Zakonodajalčeva zahteva po dopolnilnem izpitu za odgovorne projektante ni nezakonit poseg, saj pomeni dodaten strokovni pogoj za nadaljnje opravljanje dejavnosti projektiranja, kar je posledica ustavno dopustnega cilja - zahteve po izboljšanju kvalitete projektiranja.
Rešitev, po kateri se opravljanje dopolnilnega izpita nalaga le tehnikom - odgovornim projektantom, ne pa tudi diplomiranim inženirjem in tehnikom, ki opravljajo odgovorno vodenje del pri gradnji objektov, ne pomeni kršitve načela enakosti pred zakonom (drugi odstavek 14. člena Ustave), saj izhaja iz različne izobrazbene ravni navedenih oseb, iz različne odgovornosti in iz različne narave dela.
Izguba pravice nastopati kot odgovorni projektant, če tehnik ne napravi dopolnilnega izpita, ne pomeni kršitve načela o socialni varnosti (50. člen Ustave), načela o svobodi dela (49. člen Ustave) ter načela o svobodni gospodarski pobudi (74. člen Ustave), saj je posledica uresničitve zakonodajalčeve zahteve po izboljšanju kvalitete projektiranja, kar je ustavno dopusten cilj.
Geslo:
Graditev objektov, odgovorni projektant, izobrazba.
Načela pravne države.
Izobraževanje, odgovorni projektant.
Javni interes.
Načelo enakosti pred zakonom.
Načelo zaupanja v pravo.
Svoboda dela.
Pravica do socialne varnosti.
Svobodna gospodarska pobuda.
Pravna podlaga:
Ustava, 2., 2. odst. 14., 49., 50., 74. čl.
Zakon o Ustavnem sodišču (ZUstS), 2. odst. 26. čl.
Opomba:
V obrazložitvi svoje odločitve se Ustavno sodišče sklicuje na svojo zadevo št. U-I-14/97 z dne 19. 11. 1998, Uradni list RS, št. 83/98 - OdlUS VII,204.
Vrsta zadeve:
ocena ustavnosti in zakonitosti predpisov in drugih splošnih aktov
Vrsta akta:
zakon
Vlagatelj:
Roman Omerzu, Celje
Datum vloge:
28. 7. 1999
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrnitev
Dokument:
US20387
Dokument v PDF obliki:
U-I-176-99.pdf
137 KB
Prenesite datoteko
U-I-176/99-11
19. 10. 2000
S K L E P
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus pobude Romana Omerzuja iz Celja na seji dne 19. oktobra 2000
s k l e n i l o :
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti tretjega in šestega odstavka 100.e člena Zakona o graditvi objektov (Uradni list SRS, št. 34/84 in 29/86 in Uradni list RS, št. 45/99 in 52/2000) se zavrne.
O b r a z l o ž i t e v
A.
