U-I-155/99
Natisni
Opravilna št.:
U-I-155/99
Datum odločitve:
22. 2. 2001
Objavljeno:
OdlUS X, 35
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2001:U.I.155.99
Akt:
Zakon o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94) (ZUstS), 1., 2. in 3. odst. 55. čl.

Poslovnik Ustavnega sodišča Republike Slovenije (Uradni list RS, št. 49/98), 2. odst. 19., 43. čl.
Izrek:
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti prvega, drugega in tretjega odstavka 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94) se zavrne.

Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti drugega odstavka 19. člena in 43. člena Poslovnika Ustavnega sodišča Republike Slovenije (Uradni list RS, št. 49/98) se zavrne.
Evidenčni stavek:
Pooblastilo, da lahko Ustavno sodišče o tem, ali bo začelo postopek na podlagi ustavne pritožbe, odloča v ožji sestavi, vsebuje že Ustava v tretjem odstavku 162. člena, konkretizirano pa je v 54. členu ZUstS. Po četrtem odstavku 55. člena ZUstS pa se v primeru, ko senat ustavne pritožbe ne sprejme ali jo zavrže, lahko v 15 dneh pisno izrečejo za njen sprejem katerikoli trije sodniki Ustavnega sodišča. Zato odločitev o zavrženju ali nesprejemu ustavne pritožbe ni zgolj odločitev senata, temveč je to dokončna odločitev celotnega Ustavnega sodišča, tako kot je to odločitev, sprejeta po določbah 56. do 60. člena ZUstS.
Določba tretjega odstavka 55. člena ZUstS, ki izrecno izključuje pritožbo zoper sklepe senata Ustavnega sodišča, ni določba, ki bi kakorkoli omejevala ali posegala v pravico do pritožbe ali kakšnega drugega pravnega sredstva zoper odločitve, izdane na prvi stopnji. Ustavna pritožba je v Ustavi in ZUstS opredeljena kot zadnja oblika sodnega varstva proti odločbam sodišč in drugih organov v primeru kršitve človekovih pravic. Ustavno sodišče je najvišji organ sodne oblasti za varstvo človekovih pravic in temeljnih svoboščin (prvi odstavek 1. člena ZUstS).
Ustavno pritožbo je mogoče vložiti šele po izčrpanju pritožbe ali drugega pravnega sredstva (rednih pravnih sredstev) in le izjemoma pred izčrpanjem izrednih pravnih sredstev (51. člen ZUstS). Zato obravnavane določbe ZUstS ni mogoče obravnavati kot takšne, ki bi pomenila poseg v 25. člen Ustave.
Ustavno sodišče je zavrnilo pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti in zakonitosti drugega odstavka 19. člena in 43. člena Poslovnika kot očitno neutemeljeno.
Geslo:
Pristojnosti senata Ustavnega sodišča za zavrženje ali nesprejem ustavne pritožbe.
Zavrženje ustavne pritožbe.
Nesprejem ustavne pritožbe.
Dovoljenost pritožbe zoper sklep o zavrženju ali zoper sklep o nesprejemu ustavne pritožbe.
Pravna sredstva zoper sklepe Ustavnega sodišča, izdane v postopku ustavne pritožbe.
Načelo enakosti pred zakonom.
Enako varstvo pravic.
Pravica do pravnega sredstva.
Pravna podlaga:
Ustava, 14., 22., 25., 160., 162. čl.
Zakon o Ustavnem sodišču (ZUstS), 2. odst. 26., 54., 55., 56. do 60. čl.
Opomba:
V obrazložitvi svoje odločitve se Ustavno sodišče sklicuje na svoje zadeve št. Up-23/94 z dne 6. 3. 1996, št. Up-24/94 z dne 26. 2. 1998 in št. Up-114/96 z dne 25. 9. 1996.
Vrsta zadeve:
ocena ustavnosti in zakonitosti predpisov in drugih splošnih aktov
Vrsta akta:
zakon
Vlagatelj:
Irena Pangeršič, Podnart
Datum vloge:
28. 6. 1999
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrnitev
Dokument:
US20653
Dokument v PDF obliki:
U-I-155-99.pdf
131 KB
Prenesite datoteko
U-I-155/99-12
22. 2. 2001
S K L E P
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus pobude Irene Pangeršič iz Podnarta na seji dne 22. februarja 2001
s k l e n i l o :
1. Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti prvega, drugega in tretjega odstavka 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94) se zavrne.
2. Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti drugega odstavka 19. člena in 43. člena Poslovnika Ustavnega sodišča Republike Slovenije (Uradni list RS, št. 49/98) se zavrne.
O b r a z l o ž i t e v
A.
1. Pobudnica je vložila pobudo s številnimi prilogami in s kasnejšimi dopolnitvami. Iz nje je mogoče razbrati, da izpodbija prvi, drugi in tretji odstavek 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (v nadaljevanju ZUstS) ter prvi odstavek 19. člena in 43. člen Poslovnika Ustavnega sodišča Republike Slovenije (v nadaljevanju Poslovnik). Meni, da izpodbijane določbe ne omogočajo odprave kršitev človekovih pravic in temeljnih svoboščin, kar zagotavljajo 1., 2., 3., 4. in 5. člen Ustave.
Prvi in drugi odstavek 55. člena ZUstS izpodbija zato, ker po njenem mnenju ni v skladu z Ustavo ureditev, po kateri se lahko vlogo (ustavno pritožbo), naslovljeno na Ustavno sodišče, zavrže ali ne sprejme in tako o njej ne odloči dokončno. Tretji odstavek 55. člena ZUstS naj bi bil v neskladju z Ustavo, ker bi moral biti zoper odločitve Ustavnega sodišča mogoč ugovor zoper postopek ali zoper delo sodnika. Navaja, da je na vse njene poskuse, da bi se odpravile kršitve, storjene v sklepih št. Up- 23/94 z dne 6. 3. 1996 in št. Up-24/94 z dne 26. 2. 1998, odgovarjala sekretarka Ustavnega sodišča na podlagi drugega odstavka 19. člena Poslovnika, čeprav je storil kršitve senat Ustavnega sodišča v sestavi treh sodnikov. Ker bi po njenem mnenju moralo o tem odločiti Ustavno sodišče, naj bi bila tudi ta določba v neskladju z Ustavo. Ena od kršitev, ki naj bi jih storil senat Ustavnega sodišča pri odločanju o njenih ustavnih pritožbah, naj bi bila tudi ta, da navedena sklepa Ustavnega sodišča nista vsebovala pouka o pravnem sredstvu. To naj bi bila posledica 43. člena Poslovnika, ki te sestavine odločbe oziroma sklepa Ustavnega sodišča ne določa, zaradi česar naj bi bil v neskladju z Ustavo. Določbe Ustave, ki jih v svojih vlogah in prilogah pobudnica navaja kot tiste, ki naj bi bile z izpodbijanimi določbami oziroma na njihovi podlagi izdanimi sklepi Ustavnega sodišča kršene, so določbe 14., 15., 16., 22., 23., 25., 26., 33., 50. in 51. člena. Pobudnica predlaga tudi izdajo začasnih odredb, vendar se te ne nanašajo na izpodbijane določbe ZUstS in Poslovnika.
B.
2. Ustavno sodišče je s sklepom št. Up-23/94 zavrglo ustavne pritožbe pobudnice, ki jih je vložila skupaj z Aleksandrom Pangeršičem zoper številne akte, navedene v točkah 1 in 2 izreka navedenega sklepa, in razloge za zavrženje tudi obrazložilo (točke 3 do 14 obrazložitve sklepa). Ustavne pritožbe zoper posamična akta, navedena v 3. točki izreka sklepa št. Up-23/94, pa ni sprejelo v obravnavo, ker z njima ustavnima pritožnikoma ni bila kršena nobena ustavna pravica. Z drugim sklepom, to je s sklepom št. Up-24/94, je Ustavno sodišče zavrglo ustavno pritožbo zoper odločbi Sodišča združenega dela Republike Slovenije, ker pobudnica (takrat ustavna pritožnica) ustavni pritožbi ni priložila kopij izpodbijanih aktov. Poziv za dopolnitev ustavne pritožbe ji je bil vročen po določbah zakonov, ki urejata pravdni postopek in poštne storitve (točka 2 obrazložitve sklepa št. Up-24/94).
