Up-259/96
Natisni
Opravilna št.:
Up-259/96
Datum odločitve:
11. 12. 1998
ECLI:
ECLI:SI:USRS:1998:Up.259.96
Akt:
Ustavna pritožba P. R. zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. VIII Ips-155/95 z dne 11.6.1996 v zvezi s sodbo Višjega delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani št. Psp-126/94 z dne 13.1.1995 in odločbo Sodišča združenega dela pokojninskega in invalidskega zavarovanja v Republiki Sloveniji št. Sp-246/93 z dne 22.10.1993
Izrek:
Ustavna pritožba P. R. zoper sodbo Vrhovnega sodišča v zvezi s sodbo Višjega delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani in odločbo Sodišča združenega dela pokojninskega in invalidskega zavarovanja v Republiki Sloveniji se ne sprejme v obravnavo.
Evidenčni stavek:
Ne Odlok o izplačevanju akontacij vojaških pokojnin ne na njegovi podlagi sprejete izpodbijane odločbe pritožniku ne jemljejo njegovih pravic iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja, priznanih pri pristojnem nosilcu zavarovanja v tuji državi. Pritožniku z izpodbijanimi odločbami ni bila kršena pravica do enakosti pred zakonom niti pravica do socialne varnosti. Je v povsem enakem položaju kot vsi tisti nekdanji vojaški zavarovanci, ki ne izpolnjujejo (niso izpolnili) pogojev, predpisanih za pridobitev specifične pravice do akontacije vojaške pokojnine.
V času do ustrezne zakonske ureditve pravic iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja bivših vojaških zavarovancev pa mora biti tudi pritožniku zagotovljeno uživanje enakih pravic do socialne pomoči oziroma drugih oblik zagotavljanja socialne varnosti v smislu 50. člena Ustave, kot drugim državljanom katerih pravni in dejanski položaj je enak ali v bistvenih elementih podoben kot njegov.
Geslo:
Načelo enakosti pred zakonom.

Svoboda gibanja.

Pravica do socialne varnosti.

Vojaške pokojnine.

Vojaške pokojnine, izplačevanje, akontacija.
Pravna podlaga:
Ustava, 14., 32., 50. čl.

Ustavni zakon za izvedbo Temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (UZITUL), 14., 18., 21. čl.

Zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju vojaških zavarovancev (ZPIZVZ), 14. čl.

Zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju (ZPIZ), 171., 254. čl.

Zakon o Ustavnem sodišču (ZUstS), 1. al. 2. odst. 55. čl.
Opomba:
V obrazložitvi svoje odločitve se Ustavno sodišče sklicuje na svoje zadeve št. U-I-147/94 (OdlUS IV,118), št. U-I-70/92 (OdlUS I,77), št. U-I-137/92 (OdlUS II,38), št. U-I-89/93 (OdlUS III,7), št. U-I-63/92 (OdlUS I,60), št. U-I-2/93 (OdlUS II,8).
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
drugi akti
Datum vloge:
16. 9. 1996
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
nesprejem ustavne pritožbe
Dokument:
US19220
Up-259/96
11.12.1998
S K L E P
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe P. R. iz L., ki ga zastopajo dr. P. Č., R. Č. in A. Č., odvetniki v G. na seji senata dne 11. decembra 1998
s k l e n i l o :
Ustavna pritožba P. R. zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. VIII Ips-155/95 z dne 11.6.1996 v zvezi s sodbo Višjega delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani št. Psp-126/94 z dne 13.1.1995 in odločbo Sodišča združenega dela pokojninskega in invalidskega zavarovanja v Republiki Sloveniji št. Sp-246/93 z dne 22.10.1993 se ne sprejme v obravnavo.
O b r a z l o ž i t e v
A.