1. Pobudnik izpodbija tretji in šesti odstavek 100.e člena Zakona o graditvi objektov (v nadaljevanju: ZGO), ki sta bila uveljavljena s 4. členom Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o graditvi objektov (Uradni list RS, št. 45/99 - v nadaljevanju: ZGO-C). Po izpodbijanih določbah morajo tehniki, ki so do uveljavitve ZGO-B (to je do 9. 11. 1996) izpolnjevali pogoje za opravljanje del odgovornega projektanta, v petih letih po vpisu v posebni imenik odgovornih projektantov pri Inženirski zbornici Slovenije opraviti dopolnilni izpit za projektanta. Z navedenimi rešitvami naj bi bila uvedena neenakost pred zakonom (drugi odstavek 14. člena Ustave), ker drugim tehnikom, ki opravljajo dela odgovornega vodje del na gradbiščih, takšnega dopolnilnega izpita ni treba opravljati, prav tako pa tudi ne inženirjem z visoko izobrazbo, ki opravljajo odgovorna dela projektiranja in so tako kot tehniki že opravili strokovni izpit. Tehniki, ki opravljajo dela odgovornega vodje del na gradbiščih, lahko celo nastopajo kot vodje del pri zahtevnih projektih, medtem ko tehnik, ki izpolnjuje pogoje za delo odgovornega projektanta, sploh ne more biti imenovan za odgovornega vodjo projekta. Z izpodbijano ureditvijo, ki nalaga gradbenim tehnikom opravljanje dopolnilnega izpita, se po mnenju pobudnika postavlja pod vprašaj veljavnost starih strokovnih izpitov, s čimer se izpodbija zaupanje v pravno varnost in pravni red. Zato naj bi bile navedene določbe v nasprotju z 2. členom Ustave, po katerem je Slovenija pravna država. Zahteva po opravljanju dopolnilnega izpita pomeni omejevanje svobode dela, zato naj bi bila v neskladju z določbami 49. člena Ustave, ki zagotavljajo svobodo dela. Z izpodbijano ureditvijo naj bi bilo kršeno tudi načelo iz 50. člena Ustave o socialni varnosti, saj lahko tehnik, ki dopolnilnega izpita v petih letih iz kakršnegakoli razloga ne bi opravil, izgubi socialno varnost.
Izpodbijane določbe pa naj bi bile v nasprotju tudi z določbo 74. člena Ustave, ki zagotavlja svobodo gospodarske pobude. Zato pobudnik predlaga, naj Ustavno sodišče izpodbijane določbe razveljavi.
2. Pobudnik utemeljuje svoj pravni interes s tem, da je kot gradbeni tehnik opravil strokovni izpit za projektanta že leta 1976 in da od takrat dela kot odgovorni projektant. Izpodbijane določbe ZGO, po katerih mora v petih letih še enkrat opraviti strokovni izpit (ki se zdaj imenuje dopolnilni izpit), posegajo v njegovo pravico do dela in ga postavljajo v neenakopraven položaj z inženirji in diplomiranimi inženirji ter z gradbenimi tehniki, ki delajo v operativi pri gradnji objektov, ki jim takšnega izpita ni treba opravljati.
3. Stališča do navedb v pobudi so sporočili Državni zbor, Vlada in Ministrstvo za okolje in prostor. V odgovoru oziroma mnenju in pojasnilih navajajo, da pobuda ni utemeljena, saj je predlagatelj izpodbijanega zakona v celoti sledil napotilom Ustavnega sodišča iz odločbe št. U-I-14/97 z dne 19. 11. 1998 (Uradni list RS, št. 83/98 in OdlUS VII, 204). V izpodbijanih določbah je namreč predviden razumen rok za prilagoditev na nove izobrazbene pogoje, ki jih zakonodajalec zahteva za tehnike, ki opravljajo dejavnost odgovornih projektantov. Tem osebam je omogočeno, da lahko še pet let po vpisu v posebni imenik odgovornih projektantov nastopajo kot odgovorni projektanti, v tem roku pa morajo opraviti dopolnilni izpit za projektante ali dokončati izobraževanje na ustrezni visoki šoli. V izpodbijanih določbah je prisotno razlikovanje glede izobrazbenih pogojev za projektiranje in za gradnje, kar prav tako izhaja iz navedene odločbe Ustavnega sodišča. Zato je dopolnilni izpit predviden le za tehnike, ki delajo kot odgovorni projektanti, in ne tudi za tehnike, ki opravljajo naloge odgovornega vodje del pri gradnji objektov. Dopolnilnega izpita prav tako ni treba opravljati diplomiranim inženirjem - odgovornim projektantom, saj so že v okviru visokošolskega študija in z opravljenim strokovnim izpitom pridobili potrebno tehnično in drugo znanje.
