U-I-265/98
Natisni
Opravilna št.:
U-I-265/98
Datum odločitve:
8. 3. 2001
Objavljeno:
OdlUS X, 41
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2001:U.I.265.98
Akt:
Dogovor o varnostno obveščevalnem sodelovanju med Obveščevalno varnostno službo Ministrstva za obrambo Republike Slovenije in Sektorjem za varnostno in obveščevalno dejavnost v Ministrstvu za obrambo Republike Makedonije ter za oceno ustavnosti in zakonitosti postopka, po katerem je bil ta dogovor sklenjen
Izrek:
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti in zakonitosti Dogovora o varnostno obveščevalnem sodelovanju med Obveščevalno varnostno službo Ministrstva za obrambo Republike Slovenije in Sektorjem za varnostno in obveščevalno dejavnost v Ministrstvu za obrambo Republike Makedonije ter za oceno ustavnosti in zakonitosti postopka, po katerem je bil ta dogovor sklenjen, se zavrže.
Evidenčni stavek:
Ker glede izpodbijanega Dogovora o varnostno-obveščevalnem sodelovanju med Obveščevalno varnostno službo Ministrstva za obrambo Republike Slovenije in Sektorjem za varnostno in obveščevalno dejavnost v Ministrstvu za obrambo Republike Makedonije ne obstaja niti zakon niti uredba niti drug notranjepravni akt, ki bi bil po svoji vsebini takšen, da bi ga bilo Ustavno sodišče pristojno presojati, Ustavno sodišče ni pristojno za oceno njegove ustavnosti in zakonitosti niti za oceno ustavnosti in zakonitosti postopka njegovega sklepanja.
Geslo:
Ustavno sodišče, presoja postopka sprejemanja (sklepanja) splošnega akta.
Ustavno sodišče, nepristojnost za presojo akta, ki ni mednarodna pogodba.
Državni zbor, pristojnosti na področju sklepanja mednarodnih pogodb.
Ustavno sodišče, pristojnost za presojo ustavnosti mednarodne pogodbe.
Pritrdilno ločeno mnenje ustavnega sodnika.
Pravna podlaga:
Zakon o Ustavnem sodišču (ZUstS), 21., 25. čl.
Opomba:
V obrazložitvi svoje odločitve se Ustavno sodišče sklicuje na svojo zadevo št. U-I-128/98 z dne 23. 9. 1998 - OdlUS VII,173).
Vrsta zadeve:
ocena ustavnosti in zakonitosti predpisov in drugih splošnih aktov
Vrsta akta:
drugi akti
Vlagatelj:
Janez Janša in drugi poslanci Državnega zbora RS
Datum vloge:
16. 7. 1998
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrženje
Dokument:
US20686
Dokument v PDF obliki:
U-I-265-98.pdf
121 KB
Prenesite datoteko
U-I-265-98_LM.pdf
122 KB
Prenesite datoteko
U-I-265/98
8. 3. 2001
S K L E P
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus pobude Janeza Janše in drugih poslancev Državnega zbora Republike Slovenije na seji dne 8. marca 2001
s k l e n i l o :
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti in zakonitosti Dogovora o varnostno obveščevalnem sodelovanju med Obveščevalno varnostno službo Ministrstva za obrambo Republike Slovenije in Sektorjem za varnostno in obveščevalno dejavnost v Ministrstvu za obrambo Republike Makedonije ter za oceno ustavnosti in zakonitosti postopka, po katerem je bil ta dogovor sklenjen, se zavrže.
O b r a z l o ž i t e v
A.
1. Janez Janša in še štirinajst poslancev Državnega zbora je dne 16. 7. 1998 vložilo pobudo za oceno ustavnosti in zakonitosti dogovora, navedenega v izreku, ter za oceno ustavnosti in zakonitosti postopka, po katerem je bil ta dogovor sklenjen.
Pobudniki so navedli, da izpodbijani dogovor oziroma sporazum ni bil sklenjen in ratificiran po postopku, ki ga določa Zakon o zunanjih zadevah (Uradni list RS, št. 1/91 v nadaljevanju ZZZ), in ni bil objavljen v Uradnem listu Republike Slovenije.
Zaradi tega naj bi bil v nasprotju z 2., 8., 153. in 154. členom Ustave ter z 58. do 63. členom ZZZ. Sklepanje tajnih sporazumov naj bi pomenilo tudi hudo kršitev človekovih pravic in naj bi bilo v nasprotju z nekaterimi ratificiranimi mednarodnimi akti.