1. Pritožnik izpodbija sodbo, s katero je bila zavrnjena revizija zoper pravnomočno odločitev o zavrnitvi zahtevka za izplačevanje akontacije vojaške pokojnine. Navaja, da je vse svoje življenje plačeval prispevke za pokojninsko zavarovanje kot pripadnik bivše skupne jugoslovanske armade. Že več kot 30 let prebiva na ozemlju Republike Slovenije in ima tudi slovensko državljanstvo. Meni, da je pokojnina pravica, ki izhaja iz dela in je ni mogoče niti podeliti niti odvzeti. Zaradi zavrnitve pravice do akontacije vojaške pokojnine je on in njegova družina brez sredstev. Kršene naj bi mu bile pravice iz 14., 18., 22., 33., 34., 50. in 51. člena Ustave.
B. - I.
2. Republika Slovenija se je z Ustavnim zakonom za izvedbo Temeljne ustavne listine (Uradni list RS, št. 1/91 z dne 25.6.1991 - v nadaljevanju: UZ) obvezala:
- da bo aktivnim vojaškim osebam in civilnim osebam v službi v JLA zagotavljala statusne, socialne in druge pravice, pridobljene do 25.6.1991 po zveznih predpisih, če nadaljujejo delo kot pripadniki TO oziroma nadaljujejo službo v TO (14. člen UZ),
- da bo uživalcem vojaških pokojnin s stalnim prebivališčem v Republiki Sloveniji (v nadaljevanju: RS) zagotavljala varstvo pravic v obsegu in pod pogoji, ki so jih do 25.6.1991 določali predpisi SFRJ (18. člen UZ).
Normativno je na podlagi 21. člena UZ izvedbo sprejete obveznosti uredil odlok Izvršnega sveta. Najprej je bil to Odlok o izplačevanju vojaških pokojnin (Uradni list RS, št. 21/91 z dne 31.10.1991), ki ga je nato nadomestil Odlok o izplačevanju akontacij vojaških pokojnin (Uradni list RS, št. 4/92 z dne 25.1.1992). Meddržavni sporazum o vojaških pokojninah je bil doslej sklenjen le z Republiko Hrvaško (o njegovi skladnosti z Ustavo je Ustavno sodišče odločilo v zadevi U-I-147/94 - OdlUS IV, 118).
3. Odlok o izplačevanju akontacij vojaških pokojnin je Ustavno sodišče doslej presojalo že petkrat:
a) V zadevi U-I-70/92 (OdlUS I, 77) je Ustavno sodišče odpravilo (izrecno izpodbijano) določbo, ki je kot pogoj za izplačevanje akontacije vojaške pokojnine določala stalno prebivališče v Republiki Sloveniji. Ocenilo je, da je v nasprotju z načelom enakosti pred zakonom (14. člen Ustave) norma, ki omejuje državljanu ustavno pravico do pokojnine glede na njegovo bivališče. V obrazložitvi je posebej navedeno: "Napadena določba je v nasprotju z določbami 14. člena v zvezi z 32. členom (svoboda gibanja) posegla v pravico iz 50. člena Ustave (pravica do socialne varnosti)".
b) V zadevi U-I-137/92 (OdlUS II, 38) Ustavno sodišče ni sprejelo pobud za oceno ustavnosti in zakonitosti 2. člena Odloka. Ocenilo je, da ne krši ustavnega načela enakosti pred zakonom, saj ne dela razlik med osebami, ki so bile v enakem položaju, ampak samo natančneje določa, komu naj se izplačujejo akontacije vojaške pokojnine, pridobljene na podlagi predpisov o pokojninskem zavarovanju vojaških zavarovancev, na podlagi 18. člena UZ.
c) V zadevi U-I-89/93 (OdlUS III, 7), kjer se je postopek začel na predlog Sodišča združenega dela Republike Slovenije, je Ustavno sodišče ugotovilo, da Odlok ni v neskladju z Ustavo.
Ocenilo je, da Odlok ne ureja same pravice do pokojnine in pogojev za njeno pridobitev, temveč ureja le način določanja akontacij in njihovega izplačevanja upravičencem, ki so to postali po določbah zakona.
č) V zadevah U-I-63/92 (OdlUS I, 60) in U-I-2/93 (OdlUS II, 8)
Ustavno sodišče ni sprejelo pobud za oceno ustavnosti in zakonitosti 3. člena Odloka, ki določa višino in valuto akontacij. Ocenilo je, da je v tem delu odlok skladen z 18. členom UZ.