4. V zvezi s pobudnikovimi očitki, da z zadnjimi spremembami ZGO tehnikom, ki opravljajo dejavnost projektiranja, ni omogočeno nastopati kot odgovorni vodja projekta, je v mnenju Vlade navedeno, da kaj takega tudi s prejšnjim ZGO iz leta 1984 ni bilo omogočeno. V 28. členu navedenega zakona je bilo namreč določeno, da mora imeti vsak odgovorni vodja projekta visoko izobrazbo ustrezne stroke. V pojasnilih je še navedeno, da ni točna pobudnikova trditev, da Zakon tehnikom, ki opravljajo strokovno vodenje del, omogoča takšna dela tudi pri zahtevnih objektih. Z novimi spremembami ZGO namreč niso bile dopolnjene določbe tretjega odstavka 51. člena, po katerih je lahko vodja del pri gradnji zahtevnih objektov javnega pomena le pooblaščeni inženir ustrezne stroke z najmanj petimi leti delovnih izkušenj pri gradnji. Edina izjema od tega pravila je predvidena z določbami novega osmega odstavka 100.e člena ZGO (uveljavljena z ZGO-C), po katerih lahko kot odgovorni vodja del pri gradnji zahtevnih objektov nastopa tudi tehnik, ki je opravil strokovni izpit pred uveljavitvijo ZGO v letu 1984 (torej pred 27. 11. 1984) in ima najmanj 20 let delovnih izkušenj kot odgovorni vodja del pred uveljavitvijo ZGO-C. Za navedeno izjemo se je zakonodajalec odločil zaradi tega, ker je takšen tehnik v takratni srednji tehnični šoli pridobil potrebno znanje v okviru ustreznih programov tehničnih smeri in ker si je v teh letih pridobil dovolj delovnih izkušenj.
B.
5. Ustavno sodišče je v zadevi št. U-I-14/97 presojalo med drugim tudi ustavnost več določb ZGO (uveljavljenih z ZGO-B), ki so se nanašale na izobrazbene pogoje za odgovorne projektante, odgovorne vodje projekta in odgovorne vodje del. Pri tem je v odločbi ugotovilo, da navedene določbe niso v neskladju z Ustavo. Ustavno sodišče je v obrazložitvi navedene odločbe sprejelo stališče, da izpodbijane določbe ZGO zasledujejo pomemben in legitimen zakonodajalčev interes, to je dvig kvalitete projektiranja in s tem večjo varnost, oblikovno skladnost in kakovost grajenih objektov. To je ustavno dopusten cilj varovanja javnega interesa. Višanje izobrazbenih standardov namreč dolgoročno prinaša večjo kvaliteto projektiranja in je s tega vidika primeren ukrep za dosego navedenega ustavno dopustnega cilja. Ustavno sodišče pa je hkrati odločilo, da je ZGO v neskladju z Ustavo v delu, v katerem ne določa prehodnega roka za uveljavitev določb o izobrazbenih zahtevah za projektiranje v zvezi z delavci, ki so to delo opravljali ob uveljavitvi ZGO-B. Zakonodajalcu je naložilo, da mora v enem letu od objave odločbe odpraviti navedena neskladja in urediti prehod na nove pogoje za navedene posameznike, pri čemer je v obrazložitvi še navedlo, da je treba tem posameznikom zagotoviti zadostno obdobje, da se pripravijo na spremenjene razmere v projektiranju.
6. Zakonodajalec je zaradi odprave navedenih neskladij sprejel ZGO-C. Tako je v izpodbijanem novem tretjem odstavku 100.e člena določeno, da se šteje, da tudi tehnik ali inženir, ki je bil pred 9. 11. 1996 (to je dan uveljavitve ZGO-B) imenovan za odgovornega projektanta v skladu s tretjim odstavkom 28. člena prvotnega ZGO iz leta 1984 ali je pred tem datumom kot poklic opravljal dejavnost projektiranja v skladu z 79. členom prvotnega ZGO, izpolnjuje pogoje za odgovornega projektanta po ZGO, in sicer:
- če potem, ko Inženirska zbornica Slovenije vzpostavi posebni imenik odgovornih projektantov in objavi začetek vpisovanja vanj, vloži zahtevo za vpis v roku treh mesecev po tej objavi in se v ta imenik tudi vpiše;
- če v petih letih po vpisu v navedeni imenik opravi strokovni izpit za izdelovanje posameznih načrtov iz 27. člena ZGO (dopolnilni izpit za projektante).