Pobudniki utemeljujejo svoj pravni interes s tem, da so bile z napačnim postopkom in uporabo neratificirane mednarodne pogodbe kršene temeljne človekove pravice slovenskih državljank in državljanov, glede na to, da je samo Državni zbor pristojen za ratifikacijo mednarodne pogodbe, pa naj bi bile kršene tudi pravice poslancev.
2. Ministrstvo za obrambo je na zahtevo Ustavnega sodišča predložilo izpodbijani dogovor in listine, ki se nanašajo na postopek sklepanja tega dogovora. Listine imajo oznako "skrivnost" oziroma "obramba, uradna skrivnost, zaupno".
Ministrstvo meni, da izpodbijani dogovor niti po vsebini niti po obliki ne sodi v kategorijo mednarodnih pogodb v smislu 8. člena Ustave in 58. člena ZZZ. Šlo naj bi le za delovni oziroma operativni dokument dveh obveščevalnih služb. Po mnenju Ministrstva pobudniki tudi ne izkazujejo pravnega interesa za vložitev pobude. Z izpodbijanim dogovorom naj bi ne mogle biti kršene človekove pravice. Ker naj bi ne šlo za mednarodno pogodbo, pa naj bi tudi ne mogle biti kršene pravice poslancev oziroma pristojnost Državnega zbora na področju sklepanja mednarodnih pogodb.
B.
3. Ustavno sodišče je že v sklepu št. U-I-128/98 z dne 23. 9. 1998 (OdlUS VII, 173) navedlo, da je razen pod pogoji, določenimi v drugem odstavku 160. člena Ustave pristojno le za oceno ustavnosti predpisov, ki so sestavni del pravnega reda Republike Slovenije. Mednarodna pogodba postane sestavni del pravnega reda z zakonom oziroma z uredbo o ratifikaciji.
4. V navedenem sklepu št. U-I-128/98 je Ustavno sodišče navedlo kriterije za presojo, kdaj gre za mednarodno pogodbo, ki mora biti v skladu z Ustavo in z ZZZ objavljena. Podobno kot v navedeni zadevi sta tudi z izpodbijanim aktom v obravnavani zadevi državi opredelili način ravnanja z zaupnimi podatki.
Zaradi tega bi bilo treba izpodbijani sporazum šteti za mednarodno pogodbo, ta pa bi morala biti sklenjena po postopku, ki ga ZZZ določa za sklenitev mednarodnih pogodb. Ker glede izpodbijanega sporazuma ne obstaja niti zakon niti uredba niti drug notranjepravni akt, ki bi bil po svoji vsebini takšen, da bi ga bilo Ustavno sodišče pristojno presojati, Ustavno sodišče ni pristojno za oceno njegove ustavnosti niti za oceno ustavnosti postopka njegovega sklepanja.
5. Ustavno sodišče je po navedenem pobudo zavrglo, ne da bi se spuščalo v presojo, ali imajo pobudniki pravni interes za vložitev obravnavane pobude.
C.
6. Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi 25. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94 ZUstS) v sestavi: predsednik Franc Testen ter sodnice in sodniki dr. Janez Čebulj, dr. Zvonko Fišer, Lojze Janko, Milojka Modrijan, dr. Ciril Ribičič, dr. Lojze Ude in dr. Dragica Wedam-Lukić. Sklep je sprejelo soglasno. Sodnik Ude je dal pritrdilno ločeno mnenje.
P r e d s e d n i k
Franc Testen
Pritrdilno ločeno mnenje sodnika dr. Udeta
Glasoval sem za zavrženje pobude za začetek postopka za oceno ustavnosti in zakonitosti dogovora o varnostno obveščevalnem sodelovanju med Obveščevalno varnostno službo Ministrstva za obrambo Republike Slovenije in Sektorjem za varnostno in obveščevalno dejavnost v Ministrstvu za obrambo Republike Makedonije. Strinjam se tudi z razlogom za zavrženje, torej s stališčem, da postane mednarodna pogodba sestavni del pravnega reda z zakonom oziroma z uredbo o ratifikaciji ter, da Ustavno sodišče ni pristojno za oceno "predpisov", ki niso sestavni del pravnega reda Republike Slovenije.
