Up-375/97
Natisni
Opravilna št.:
Up-375/97
Datum odločitve:
10. 3. 1998
ECLI:
ECLI:SI:USRS:1998:Up.375.97
Akt:
Ustavna pritožba R. B. Š. zoper sklep Višjega sodišča v Kopru št. Kp 405/97 z dne 22.12.1997
Izrek:
Ustavna pritožba R. B. Š. zoper sklep Višjega sodišča v Kopru se ne sprejme v obravnavo.
Evidenčni stavek:
Sodišče je o podaljšanju pripora zoper pritožnika odločilo v skladu s kriteriji Ustavnega sodišča v zvezi s priporom zaradi ponovitvene nevarnosti, zato ni kršilo pritožnikove pravice do osebne svobode.
Ustavno sodišče ni obravnavalo zatrjevane kršitve pravic iz 6. člena EKČP, ker pritožnik ni izkazal, da je to kršitev uveljavljal v pritožbi zoper prvostopno sodno odločbo in s tem izčrpal vsa pravna sredstva.
Geslo:
Pripor, ponovitvena nevarnost.

Pripor, podaljšanje v skladu z ustavnimi in zakonskimi določbami in upoštevanjem stališč Ustavnega sodišča.

Predhodno izčrpanje vseh pravnih sredstev kot procesni pogoj za vložitev ustavne pritožbe.
Pravna podlaga:
Konvencija o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (EKČP), 6. čl.

Zakon o Ustavnem sodišču (ZUstS), 1. al. 2. odst. 55. čl.
Opomba:
V obrazložitvi svoje odločitve se Ustavno sodišče sklicuje na svojo zadevo št. Up-326/97 z dne 19.12.1997.
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
drugi akti
Datum vloge:
30. 12. 1997
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
nesprejem ustavne pritožbe
Dokument:
US18847
Up-375/97
10.3.1998
S K L E P
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe R. B. Š., ki ga zastopa G. G., odvetnik v S. na seji senata dne 10.3.1998
s k l e n i l o:
Ustavna pritožba R. B. Š. zoper sklep Višjega sodišča v Kopru št. Kp 405/97 z dne 22.12.1997 se ne sprejme v obravnavo.
O b r a z l o ž i t e v
A.
1. Pritožnik je dne 30.12.1997 vložil ustavno pritožbo zoper v izreku tega sklepa navedeni sklep, s katerim je Višje sodišče v Kopru zavrnilo pritožbo pritožnikovega zagovornika zoper sklep senata Okrožnega sodišča v Kopru št. Ks 509/97 z dne 12.12.1997, s katerim je bil pritožniku podaljšan pripor po vložitvi obtožnice iz pripornega razloga ponovitvene nevarnosti.
Zatrjuje, da so bile z izpodbijanim aktom kršene določbe 19. in 20. člena Ustave.
2. Pritožnik navaja, da ugotovitve sodišča v izpodbijanem sklepu nimajo podlage v zbranem gradivu. Meni, da priporni razlog ponovitvene nevarnosti ni podan. Šlo naj bi za enkratno dejanje, pritožnik je prvič v kazenskem postopku in ni storil serije kaznivih dejanj. Na ponovitveno nevarnost je moč sklepati le pri naklepnih kaznivih dejanjih, kar pa pri pritožniku v konkretnem primeru ni podano. Pritožnik tudi predlaga, da Ustavno sodišče presodi, ali so mu bile kršene pravice po določbi 6. člena EKČP, ker o okoliščinah pripora ni bil posebej zaslišan in mu ni bila dana možnost, da se o domnevah na ponovitveno nevarnost izjasni. 3. Višje sodišče je v obrazložitvi izpodbijanega sklepa pritrdilo stališču prvostopnega sodišča glede obstoja ponovitvene nevarnosti. Iz okoliščine, da je pritožnik že prej kršil spolno nedotakljivost oškodovanke, je sodišče sklepalo, da dejanja ni mogoče pripisati pritožnikovi trenutni zmanjšani zmožnosti samokontrole. Tudi ob upoševanju dosedanje nekaznovanosti in domneve, da naj bi dejanje storil v stanju zmanjšane prištevnosti, je po presoji sodišča podana utemeljena bojazen ponavljanja istovrstnih kaznivih dejanj.
B.
4. Senat Ustavnega sodišča s sklepom št. Up-326/97 z dne 19.12.1997 ni sprejel v obravnavo pritožnikovih ustavnih pritožb zoper sodne odločbe glede odreditve pripora, zavrnitve predloga za odpravo pripora in glede podaljšanja pripora v preiskavi.
5. Pri ponovnem obravnavanju pritožnikove ustavne pritožbe senat Ustavnega sodišča ugotavlja, da so okoliščine, ki so opravičevale odreditev in podaljšanje pripora zoper pritožnika, ostale nespremenjene. Sodišče je o podaljšanju pripora po vložitvi obtožnice odločilo v skladu z ustavnimi in zakonskimi določbami o priporu in ob upoštevanju stališč Ustavnega sodišča v zvezi s priporom zaradi ponovitvene nevarnosti. Navedlo je konkretne okoliščine, na podlagi katerih je sklepalo na obstoj ponovitvene nevarnosti in se opredelilo do pritožnikovih navedb o njegovi domnevno zmanjšani prištevnosti v času storitve kaznivega dejanja. Pri utemeljevanju pripornega razloga je višje sodišče izhajalo iz stališča, da pri hudih kaznivih dejanjih, kakršno se očita pritožniku, zadostuje že manjša stopnja verjetnosti ponovitve kot v primeru, ko gre za manj nevarna kazniva dejanja. Enako stališče je zavzel tudi senat Ustavega sodišča ob obravnavanju pritožnikovih prejšnjih ustavnih pritožb in se v izogib ponavljanju sklicuje na 13. točko obrazložitve sklepa št. Up-326/97 z dne 19.12.1997.
6. Glede zatrjevane kršitve pravic iz 6. člena EKČP pa pritožnik ni izkazal, da je to kršitev uveljavljal v pritožbenem postopku zoper prvostopno sodno odločbo o podaljšanju pripora. Glede te kršitve torej niso izčrpana pravna sredstva, zato tudi ni pogojev za njeno presojo v postopku z ustavno pritožbo.
7. Ker z izpodbijanim aktom očitno niso bile kršene pritožnikove človekove pravice in temeljne svoboščine, senat Ustavnega sodišča ustavne pritožbe ni sprejel v obravnavo.
C.
8. Senat Ustavnega sodišča je ta sklep sprejel na podlagi prve alinee drugega odstavka 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94) v sestavi: predsednik senata dr. Boštjan M. Zupančič in člana in dr. Peter Jambrek in dr. Lovro Šturm.
Predsednik senata
dr. Boštjan M. Zupančič