7. Z izpodbijanim novim šestim odstavkom 100.e člena pa so določene pravne posledice za primer, če tehnik oziroma inženir ne izpolni obveznosti iz tretjega odstavka 100.e člena. Tako je predvideno, da tak tehnik ali inženir izgubi pravico nastopati kot odgovorni projektant:
- če v predpisanem roku ne vloži zahteve za vpis v posebni imenik odgovornih projektantov;
- če je njegova sicer pravočasno vložena zahteva za vpis pravnomočno zavrnjena;
- če se izbriše iz imenika, ker ni opravil dopolnilnega izpita za projektanta.
8. Zakonodajalec je z navedeno dopolnitvijo 100.e člena ZGO sledil usmeritvi Ustavnega sodišča iz odločbe št. U-I-14/97 in določil primeren rok za prilagoditev na nove izobrazbene pogoje za odgovorne projektante. Tako lahko navedeni tehniki in inženirji, ki se vpišejo v posebni imenik odgovornih projektantov, še naslednjih pet let opravljajo dejavnost odgovornega projektanta, v tem roku pa morajo svojo izobrazbo uskladiti z zahtevami iz Zakona. To lahko storijo tako, da v tem roku opravijo dopolnilni izpit za projektanta ali pa da dopolnijo svojo izobrazbo z diplomo na ustrezni visoki šoli. Rok za prilagoditev na novo ureditev je po oceni Ustavnega sodišča razumen, zato zakonodajalec ni kršil načel pravne države iz 2. člena Ustave in tudi ne drugih določb Ustave, ki jih navaja pobudnik. Zahteva po dopolnilnem izpitu za projektante tudi ne pomeni razvrednotenja prejšnjih strokovnih izpitov, ki so jih morali opraviti gradbeni tehniki (kot to navaja pobudnik), temveč pomeni dodatni strokovni pogoj za nadaljnje opravljanje dejavnosti projektiranja. Takšen pogoj je posledica razvoja na področju gradbeništva in zahteve po izboljšanju kvalitete projektiranja in s tem kvalitete graditve objektov, kar je ustavno dopusten cilj. Po oceni Ustavnega sodišča so predpisani izobrazbeni pogoji v razumnem razmerju s tem ciljem.
Zakonodajalec je imel torej razloge za uvedbo dodatnih izobrazbenih pogojev in zato ne gre za nezakonit poseg, kot trdi pobudnik.
9. Pobudnik trdi, da so izpodbijane določbe tretjega odstavka 100.e člena ZGO v neskladju z načelom zaupanja v pravo in z načelom enakosti pred zakonom (drugi odstavek 14. člena Ustave) tudi zaradi tega, ker nalagajo opravljanje dopolnilnega izpita le tehnikom - odgovornim projektantom, ne pa tudi diplomiranim inženirjem in tehnikom, ki opravljajo odgovorno vodenje del.