3. Pobudnica izpodbija prvi in drugi odstavek 55. člena ZUstS, ki predstavlja formalno podlago, na katero je Ustavno sodišče oprlo izdajo sklepov št. Up-23/94 in Up-24/94. S tem ko navaja, da izpodbijane določbe dajejo možnost, da ne odloči o vsaki zatrjevani kršitvi človekove pravice ali temeljne svoboščine dokončno celotno Ustavno sodišče, smiselno zatrjuje kršitev drugega odstavka 14. člena (enakost pred zakonom) in 22. člena Ustave (enako varstvo pravic). Trditev je očitno neutemeljena. Pobudnica zmotno meni, da Ustavno sodišče, s tem ko je zavrglo eno od ustavnih pritožb, druge pa ni sprejelo v obravnavo, ni dokončno odločilo o njih, tako kot v primeru, kadar o ustavni pritožbi odloča po določbah 56. do 60. člena ZUstS. Odločitve, ki jih sprejme Ustavno sodišče na podlagi prvega (zavrženje ustavne pritožbe) in drugega (nesprejem ustavne pritožbe) odstavka 55. člena ZUstS, so odločitve, ki pomenijo dokončno odločitev Ustavnega sodišča. S sklepi, izdanimi na podlagi navedenih določb 55. člena ZUstS, ki temeljijo na tretjem odstavku 160. člena Ustave1, Ustavno sodišče že v postopku preizkusa ustavne pritožbe ugotovi, da za obravnavanje ustavne pritožbe niso izpolnjene procesne predpostavke, da z izpodbijanim aktom očitno niso kršene ustavne pravice ali pa da gre za zadevo, v kateri odločitev ne bi pomenila rešitve pomembnega pravnega vprašanja, kadar kršitev ni imela pomembnih posledic za pritožnika. Za sprejem navedenih odločitev je sicer pristojen senat, ki ga sestavljajo trije sodniki Ustavnega sodišča. Pooblastilo, da lahko Ustavno sodišče o tem, ali bo začelo postopek na podlagi ustavne pritožbe, odloča v ožji sestavi, vsebuje že Ustava v tretjem odstavku 162. člena, konkretizirano pa je v 54. členu ZUstS. Po četrtem odstavku 55. člena ZUstS pa se v primeru, ko senat ustavne pritožbe ne sprejme ali jo zavrže, lahko v 15 dneh pisno izrečejo za njen sprejem katerikoli trije sodniki Ustavnega sodišča. Zato odločitev o zavrženju ali nesprejemu ustavne pritožbe ni zgolj odločitev senata, temveč je to dokončna odločitev celotnega Ustavnega sodišča, tako kot je to odločitev, sprejeta po določbah 56. do 60. člena ZUstS. Pobuda je zato v tem delu očitno neutemeljena.
4. Pobuda je očitno neutemeljena tudi v tistem delu, v katerem pobudnica izpodbija tretji odstavek 55. člena ZUstS in smiselno zatrjuje kršitev 25. člena Ustave (pravica do pravnega sredstva). Člen 25 Ustave vsakomur zagotavlja pravico do pritožbe ali drugega pravnega sredstva proti odločbam sodišč in drugih državnih organov, organov lokalnih skupnosti in nosilcev javnih pooblastil, s katerimi ti odločajo o njegovih pravicah, dolžnostih ali pravnih interesih. Ustavno sodišče je že sprejelo stališče, da pravica do pravnega sredstva po 25. členu Ustave zagotavlja pritožbo ali kakšno drugo pravno sredstvo zoper odločbe, izdane na prvi stopnji. Pravica do pritožbe po 25. členu torej več kot dvostopenjskega odločanja ne zagotavlja (sklep št. Up-114/96 z dne 25. 9. 1996). Zato bi bil predpis, ki bi onemogočal uveljavitev pravice do pritožbe zoper odločbe, izdane na prvi stopnji, v nasprotju s 25. členom Ustave.
Določba tretjega odstavka 55. člena ZUstS, ki izrecno izključuje pritožbo zoper sklepe senata Ustavnega sodišča, pa ni določba, ki bi kakorkoli omejevala ali posegala v pravico do pritožbe ali kakšnega drugega pravnega sredstva zoper odločitve, izdane na prvi stopnji. Ustavna pritožba je v Ustavi in ZUstS opredeljena kot zadnja oblika sodnega varstva proti odločbam sodišč in drugih organov v primeru kršitve človekovih pravic. Ustavno sodišče je najvišji organ sodne oblasti za varstvo človekovih pravic in temeljnih svoboščin (prvi odstavek 1. člena ZUstS).
