Up-97/95
Natisni
Opravilna št.:
Up-97/95
Datum odločitve:
25. 2. 1999
ECLI:
ECLI:SI:USRS:1999:Up.97.95
Akt:
Ustavna pritožba zoper odločbo Odvetniške zbornice Slovenije št. 155/94 z dne 19. 12. 1994

Ustavna pritožba zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. U-I-1153/95-6 z dne 4. 10. 1995 v zvezi s sklepom Odvetniške zbornice Slovenije št. 151/95 z dne 3. 4. 1995
Izrek:
Ustavna pritožba zoper odločbo Odvetniške zbornice Slovenije se zavrže.

Ustavna pritožba zoper sodbo Vrhovnega sodišča v zvezi s sklepom Odvetniške zbornice Slovenije se ne sprejme v obravnavo.
Evidenčni stavek:
S tem, ko se Vrhovno sodišče v izpodbijani sodbi ni opredelilo, do po razumni oceni sodišča za ta postopek nebistvenih pritožnikovih tožbenih navedb pritožniku očitno ni bila povzročena kršitev 22. člena Ustave, niti zatrjevana kršitev 25. člena Ustave. Iz tega, da Vrhovno sodišče za zadevo nebistvenih tožbenih navedb v sodbi ni povzemalo ter nanje odgovarjalo, zato tudi očitno ne izhaja, da bi odločalo pristrano. Razumna ocena Vrhovnega sodišča, da je med strnakama sporna razlaga določil ZOdv tudi očitno ne more kazati na pristranost Vrhovnega sodišča pri odločanju. (23. člen Ustave). Kršitev zakonskih določb sama po sebi (če ne pripelje do kršitve človekove pravice ali svoboščine) ni predmet ustavne pritožbe. V tem primeru je stališče Odvetniške zbornice v izpodbijanem sklepu glede izpolnjevanja pogoja iz 5. tč. prvega odstavka 25. člena ZOdv (potrjeno tudi z sodbo Vrhovnega sodišča), za pritožnika pomenilo začasno nemožnost opravljanja odvetniškega poklica, pri čemer pa se sklicuje tudi na 49. člen Ustave (svoboda dela). Ne da bi se opredelilo do vprašanja, ali bi v tem primeru sama nezakonitost pravnega stališča sploh lahko pomenila kršitev 49. člena Ustave, se Ustavno sodišče v celoti pridružuje mnenju Vrhovnega sodišča v izpodbijani sodbi, da je treba določbo 5. točke prvega odstavka 25. člena ZOdv razlagati glede na celotno vsebino ZOdv, iz katerega jasno izhaja, da je pogoj "najmanj eno leto praktičnih izkušenj pri odvetniku" vezan na praktične izkušnje odvetniškega pripravnika oziroma odvetniškega kandidata. Zato pritožniku tudi pravica iz 49. člena Ustave očitno ni bila kršena.
Geslo:
Odvetništvo.

Postopek za vpis v imenik odvetniških kandidatov.

Postopek za vpis v imenik odvetnikov.

Pogoj za opravljanje odvetniškega poklica, najmanj eno leto praktičnih izkušenj pri odvetniku.

Enako varstvo pravic.

Pravica do sodnega varstva.

Pravica do pravnega sredstva.

Svoboda dela.

Odvetništvo in notariat.
Pravna podlaga:
Ustava, 22., 23., 25., 49., 137. čl.

Zakon o odvetništvu (ZOdv), 25., 31., 52. čl.

Zakon o Ustavnem sodišču (ZUstS), 50., 51., 52., 1. al. 1. odst. in 1. al. 2. odst. 55. čl.
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
drugi akti
Datum vloge:
14. 7. 1995
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrženje
Dokument:
US19362
Up-97/95
25.2.1999
S K L E P
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavnih pritožb M. P. s P. na seji dne senata dne 25. februarja 1999
s k l e n i l o :
1. Ustavna pritožba zoper odločbo Odvetniške zbornice Slovenije št. 155/94 z dne 19. 12. 1994 se zavrže.
2. Ustavna pritožba zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. U-I-1153/95- 6 z dne 4. 10. 1995 v zvezi s sklepom Odvetniške zbornice Slovenije št. 151/95 z dne 3. 4. 1995 se ne sprejme v obravnavo. O b r a z l o ž i t e v
A.