Načela enakosti pred zakonom ni mogoče pojmovati kot enostavno enakost vseh, pač pa kot enako obravnavanje enakih dejanskih ali pravnih stanj. To načelo zakonodajalca zavezuje, da enaka oziroma podobna razmerja ureja enako, različna pa različno. Zato pobudnikova trditev ni utemeljena, saj izpodbijane določbe upoštevajo navedeno načelo (pri določanju izobrazbenih pogojev za omenjene osebe izhajajo iz različne izobrazbene ravni, iz različne odgovornosti in iz različne narave dela). Zakon ne določa obveznosti opravljanja dopolnilnih izpitov za diplomiranega inženirja zaradi tega, ker so ti z dokončanjem ustrezne visoke šole in z opravljenim strokovnim izpitom (ki je bil potreben po prejšnjih predpisih) že dosegli potrebno izobrazbeno raven, medtem ko morajo tehniki opravljati ta izpit prav zaradi manjkajoče stopnje izobrazbe. Za tehnike, ki opravljajo dela odgovornega vodje del pri gradnji objektov, pa tak dopolnilni izpit ni potreben, ker tega ne terja narava njihovega dela. ZGO namreč glede izobrazbenih pogojev razlikuje med posamezniki, ki projektirajo, in posamezniki, ki opravljajo strokovno nadzorstvo nad gradnjami. Razlikovanje glede izobrazbenih pogojev med projektiranjem in gradnjo je utemeljeno z izhodiščem zakonodajalca, da je tudi s pomočjo kvalitetnih projektov mogoče dosegati večjo varnost, oblikovno skladnost in kakovost grajenih objektov. Stališče, da se z višanjem izobrazbenih standardov na področju projektiranja dolgoročno zagotavlja večja kvaliteta objektov in urejenost prostora, pa je ustavno dopusten cilj varovanja javnega interesa na obravnavanem področju.
10. Pobudnik izpodbija določbe tretjega in šestega odstavka 100.e člena ZGO tudi zaradi tega, ker naj bi bile v neskladju z načelom svobode dela iz 49. člena Ustave, z načelom pravice do socialne varnosti iz 50. člena Ustave ter z načelom svobodne gospodarske pobude iz 74. člena Ustave, in sicer zaradi tega, ker bi lahko tehnik, če dopolnilnega izpita ne bi opravil, izgubil delo in s tem socialno varnost. Pobudnikove trditve o kršitvah navedenih ustavnih načel niso utemeljene. Po tretjem odstavku 49. člena Ustave je vsakomur dostopno vsako delovno mesto, vendar pod enakimi pogoji. Oseba, ki želi opravljati delo na določenem delovnem mestu, mora torej izpolnjevati pogoje, ki so predvideni za to mesto (z zakonom, drugimi predpisi ali z akti o sistemizaciji). Izpodbijane določbe tako nikomur ne onemogočajo opravljanja del odgovornega projektanta, vendar pa mora za to izpolnjevati izobrazbene pogoje, ki jih določa ZGO za posamezne vrste kandidatov. Tehnik, ki v smislu šestega odstavka 100.e člena ZGO ne bi opravil dopolnilnega izpita za projektanta, bi izgubil pravico nastopati kot odgovorni projektant. S tem bi sicer res lahko prišlo do poslabšanja njegove socialne varnosti, vendar navedena možnost ne pomeni kršitve načela o socialni varnosti iz 50. člena Ustave, saj je posledica uresničitve zahteve po izboljšanju kvalitete projektiranja in s tem kvalitete graditve objektov, kar je ustavno dopusten cilj. Po prvem odstavku 74. člena Ustave je gospodarska pobuda svobodna, vendar pa se gospodarska dejavnost po tretjem odstavku navedenega člena ne sme izvajati v nasprotju z javno koristjo. Izpodbijane določbe ZGO so bile sprejete za dosego posameznega zakonodajalčevega interesa, to je dvig kvalitete projektiranja in s tem večje varnosti, oblikovne skladnosti in kakovosti grajenih objektov. To je ustavno dopusten cilj za varovanje javnega interesa oziroma javnih koristi. Zato določanje izobrazbenih standardov, ki zagotavljajo uresničevanje navedenih javnih interesov oziroma javnih koristi, ni v neskladju s 74. členom Ustave.
11. Glede na navedeno je Ustavno sodišče pobudo kot neutemeljeno zavrnilo.
C.
12. Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi drugega odstavka 26. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94 - ZUstS) v sestavi: predsednik Franc Testen ter sodnice in sodniki dr. Janez Čebulj, dr. Zvonko Fišer, Lojze Janko, Milojka Modrijan, dr. Mirjam Škrk, dr. Lojze Ude in dr. Dragica Wedam-Lukić. Sklep je sprejelo soglasno.
Namestnik predsednika:
dr. Lojze Ude