Ustavno pritožbo je mogoče vložiti šele po izčrpanju pritožbe ali drugega pravnega sredstva (rednih pravnih sredstev) in le izjemoma pred izčrpanjem izrednih pravnih sredstev (51. člen ZUstS). Zato obravnavane določbe ZUstS ni mogoče obravnavati kot takšne, ki bi pomenila poseg v 25. člen Ustave.
5. Ker je glede na navedeno v točkah 3 in 4 te obrazložitve pobuda v delu, ki se nanaša na 55. člen ZUstS očitno neutemeljena, jo je Ustavno sodišče zavrnilo (1. točka izreka).
Pri tem se je omejilo na presojo z vidika drugega odstavka 14. člena ter 22. in 25. člena Ustave, saj iz pobude in njenih dopolnitev ni mogoče razbrati, v čem naj bi bilo neskladje izpodbijane ureditve z drugimi členi Ustave, ki jih navaja pobudnica, oziroma je iz pobude razvidno, da naj bi ji bile kršene zaradi zavrženja oziroma nesprejema ustavnih pritožb (št. Up-23/94 in št. Up-24/94).
6. Drugi odstavek 2. člena ZUstS določa, da Ustavno sodišče svojo organizacijo in delo ureja s poslovnikom in drugimi splošnimi akti. Poslovnik je splošen akt, s katerim je Ustavno sodišče uredilo tudi svoje poslovanje z udeleženci v postopku pred Ustavnim sodiščem. Taki določbi sta tudi 43. člen in drugi odstavek 19. člena Poslovnika, ki ju pobudnica izpodbija.
7. Pobudnica izpodbija 19. člen Poslovnika zato, ker ga je sekretarka Ustavnega sodišča uporabila kot pravno podlago za odgovore na pobudničina pisanja, ki jih je bilo treba po drugem odstavku 19. člena Poslovnika šteti kot pritožbo oziroma ugovor zoper sklepa št. Up-23/94 in št. Up-24/94. Drugi odstavek 19. člena Poslovnika namreč določa, da "sekretar odgovarja tudi na pritožbe in ugovore zoper odločitve Ustavnega sodišča." To naj bi bilo po pobudničinem mnenju v neskladju z Ustavo, saj o pritožbi zoper sklep senata ne more odločati sekretar. Člen 43 Poslovnika določa vsebino odločb in sklepov Ustavnega sodišča.
Kot sestavnega dela odločbe oziroma sklepa pa ne določa pouka o pravnem sredstvu. Zato je po pobudničinem mnenju tudi ta v neskladju z Ustavo. Kot je bilo že navedeno v 4. točki te obrazložitve, je sklep o zavrženju oziroma o nesprejemu ustavne pritožbe odločitev celotnega Ustavnega sodišča in ne le članov senata. Prav tako ni v neskladju z Ustavo, ker zoper takšno odločitev ni pritožbe. Zato tudi odgovor sekretarja Ustavnega sodišča iz drugega odstavka 19. člena Poslovnika ni odločanje o pritožbi oziroma o ugovoru zoper odločitev Ustavnega sodišča, temveč zgolj obvestilo vlagatelju, da zoper odločitve Ustavnega sodišča ni pritožbe oziroma ugovora. Glede na razloge iz točke 4 te obrazložitve je neutemeljena tudi trditev o neskladnosti 43. člena Poslovnika z Ustavo. Ustavno sodišče je zato pobudo tudi v tem delu zavrnilo kot očitno neutemeljeno (2. točka izreka).
C.
8. Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi drugega odstavka 26. člena ZUstS v sestavi: predsednik Franc Testen ter sodnice in sodniki dr. Janez Čebulj, dr. Zvonko Fišer, Lojze Janko, Milojka Modrijan, dr. Ciril Ribičič, dr. Lojze Ude in dr. Dragica Wedam-Lukić. Sklep je sprejelo s sedmimi glasovi proti enemu. Proti je glasoval sodnik Ribičič.
P r e d s e d n i k
Franc Testen
Opomba:
[1]Po tej določbi Ustave o tem, ali sprejme ustavno pritožbo v obravnavo, odloči Ustavno sodišče na podlagi meril in postopka, določenih z zakonom.