1. Pritožnik je kot diplomirani pravnik Odvetniški zbornici Slovenije predlagal, da ga vpiše v imenik odvetniških kandidatov. Odvetniška zbornica Slovenije je izdala odločbo št. 155/94 z dne 19. 12. 1994, da se vpiše v imenik odvetniških kandidatov z dnem 16. 12. 1994. Kasneje je pritožnik pri Odvetniški zbornici predlagal, da ga vpiše v imenik odvetnikov. V tem postopku mu je bil izdan sklep št. 151/95 z dne 3. 4. 1995, da ne izpolnuje pogojev za opravljanje odvetniškega poklica. Pritožnik je najprej vložil ustavno pritožbo v zvezi kasnejšim postopkom vpisa v imenik odvetnikov (tč. 2 izreka), kasneje pa še ustavno pritožbo, ki se nanaša na prvo odločbo (in postopek) glede vpisa v imenik odvetniških kandidatov (tč. 1 izreka).
2. Pritožnik je tako šele dne 12. 3. 1996 vložil pod tč. 1 izreka navedeno ustavno pritožbo zoper odločbo Odvetniške zbornice Slovenije št. 155/94 z dne 19. 12. 1994 zaradi postopka vpisa v imenik odvetniških kandidatov. Navaja, da je v isti zadevi sprožil postopek pred Vrhovnim sodišče, ki še teče in prilaga kopijo svoje vloge z dne 5. 4. 1995 (tožba v upravnem sporu, zahteva za varstvo z Ustavo zajamčenih svoboščin in pravic in predlog za varstvo z Ustavo zajamčenih svoboščin in pravic) zoper odločbo tožene stranke Odvetniške zbornice Slovenije št. 155/94 z dne 19. 12. 1994. V tej vlogi navaja, da je izpodbijano odločbo prejel 20. 1. 1995, da zoper njo ni bilo pritožbe, vendar upravnega spora ni (pravočasno) sprožil. Pri tem prosi Vrhovno sodišče, da šteje vlogo za pravočasno oziroma kot predlog za vrnitev v prejšnje stanje, ker je šele kasneje izvedel za stališče upravnega odbora Odvetniške zbornice o razlagi 5. točke prvega odstavka 25. člena Zakona o odvetništvu (Uradni list RS, št. 18/93 in 24/96 - odl. US - v nadaljevanju: ZOdv).
3. Pritožnik v ustavni pritožbi z dne 12. 3. 1996 navaja, da je postopek za vpis v imenik odvetniških kandidatov tekel na njegov predlog z dne 30. 3. 1994, dejansko pa se je že 1. 3. 1994 zaposlil pri odvetnici T. M. iz R. S. Po izpodbijani odločbi pa je bil vpisan v imenik odvetniških kandidatov šele s 16. 12. 1994. Odvetniška zbornica naj bi mu s takšnim dolgotrajnim postopkom kršila pravice in temeljne svoboščine in sicer pravico do enakosti pred zakonom iz 14. člena in pravico do enakega varstva pravic iz 22. člena Ustave glede na druge predlagatelje, ki so bili vpisani v zakonitem roku, ter 49. člen Ustava (svoboda dela), ker ves ta čas ni mogel opravljati poklica oziroma dela odvetniškega kandidata, pogoje za to pa je izpolnjeval že z dnevom zaposlitve v odvetniški pisarni. Meni, da so kršitve očitne.
Navaja, da je medtem zaposlen le za določen čas. Ob tem poudarja tudi zavlačevanje postopka in neaktivnost Vrhovnega sodišča, zato se sklicuje na drugi odstavek 51. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94 - v nadaljevanju: ZUstS) in možno izjemno odločanje pred izčrpanjem vseh pravnih sredstev.
Predlaga, da Ustavno sodišče izpodbijano odločbo Odvetniške zbornice št. 155/94 z dne 19. 12. 1994 odpravi, podrejeno pa naj jo spremeni, tako da se ga vpiše v imenik odvetniških kandidatov z dnem 1. 3. 1994 - podrejeno z dnem 30. 3. 1994.
4. Ustavno sodišče je ugotovilo, da je postopek zoper odločbo št. 155/94 z dne 19. 12. 1994 tožene stranke Odvetniške zbornice Slovenije pred Vrhovnim sodiščem tekel pod številko U 481/95 in je končan. V zadevi je Vrhovno sodišče na seji dne 5. 2. 1997 sprejelo sklep o zavrženju (št. U 481/95 z dne 5. 2. 1997), ki je bil s sodišča odpravljen dne 11. 3. 1997.