Mnenja pa sem tudi, da bi moralo Ustavno sodišče zavreči pobudo predvsem zaradi pomanjkanja pravnega interesa pobudnikov.
Zavrženje zaradi nepristojnosti namreč terja vsebinsko oceno neke pogodbe in stališče o vprašanju, ali bi taka mednarodna pogodba morala biti ratificirana z zakonom ali z uredbo vlade.
To pa je včasih zahtevno vprašanje, katerega analiza v svojem bistvu terja vsebinsko ocenjevanje, pa čeprav na koncu pripelje do zavrženja torej do procesne odločitve. Bistvo pomanjkanja procesnih predpostavk pa je prav v tem, da se Ustavno sodišče ne ukvarja z vsebino izpodbijanega akta. Iz tega razloga bi moralo Ustavno sodišče v primeru, kadar pobudniki nimajo pravnega interesa, izdati čisto procesno odločitev in ne vsebinsko ocenjevati izpodbijanega akta.
Po določbi drugega odstavka 162. člena Ustave in 24. člena Zakona o Ustavnem sodišču je pravni interes za vložitev pobude predpostavka za njeno obravnavanje. Pravni interes je po drugem odstavku 24. člena ZUstS podan, če predpis, katerega oceno pobudnik predlaga, neposredno posega v njegove pravice, pravne interese oziroma pravni položaj. Po ustaljeni praksi Ustavnega sodišča mora biti pravni interes neposreden in konkreten.
Splošen in abstrakten interes, ki bi ga imel kdorkoli, ne zadošča. Ugoditev pobudnikovemu predlogu mora privesti do spremembe pobudnikovega pravnega položaja (tako že na primer v sklepu št. U-I-249/94 z dne 12. 5. 1994 - OdlUS III, 48 in št.
U-I-155/94 z dne 9. 11. 1994 - odlUS III, 121). Skrb za splošno varstvo človekovih pravic in temeljnih svoboščin pravnega interesa ne utemeljuje. V tem konkretnem primeru so poslanci - pobudniki utemeljevali svoj interes tudi s trditvijo, da sta sprejem in uporaba neratificirane mednarodne pogodbe kršila tudi pravice poslancev, saj je po veljavnih predpisih samo državni zbor pristojen za ratifikacijo mednarodne pogodbe. Vendar po mojem mnenju skupina poslancev oziroma posamezni poslanci nimajo neposrednega interesa za izpodbijanje aktov, ki bi po njihovem mnenju morali biti sprejeti in objavljeni kot predpis, tudi ne mednarodnih dogovorov, ki bi jih moral po njihovem mnenju ratificirati državni zbor. Na področju sklepanja mednarodnih pogodb lahko poslanci pristojnosti državnega zbora v postopku pred Ustavnim sodiščem varujejo bodisi z vložitvijo zahteve za oceno ustavnosti in zakonitosti predpisa, tudi predpisa o ratifikaciji mednarodne pogodbe, ali pa že v postopku ratifikacije z vložitvijo zahteve za izdajo mnenja o skladnosti mednarodne pogodbe z Ustavo (prvi odstavek 21. člena ZUstS in drugi odstavek 160. člena Ustave). Obe sredstvi pa lahko vloži najmanj trideset poslancev, kar v obravnavani zadevi ni primer.
Ustavno sodišče v postopku abstraktne ocene predpisov in tudi mednarodnih pogodb nima neomejenih pristojnosti in ne more biti vedno organ, ki ocenjuje po mnenju pobudnikov nezakonitost ali celo protiustavnost ravnanj državnih organov. Obstojajo druge vrste odgovornosti in postopkov za njeno ugotavljanje, kot so na primer postopek za ugotavljanje odgovornosti predsednika republike po 109. členu Ustave, postopek interpelacije po 118. členu Ustave in obtožba zoper predsednika vlade in ministre po 119. členu Ustave. S 109. in 119. členom Ustave je predpisana tudi pristojnost Ustavnega sodišča. Izven teh posebej določenih pristojnosti Ustavnega sodišča in izven določb o pristojnosti Ustavnega sodišča iz 160. člena Ustave pa Ustavno sodišče ni pooblaščeno postopati in odločati o zatrjevanih nezakonitih ali celo protiustavnih ravnanjih državnih organov. Poslanci pa izven teh postopkov tudi ne morejo imeti neposrednega pravnega interesa za ugotavljanje kršitev zakona ali Ustave s strani nosilcev oblasti.
dr. Lojze Ude