B.- II.
4. Določba 18. člena UZ zagotavlja varstvo pravic uživalcev vojaških pokojnin s stalnim prebivališčem v Republiki Sloveniji v obsegu in pod pogoji, ki so jih določali predpisi SFRJ. Tako zakonodaja o pokojninskem in invalidskem zavarovanju vojaških zavarovancev kot zakonodaja, ki ureja obvezno pokojninsko in invalidsko zavarovanje pri Zavodu za pokojninsko in invalidsko zavarovanje Slovenije (v nadaljevanju: Zavod), ločita pojem zavarovanca in uživalca pravic iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja. Kdor je prenehal biti vojaški zavarovanec in je ob prenehanju izpolnjeval z zakonom predpisane pogoje, pridobi pravice iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja - postane torej uživalec pravic iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja (14. člen Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju vojaških zavarovancev, Uradni list SFRJ, št. 7/85, 74/87 in 20/89 - v nadaljevanju: ZPIZVZ). Smiselno enako določa npr. prvi odstavek 171. člena veljavnega Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju (Uradni list RS, št. 12/92, 5/94, 7/96 in 54/98 - v nadaljevanju: ZPIZ).
5. Določba 18. člena UZ, uveljavljena dne 25.6.1991, je zagotovila varstvo pravic le uživalcem vojaških pokojnin, ne pa tudi vojaškim zavarovancem. Samo nekaterim vojaškim zavarovancem je UZ zagotovil varstvo statusnih, socialnih in drugih pravic, pridobljenih do 25.6.1991 po zveznih predpisih.
Po določbi 14. člena UZ so to tiste aktivne vojaške osebe, vojaki po pogodbi in civilne osebe v službi v JLA, ki nadaljujejo delo kot pripadniki TO oziroma ki nadaljujejo službo v TO. Vendar bodo te osebe tudi sicer pravice iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja lahko uveljavljale pri Zavodu kot njegovi zavarovanci (prvi odstavek 254. člena ZPIZ).
6. Odlok o izplačevanju vojaških pokojnin, ki je pričel veljati 31.10.1991 (Uradni list RS, št. 21/91), je razširil pravico do akontacij vojaških pokojnin na tiste osebe, ki so bile na dan 25.6.1991 še vojaški zavarovanci, pravice iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja pa so uveljavile najpozneje do 18.7.1991 (drugi odstavek I. točke). Veljavni Odlok o izplačevanju akontacij vojaških pokojnin pa je pravico do akontacij priznal še tistim vojaškim zavarovancem, ki so bili po 18.7.1991 na razpolago, v suspenzu, na dopustu ali v bolniškem staležu, so pa do 18.10.1991 vložili zahtevek in izpolnili pogoje za priznanje pravic iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja vojaških zavarovancev (druga alinea prvega odstavka 2. člena), ter tistim, ki so pristopili k TO in so do 1.2.1992 izpolnili pogoje za pridobitev pravice do pokojnine po predpisih o pokojninskem in invalidskem zavarovanju vojaških zavarovancev (tretja alinea prvega odstavka 2. člena).
7. Ob upoštevanju določbe prvega odstavka 3. člena Odloka je pojem "uveljavile pravico" iz prve alinee prvega odstavka 2. člena Odloka razumeti tako, da gre v teh primerih za tiste vojaške zavarovance, ki jim je bila do 18.7.1991 že izdana odločba o odmeri pravic. Odlok v tem delu tako pomika datum uveljavitve 18. člena UZ na 18.7.1991. Za nekatere pa ta datum pomakne na 18.10.1991 s tem, da zanje tudi ne zahteva izdane odločbe v tem roku, ampak le, da so vložili zahtevek in izpolnili pogoje za priznanje pravice do pokojnine po ZPIZVZ (torej ne glede na to, kdaj jim je bila izdana odločba o odmeri pravice oziroma ali jim je bila sploh izdana).