5. Pritožnik je prvo ustavno pritožbo vložil dne 13. 7. 1995 zoper ugotovitveni sklep Odvetniške zbornice št. 151/95 z dne 3. 4. 1995, izdan v kasnejšem postopku za vpis v imenik odvetnikov (tč. 2 izreka), da predlagatelj postopka za vpis v imenik odvetnikov M. P. ne izpolnjuje pogojev za vpis v imenik odvetnikov. Pritožnik pove, da je v isti zadevi sprožil upravni spor pred Vrhovnim sodiščem, o katerem še ni bilo odločeno in torej pravna sredstva še niso bila izčrpana. Iz navedb priložene kopije tožbe v upravnem sporu (z dne 18. 4. 1995) zoper ta sklep Odvetniške zbornice izhaja, da je izpodbijani ugotovitveni sklep prejel istega dne (18. 4. 1995). Pritožnik v tej vlogi z dne 13. 7. 1995 meni, da je utemeljeno izjemno obravnavanje ustavne pritožbe po drugem odstavku 51. člena ZUstS, pred izčrpanjem pravnih sredstev in hkrati izjemoma po tretjem odstavku 52. člena ZUstS, ker je 60 dnevni rok za vložitev ustavne pritožbe od vročitve izpodbijane odločbe že potekel.
6. Iz obrazložitve priložene kopije sklepa Odvetniške zbornice št. 151/95 z dne 3. 4. 1995 izhaja, da je upravni odbor Odvetniške zbornice štel, da M. P. takrat ni izpolnjeval pogoja za opravljanje odvetniškega poklica, ki zahteva, da ima najmanj eno leto praktičnih izkušenj pri odvetniku kot diplomirani pravnik (5. točka prvega odstavka 25. člena ZOdv), ker je ugotovil, da je bil vpisan v imenik odvetniških kandidatov pri Odvetniški zbornici Slovenije dne 16. 12. 1994 in tako še ni poteklo eno leto, odkar je opravljal delo kot odvetniški kandidat pri odvetniku. Eno leto praktičnih izkušenj pri odvetniku pridobi le oseba, ki je odvetniški kandidat oziroma odvetniški pripravnik, to je oseba, ki je vpisana vsaj eno leto v enega od obeh imenikov. V tem času lahko oseba opravlja delo kandidata ali pripravnika v polnem obsegu, to je tudi z zastopanjem pred sodišči in drugimi državnimi organi. V prvem odstavku 51. člena ZOdv je tudi navedeno, da lahko začne odvetniški kandidat opravljati delo v odvetniški pisarni, ko je vpisan v imenik odvetniških kandidatov, ki ga vodi zbornica. Upravni odbor pri tem ni sledil predlagateljevemu sklicevanju na to, da je opravljal delo odvetniškega kandidata v odvetniški pisarni že od sklenitve pogodbe o zaposlitvi z odvetnico dne 28. 2. 1994, da pa je bil vpisan v imenik odvetniških kandidatov kasneje zaradi dolgotrajnega upravnega postopka, zaradi česar naj bi bilo utemeljeno šteti njegovo delo v odvetniški pisarni od dneva zaposlitve. Na očitke v zvezi s prej končanim postopkom vpisa v imenik odvetniških kandidatov pove, da je bil predlagatelj vpisan v imenik odvetniških kandidatov naslednji dan po seji upravnega odbora, ki je ugotovila, da izpolnjuje pogoje za vpis. Njegova vloga je bila popolna z dnem 12. 12. 1994, ko je Odvetniška zbornica Slovenje prejela zapisnik sestanka Območnega zbora odvetnikov Maribor o tem, da je predlagatelj vreden zaupanja za opravljanje dela odvetniškega kandidata.
7. Pritožnik navaja,da je neresnično, da ne izpolnjuje pogoja, da ima najmanj eno leto praktičnih izkušenj pri odvetniku kot diplomirani pravnik, saj je predložil potrdilo odvetnice T. M. iz R. S., iz katerega izhaja, da je bil eno leto zaposlen kot diplomirani pravnik pri odvetniku. Neresnično naj bi bilo, da je bila njegova vloga za vpis v imenik odvetniških kandidatov popolna z dnem 12. 12. 1994. Popolno vlogo je poslal 30. 3. 1994, nikoli pa ni bil pozvan, naj jo dopolni. Neresnično je, da naj bi se skliceval na to, da je opravljal delo odvetniškega kandidata v pisarni že od sklenitve pogodbe o zaposlitvi pri odvetnici z dne 28. 2. 1995 (to naj bi bilo tudi nesmiselno). Pritožnik tudi povzema pravna stališča sklepa o izpolnjevanju pogoja iz 5. točke prvega odstavka 25. člena ZOdv in meni, da so nezakonita in nimajo opore v ZOdv. Pritožnik meni, da so mu bile z izpodbijanim sklepom kršene človekove pravice in temeljne svoboščine. Kršen naj bi bil 49. člen Ustave (svoboda dela), ki je predpogoj za eksistenco in uresničevanje drugih pravic. Izpodbijani sklep pomeni, da diplomirani pravnik ne sme skleniti delovnega razmerja pri odvetniku - delo pa je sicer svobodno. Kršen naj bi bil 22. člen Ustave (enako varstvo pravic) v primerjavi z drugimi državljani, ki so imeli zakonit postopek pri Odvetniški zbornici Slovenije in so bili "ekspresno" vpisani v imenik odvetniških kandidatov in ne kot on po poteku osmih mesecev in pol. Odvetniška zbornica naj bi tudi grobo prekršila 137. člen Ustave, po katerem odvetništvo ureja zakon, ker je sprejela "načelno stališče" z dne 15. 12. 1994 (ki ga prilaga) glede izpolnjevanja pogoja iz 5. točke prvega odstavka 25. člena ZOdv. Z njim naj bi suspendirala zakonsko določbo. Stališče tudi ni bilo objavljeno in je vlagatelj naključno izvedel 17. 3. 1995.