8. Ustavno sodišče je v zadevah OdlUS II, 38 in OdlUS III, 7 že odločilo, da taka ureditev ni v neskladju z Ustavo. Presodilo je, da niti 18. člen UZ niti Odlok ne urejata pravic vojaških zavarovancev in tudi ne vprašanja njihovega upokojevanja.
Vojaški zavarovanci niso bili zavarovanci obveznega zavarovanja v Republiki Sloveniji, pač pa zavarovanci posebne skupnosti vojaških zavarovancev. Začasno do ureditve sukcesije držav, naslednic bivše SFRJ, urejata v obliki akontacij le socialni položaj uživalcev vojaških pokojnin in vojaških zavarovancev do določenega roka. Pri tem je izhajalo iz temeljnega pravila pokojninskega zavarovanja, da pokojnino zagotavlja tisti sklad, v katerega so zavarovanci, delodajalci ali država plačevali prispevke za določene zavarovance.
9. Z Odlokom o izplačevanju akontacij vojaških pokojnin je Republika Slovenija "prevzela izplačevanje pokojnin" upravičencem iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja vojaških zavarovancev, ki imajo stalno prebivališče v Republiki Sloveniji. Sredstva za ta izplačila zagotavlja proračun, ob upoštevanju tudi načela o sukcesiji držav, da bo morala Republika Slovenija prevzeti obveznosti iz tega zavarovanja po kriteriju pripadnosti zavarovane osebe državi naslednici (bodisi po državljanstvu bodisi po stalnem prebivališču). V skladu s prevzetimi obveznostmi do vojaških zavarovancev bo pripadal Republiki Sloveniji ustrezen del premoženja, s katerim je upravljal izvajalec tega zavarovanja. To pa bo predmet sporazuma med državami naslednicami nekdanje SFRJ.
10. Odlok o izplačevanju akontacij vojaških pokojnin ne ureja pravic iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja. Te pravice ureja in lahko ureja le zakon. V primeru vojaških zavarovancev je bila to zakonodaja nekdanje skupne države. Izplačevanje pokojnin in drugih dajatev iz obveznega pokojninskega in invalidskega zavarovanja je obveznost nosilca takega zavarovanja. Sporni odlok v to obveznost (in v pravico zavarovanca, da tako izplačilo terja od nosilca zavarovanja) ne posega ne za naprej in ne za nazaj. "Pravica do akontacije pokojnine" ni pravica iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja, ampak posebna, specifična pravica, ki temelji na prostovoljno prevzeti obveznosti države in ne na obveznosti nosilca zavarovanja. Odlok jo ureja na podlagi UZ in za vse upravičence od 1.11.1991 dalje.
11. Pravice bivših vojaških zavarovancev iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja je uredil Zakon o pravicah iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja bivših vojaških zavarovancev (Uradni list RS, št. 49/98), ki je pričel veljati 18.7.1998. Do takrat pa je bila država dolžna zagotavljati socialno varnost vsem svojim državljanom enako (14. in 50. člen Ustave). Ustavno sodišče je že v svoji odločbi OdlUS III, 7 navedlo: "Kolikor pa vojaški zavarovanci, slovenski državljani s stalnim prebivališčem v Sloveniji, niso pridobili pravice do akontacije pokojnin po 18. členu UZ in se jim ne izplačuje akontacija po Odloku ter nimajo nujnih sredstev za preživljanje, uživajo enake pravice do socialne pomoči kot drugi državljani v smislu prvega odstavka 50. člena Ustave".
B. - III.
16. V sodnem postopku je bilo nedvomno ugotovljeno, da pritožnik do 18.10.1991 še ni izpolnil pogojev za starostno upokojitev.
Pogoj 49 let starosti, ki bi mu po predpisih o pokojninskem in invalidskem zavarovanju vojaških zavarovancev omogočal predčasno starostno upokojitev, je dopolnil 30..6.1992. Tako ugotovljenemu dejanskemu stanju pritožnik ne oporeka niti v tem postopku z ustavno pritožbo.