8. Pritožnik pa je dne 18. 12. 1995 vložil pravočasno ustavno pritožbo zoper sodbo Vrhovnega sodišča opr. št. U 1153/95-6 z dne 4. 10. 1995 v upravnem sporu zoper sklep Odvetniške zbornice št. 151/95 z dne 3. 4. 1995. V njej se sklicuje na prejšnje navedbe v vlogi z dne 13. 7. 1995 in na v njej navedene kršitve človekovih pravic v postopku pred Odvetniško zbornico. Glede izpodbijane sodbe Vrhovnega sodišča pa dodaja, da naj bi Vrhovno sodišče v njej pristransko odločilo, ker je zamolčalo oziroma ignoriralo tožbene navedbe v pretežnem delu, očitno kršilo materialno pravo ter postopek zavlačevalo. V sodbi naj bi Vrhovno sodišče zamolčalo, bistvene tožbene navedbe, da izpodbijana odločba Odvetniške zbornice temelji na neresničnem dejstvu, da naj bi bila njegova vloga za vpis v imenik odvetniških kandidatov popolna šele 12. 12. 1994 in ne ob dnevu vložitve 30. 3. 1994. Zato naj bi bil dejansko prikrajšan za pravno sredstvo, Vrhovno sodišče naj tako o vsebini tožbe ne bi odločalo, temveč izdalo sprenevedajočo sodbo. Pritožnik je menil, da ima zoper izpodbijano sodbo Vrhovnega sodišča št. U 1153/95 z dne 4. 10. 1995 na voljo še pritožbo na Vrhovno sodišče, zato je predlagal obravnavo po drugem odstavku 51. člena ZUstS in vložil zoper sodbo še pritožbo na Vrhovno sodišče, katere kopijo je priložil.
9. Dne 11. 3. 1996 je pritožnik s posebno vlogo dostavil še kopijo sklepa Vrhovnega sodišča Up 11/95 - 2 z dne 24. 1.1996, s katerim je Vrhovno sodišče njegovo pritožbo zoper sodbo istega sodišča št. U - 1153/95 z dne 4. 10. 1995 zavrglo kot nedovoljeno, ker te v postopku vpisa v imenik odvetnikov zakon ne predvideva. Pritožnik zoper ta sklep o zavrženju posebne ustavne pritožbe ne vlaga. Navaja, da so v postopku vpisa v imenik odvetnikov s tem izčrpana vsa pravna sredstva in ponavlja, da mu je Vrhovno sodišče s sodbo (U 1153/95 z dne 4. 10. 1995) kršilo človekove pravice. Kršen naj bi bil tudi člen 23 Ustave, ker je v sodbi pristransko odločilo. Med drugim je ugotovilo, da je med strankami "sporno" tolmačenje določil ZOdv. Po njegovem, med strankama ne more biti nič spornega, ker je bila tožena stranka (Odvetniška zbornica Slovenije) v postopku popolnoma pasivna in ni niti odgovorila na tožbo. Vrhovno sodišče naj bi sodbo tudi pomanjkljivo obrazložilo in ne zavzelo stališča do tožbenih navedb, kar naj bi bila kršitev 25. člena Ustave. Vrhovno sodišče bi moralo uporabiti Ustavo in v njenem duhu tolmačiti zakon, izpodbijano odločbo ter tožbo.
10. Vrhovno sodišče je z izpodbijano sodbo št. U 1153/95-6 z dne 4. 10. 1995 zavrnilo tožbo zoper sklep Odvetniške zbornice Slovenije št. 151/95 z dne 3. 4. 1995. V obrazložitvi pove, da tožena stranka na tožbo ni odgovorila, je pa sodišču poslala upravne spise. Sodba odgovarja na tožbene navedbe, s katerimi pritožnik izpodbija po njegovem mnenju napačno stališče tožene stranke in napačno uporabo določbe 5. točke prvega odstavka 25. člena ZOdv. Vrhovno sodišče je namreč ocenilo, da je v obravnavanem primeru sporno, ali tožnik, ki je vložil zahtevo za vpis v imenik odvetnikov, izpolnjuje pogoj, ki ga za opravljanje odvetniškega poklica določa 5. točka prvega odstavka 25. člena ZOdv. Po navedeni določbi je odvetnik lahko le oseba, ki ima štiri leta praktičnih izkušenj kot diplomirani pravnik, od tega najmanj eno leto pri odvetniku. Ni sporno, da tožnik še ni bil eno leto odvetniški kandidat. Tožnik meni, da je zakonski pogoj izpolnil s tem, ko je eno leto delal v odvetniški pisarni po pogodbi o zaposlitvi. Po presoji Vrhovnega sodišča je potrebno sporni pogoj razlagati glede na celotno vsebino Zakona, iz katerega jasno izhaja, da je pogoj iz 5. točke prvega odstavka 25. člena Zakona ("najmanj eno leto praktičnih izkušenj pri odvetniku") vezan na praktične izkušnje odvetniškega pripravnika oziroma odvetniškega kandidata. Zakon ureja praksi dveh kategorij oseb v odvetniški pisarni - odvetniške pripravnike in odvetniške kandidate, pri čemer iz določb ZOdv izhaja, da je obe navedeni kategoriji zakonodajalec predvidel zlasti z namenom pridobitve praktičnih izkušenj za opravljanje odvetniškega poklica. To izhaja iz 47. člena ZOdv, ki določa, da mora odvetnik odvetniškemu pripravniku omogočiti, da se vsestransko usposablja za samostojno opravljanje odvetniškega poklica ter iz določbe, da lahko odvetnika nadomešča le drug odvetnik, odvetniški pripravnik, ki dela v njegovi pisarni ter odvetniški kandidat, ki je pri njem zaposlen (16. člen ZOdv). Odvetniški kandidat lahko nadomešča odvetnika pri vseh opravilih, ki jih v okviru opravljanja odvetniškega poklica opravlja odvetnik, z izjemo zastopanja pred Vrhovnim in Ustavnim sodiščem Republike Slovenije (55. člen ZOdv). Glede na navedene zakonske določbe Vrhovno sodišče meni, da lahko le odvetniški pripravnik in odvetniški kandidat pridobita ustrezne praktične izkušnje za samostojno opravljanje odvetniškega poklica. Zato je po presoji Vrhovnega sodišča pravilno stališče tožene stranke, da pogoj - eno leto praktičnih izkušenj pri odvetniku - izpolnjuje le oseba, ki je najmanj eno leto delala pri odvetniku kot odvetniški pripravnik ali odvetniški kandidat.
B.
11. Postopek za vpis v imenik odvetnikov se vodi po pravilih upravnega postopka, v katerem se izda odločba (upravni akt).
Zoper njo po Zakonu ni pritožbe (31. ZOdv). Isto velja tudi za postopek vpisa v imenik odvetniških kandidatov (52. člen ZOdv in 31. člen ZOdv). V zvezi z očitanim zavlačevanjem upravnega postopka vpisa v imenik odvetniških kandidatov pri Odvetniški zbornici Slovenije, je imel pritožnik v času trajanja upravnega postopka zagotovljeno sodno varstvo in sicer tožbo v upravnem sporu zaradi molka organa 26. členu prejšnjega Zakona o upravnih sporih (Uradni list SFRJ, št. 4/77 in 60/77 pop. - v nadaljevanju: prejšnji ZUS). Pritožnik ne navaja, da bi to varstvo uporabil (glede vpisa v imenik odvetniških kandidatov). Ko pa je v upravnem postopku izdan upravni akt, kar odločba Odvetniške zbornice št. 155/94 z dne 19.12.1994 je (ne gre torej za "dejanja" temeveč za upravni akt), je zoper njega zagotovljeno sodno varstvo v upravnem sporu. Tožba se vloži v 30-ih dneh potem, ko je bil upravni akt vročen stranki, ki toži (24. člen prejšnjega ZUS). Kot izhaja iz ustavni pritožbi z dne 12. 3. 1996 priložene vloge na Vrhovno sodišče z dne 5. 4. 1995, je pritožnik očitno zamudil 30-dnevni rok za vložitev tožbe zoper izpodbijano odločbo Odvetniške zbornice št. 155/94 z dne 19. 12. 1994, ki mu je bila po lastnih navedbah vročena 20. 1. 1995. V tej zadevi je tudi Vrhovno sodišče na seji dne 5. 2. 1997 sprejelo sklep o zavrženju (št. U 481/95 z dne 5. 2. 1997), zoper slednjega pa ustavna pritožba ni bila vložena.