17. Po 2. alinei prvega odstavka 2. člena Odloka so upravičeni do akontacije vojaške pokojnine tudi tisti vojaški zavarovanci, "ki so bili po 18.7.1991 na razpolago, v suspenzu, na dopustu ali v bolniškem staležu in so do 18.10.1991 vložili zahtevek in izpolnili pogoje za priznanje pravice do pokojnine oziroma do druge dajatve po predpisih o pokojninskem in invalidskem zavarovanju vojaških zavarovancev".
Gre torej za tri kumulativno predpisane pogoje: izpolnitev pogojev za pokojnino do 18.10.1991, vložitev zahtevka za upokojitev do 18.10.1991 in določen status po 18.7.1991. Tisti, ki do 18.10.1991 niso izpolnili pogojev za upokojitev, pogojev za priznanje akontacije vojaške pokojnine ne izpolnjujejo, ne glede na svoj status v času po 18.7.1991 in ne glede na dejstvo, da so do 18.10.1991 sicer vložili zahtevek za upokojitev na pristojnem zavodu.
18. Pritožniku z izpodbijanimi odločbami ni bila kršena pravica do enakosti pred zakonom niti pravica do socialne varnosti. Je v povsem enakem položaju kot vsi tisti nekdanji vojaški zavarovanci, ki ne izpolnjujejo (niso izpolnili) pogojev, predpisanih za pridobitev specifične pravice do akontacije vojaške pokojnine. Ne Odlok ne na njegovi podlagi sprejete izpodbijane odločbe pritožniku ne jemljejo njegovih pravic iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja, priznanih pri pristojnem nosilcu zavarovanja v drugi državi. V času do ustrezne zakonske ureditve pravic iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja bivših vojaških zavarovancev pa je moralo biti tudi pritožniku zagotovljeno uživanje enakih pravic do socialne pomoči oziroma drugih oblik zagotavljanja socialne varnosti v smislu 50. člena Ustave kot drugim državljanom, katerih pravni in dejanski položaj je enak ali v bistvenih elementih podoben kot njegov.
19. Odlok o izplačevanju akontacij vojaških pokojnin izhaja iz dejanskih okoliščin, v kakršnih je bil sprejet, zlasti tistih, ki so nastale z uveljavitvijo osamosvojitvenih aktov in dogovora o dokončnem umiku JLA iz Republike Slovenije. V okviru teh dogovorov je tudi prenos izplačevanja pokojnin vojaškim upokojencem od Zavoda za socialno zavarovanje vojaških zavarovancev na slovenski Zavod s 1.11.1991. Odlok je pri tem med upravičence do vojaške pokojnine vštel tudi tiste, ki so jim bile v času od 25.6.1991 do 18.10.1991 odločbe o odmeri pokojnine že izdane, oziroma tiste, ki so v tem času vložili zahtevek za upokojitev in izpolnili zanjo tudi predpisane pogoje. Taka ureditev v pravice pritožnika v ničemer ne posega.
Njegov dejanski in pravni položaj je namreč drugačen. Pravice iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja je uveljavil pri nosilcu zavarovanja izven Slovenije po poteku datumov, določenih z 2. členom Odloka.
20. Ustavno sodišče se ni spuščalo v ponovno presojo ustavnosti Odloka ali v presojo ustavnosti zakonske ureditve oziroma neureditve drugih socialnovarstvenih pravic posameznikov, ki so v enakem ali podobnem dejanskem in pravnem položaju kot pritožnik. V okviru postopka reševanja konkretne ustavne pritožbe lahko presoja le, ali so z izpodbijanimi odločbami morda pritožniku kršene zatrjevane človekove pravice ali temeljne svoboščine. Pritožnik je uveljavljal priznanje pravice do akontacije vojaške pokojnine po Odloku, za katerega je Ustavno sodišče že ugotovilo, da je skladen z Ustavo.
C.
21. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi 1. alinee drugega odstavka 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94 - v nadaljevanju: ZUstS) v sestavi: predsednica sodnica Milojka Modrijan in sodnika dr. Janez Čebulj in Lojze Janko.
Predsednica senata:
Milojka Modrijan