12. Po prvem odstavku 52. členu ZUstS se ustavno pritožbo lahko vloži v 60 dneh od dneva vročitve posamičnega akta, zoper katerega je mogoča ustavna pritožba. Po prvem odstavku 51. člena ZUstS se ustavna pritožba lahko vloži šele, ko so izčrpana vsa pravna sredstva. Po drugem odstavku 51. člena ZUstS pa Ustavno sodišče pred izčrpanjem izrednih pravnih sredstev lahko izjemoma odloča o ustavni pritožbi, če je zatrjevna kršitev očitna in če bi z izvršitvijo posamičnega akta nastale za pritožnika nepopravljive posledice.
13. Glede na zgoraj navedeno (tč. 11) pritožnik ustavne pritožbe z dne 12. 3. 1996 ni vložil pred izčrpanjem izrednih pravnih sredstev, kot sam navaja, temveč brez izčrpanja pravnih sredstev. Pritožnik namreč sploh ni (pravočasno) uporabil pravnih sredstev, ki so mu bila na voljo. V teh okoliščinah pa je ustavna pritožba z dne 12. 3. 1996 zoper izpodbijano odločbo Odvetniške zbornice št. 155/94 z dne 19. 12. 1994, ki mu je bila vročena po lastnih navedbah 20. 1. 1995, tudi mnogo prepozna (60-dnevni rok od njene vročitve je že davno potekel). Zato je bilo potrebno to ustavno pritožbo zavreči že iz tega razloga (tč. 1 izreka).
14. Pritožnik je s prvo vlogo z dne 13. 7. 1995 sicer želel izjemno obravnavanje ustavne pritožbe zoper ugotovitveni sklep Odvetniške zbornice št. 151/95 z dne 3. 4. 1995 pred izčrpanjem vseh pravnih sredstev po drugem odstavku 51. člena ZUstS. Ob dejstvu, da je takšno ustavno pritožbo vložil po preteku 60- dnevnega roka od vročitve izpodbijanega sklepa Odvetniške zbornice, pa zatrjevane kršitve tudi niso bile očitne v smislu drugega odstavka 51. člena ZUstS. Vendar pa je pritožnikova vloga z dne 18. 12. 1995 (v kateri izrecno izpodbija sodbo Vrhovnega sodišča, sklicuje pa se tudi na navedbe in kršitve iz vloge z dne 13. 7. 1995) pravočasna ustavna pritožba zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. U 1153/95-6 z dne 4. 10. 1995 v zvezi s sklepom Odvetniške zbornice št. 151/95 z dne 3. 4. 1995 po prvem odstavku 51. člena ZUstS (tč. 2 izreka). Dejstvo, da je pritožnik zoper izpodbijano sodbo Vrhovnega sodišča št. U 1153/95-6 z dne 4. 10. 1995 vložil tudi sicer nedovoljeno pravno sredstvo na Vrhovno sodišče, ki je bilo kasneje zavrženo s sklepom Vrhovnega sodišča št. Up 11/95 - 2 z dne 24. 1. 1996 (ki ga pritožnik ne izpodbija), je za izpolnjenost pogoja iz prvega odstavka 51. člena ZUstS brez pomena.
15. Postopek vpisa v imenik odvetniških kandidatov in postopek vpisa v imenik odvetnikov sta dva različna upravna postopka, v katerih so bile izdane različne upravne odločbe, v zvezi s temi pa različne sodne odločbe. Pritožnik zato v ustavni pritožbi zoper sodno in upravno odločbo v zvezi s postopkom vpisa v imenik odvetnikov, ne more uspešno uveljavljati domnevnih kršitev in nepravilnosti predhodnega postopka vpisa v imenik odvetniških kandidatov. Pritožnik bi bil zatrjevane nepravilnosti in kršitve v postopku vpisa v imenik odvetniških kandidatov lahko uveljavljal s pravočasnimi pravnimi sredstvi, ki jih je imel na razpolago. Zato Ustavnemu sodišču v zvezi z ustavno pritožbo zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. U 1153/95-6 z dne 4. 10. 1995 v zvezi s sklepom Odvetniške zbornice št. 151/95 z dne 3. 4. 1995 ni potrebno odgovarjati na pritožnikove navedbe in zatrjevane kršitve v postopku vpisa v imenik odvetniških kandidatov (npr. da naj bi mu bil kršen 22. člen Ustave glede na druge državljane, ki so bili "ekspresno" vpisani v imenik odvetniških kandidatov in ne kot on po osmih mesecih in pol).
16. Ugotovitveni sklep Odvetniške zbornice št. 151/95 z dne 3. 4. 1995 temelji na pravnem mnenju pristojnega organa, ki pogoj iz 5. točke prvega odstavka 25. člena ZOdv razlaga kot zahtevo po enem letu praktičnih izkušenj, pridobljenih kot odvetniški kandidat ali odvetniški pripravnik. V upravnem postopku vpisa v imenik odvetnikov se je zato vprašanje dolžine vpisa v imenik odvetniških kandidatov (oziroma datuma vpisa v imenik odvetniških kandidatov) zastavilo kot predhodno vprašanje, na katerega pa je bilo že odgovorjeno z dokončno upravno odločbo Odvetniške zbornice Slovenije št. 155/94 z dne 19. 12. 1994 iz predhodnega upravnega postopka (za vpis v imenik odvetniških kandidatov), na podlagi katere je bil opravljen pritožnikov vpis v imenik odvetniških kandidatov. Pristojni organ je bil tako glede tega vprašanja dolžan upoštevati datum vpisa v imenik odvetniških kandidatov in je lahko le ugotovil, da je bil pritožnik vpisan v imenik odvetniških kandidatov pri Odvetniški zbornici Slovenije dne 16. 12. 1994, zato še ni poteklo leto, odkar opravlja delo kot odvetniški kandidat pri odvetniku. To, da obrazložitev sklepa Odvetniške zbornice št. 155/94 z dne 19. 12. 1994 vsebuje tudi odgovor na očitke pritožnika o dolžini trajanja upravnega postopka vpisa v imenik odvetniških kandatov in v zvezi s tem pojasnila, kdaj naj bi njegova vloga v predhodnem upravnem postopku bila popolna, je bilo za samo odločitev o vpisu v imenik odvetnikov povsem nebistveno in pritožniku zato ne odpira vrat za uveljavljanje zatrjevnih kršitev postopka vpisa v imenik odvetniških kandidatov v postopku vpisa v imenik odvetnikov.
17. Iz pravice stranke, da se v postopku izjavi o dejstvih in okoliščinah, pomembnih za odločitev, ki je izraz pravice do enakega varstva pravic po 22. členu Ustave, izhaja tudi zahteva, da se sodišče z navedbami stranke seznani ter da se do njih, kolikor so dopustne in za odločitev v zadevi relevantne, v obrazložitvi sodne odločbe tudi opredeli. Sodišče se torej ni dolžno opredeliti do tistih navedb, ki po razumni oceni sodišča za odločitev v zadevi niso bistvene. Le v tem smislu pomanjkljiva obrazložitev lahko pomeni tudi kršitev pravice do (učinkovitega) pravnega sredstva iz 25. člena Ustave, v primerih na katere se ta člen nanaša. Po oceni Vrhovnega sodišča je bistvo spora v tem, ali tožnik, ki je vložil zahtevo za vpis v imenik odvetnikov, izpolnjuje pogoj, ki ga za opravljanje odvetniškega poklica določa 5. točka prvega odstavka 25. člena ZOdv. Ocenilo je, da ni sporno, da tožnik, še ni bil eno leto odvetniški kandidat, vendar pa sam meni, da je ta pogoj izpolnil s tem, da je eno leto delal v odvetniški pisarni po pogodbi o zaposlitvi. V zadevi je torej sporna razlaga ZOdv (pravilna uporaba prava). S tem, ko se Vrhovno sodišče v izpodbijani sodbi ni opredelilo do, po razumni oceni sodišča, za ta postopek nebistvenih pritožnikovih tožbenih navedb (kot so npr. vprašanje datuma popolnosti njegove vloge v prejšnjem upravnem postopku vpisa v imenik odvetniških kandidatov), pritožniku očitno ni bila kršena pravica iz 22. člena Ustave, niti zatrjevna kršitev iz 25. člena Ustave.
18. Iz tega, da Vrhovno sodišče za zadevo nebistvenih tožbenih navedb v sodbi ni povzemalo ter nanje odgovarjalo (pritožnik navaja, da jih je "zamolčalo oziroma ignoriralo"), zato tudi očitno ne izhaja, da bi odločalo pristrano in s tem kršilo 23. člen Ustave, kot to zatrjuje pritožnik. Razumna ocena Vrhovnega sodišča, da je med strankama sporna razlaga določil ZOdv, ne pomeni pristranosti Vrhovnega sodišča pri odločanju. To, da tožena stranka na tožbo ni odgovorila, je pri tem nepomembno. Stališče tožene stranke namreč izhaja iz izpodbijanega sklepa. Pristranost v smislu kršitve 23. člena Ustave pri odločanju Vrhovnega sodišča tudi v preostalem ni z ničemer izkazana in je zato zatrjevana kršitev očitno neutemeljena.
19. Pritožnik z ustavno pritožbo z dne 18. 12. 1995 zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. U-I-1153/95-6 z dne 4. 10. 1995 v zvezi s sklepom Odvetniške zbornice Slovenije št. 151/95 z dne 3. 4. 1995 uveljavlja tudi kršitev sojenja brez nepotrebnega odlašanja (23. člen Ustave) v postopku pred Vrhovnim sodiščem. Ustavno sodišče se v presojo te kršitve ni spuščalo. V tem postopku je bila namreč že izdana pravnomočna sodba in je torej dejanje, s katerim naj bi bila kršena ustavna pravica, prenehalo. Morebitne zahtevke iz naslova domnevne kršitve te pravice lahko pritožnik v takem primeru uveljavlja v postopku pred pristojnim sodiščem. Pritožnik, ki ni izkazal, da bi to sodno pot izkoristil, glede te očitane kršitve ni izčrpal vseh pravnih sredstev (tako npr. tudi sklep Ustavnega sodišča št. Up-74/98 z dne 16. 12. 1998).
20. Kršitev zakonskih določb sama po sebi (če ni takšne narave, da bi zaradi nje prišlo do kršitve človekove pravice ali svoboščine) ni razlog za uspeh ustavne pritožbe. V obravnavanem primeru je stališče Odvetniške zbornice v izpodbijanem sklepu glede izpolnjevanja pogoja iz 5. točke prvega odstavka 25. člena ZOdv (potrjeno tudi z sodbo Vrhovnega sodišča) za pritožnika pomenilo začasno nemožnost opravljanja odvetniškega poklica, zato se pritožnik sklicuje tudi na kršitev 49. člena Ustave (svoboda dela). Ta člen Ustave pa pritožniku (niti komu drugemu) ne zagotavlja pravice do opravljanja odvetniškega poklica mimo zakonskih pogojev in predpisanega postopka. Po 137. členu Ustave je namreč odvetništvo kot del pravosodja samostojna in neodvisna služba, ki jo ureja zakon. Tak zakon pa je ZOdv. Ne da bi se opredelilo do vprašanja, ali bi v tem primeru sama nezakonitost pravnega stališča sploh lahko pomenila kršitev 49. člena Ustave, se Ustavno sodišče v celoti pridružuje mnenju in argumentaciji Vrhovnega sodišča v izpodbijani sodbi (tč. 10 zgoraj), da je treba določbo 5. točke prvega odstavka 25. člena ZOdv razlagati glede na celotno vsebino ZOdv, iz katerega jasno izhaja, da je pogoj "najmanj eno leto praktičnih izkušenj pri odvetniku" vezan na praktične izkušnje odvetniškega pripravnika oziroma odvetniškega kandidata. Takšna razlaga te določbe ZOdv, kot bi jo želel pritožnik, glede na vsebino in namen celotnega Zakona ni možna. Zato pritožniku tudi pravica iz 49. člena Ustave očitno ni bila kršena.
21. Po 50. členu ZUstS se ustavna pritožba lahko vloži v primerih, ko naj bi bila s posamičnim aktom kršena pritožnikova človekova pravica ali temeljna svoboščina. Kršitev drugih ustavnih norm, mimo človekovih pravic in svoboščin, ne more biti predmet ustavne pritožbe. Pri 137. členu Ustave (odvetništvo in notariat) ne gre za človekovo pravico, zato razen v obsegu, kot je bilo že odgovorjeno zgoraj, ni potrebno odgovarjati na pritožnikove navedbe, da naj bi Odvetniška zbornica kršila 137. člen Ustave.
22. Glede na navedeno ustavne pritožbe zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. U-I-1153/95-6 z dne 4. 10. 1995 v zvezi s sklepom Odvetniške zbornice Slovenije št. 151/95 z dne 3. 4. 1995 ni bilo mogoče sprejti v obravnavo (tč. 2 izreka).
C.
23. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi 1. alinee prvega odstavka in prve alinee 2. odstavka 55. člena ZUstS v sestavi: namestnik predsednice senata Lojze Janko ter člana dr. Janez Čebulj in Franc Testen.
Namestnik predsednice senata
Lojze Janko