Up-289/97
Natisni
Opravilna št.:
Up-289/97
Datum odločitve:
16. 6. 1999
ECLI:
ECLI:SI:USRS:1999:Up.289.97
Akt:
Ustavna pritožba J. O. zoper sklep Vrhovnega sodišča št. IV Ips 157/96 z dne 28. 5. 1997 v zvezi z odločbo Republiškega senata za prekrške št. Pp - 6104796 z dne 12. 9. 1996 in odločbo Sodnika za prekrške v Kranju št. P - 5417/94 z dne 1. 8. 1996
Izrek:
Ustavna pritožba J. O. zoper sklep Vrhovnega sodišča v zvezi z odločbo Republiškega senata za prekrške in odločbo Sodnika za prekrške v Kranju se ne sprejme.
Evidenčni stavek:
Ker pritožniku očitno niso bile kršene ustavne pravice, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo.
Geslo:
Enako varstvo pravic.

Pravica do pravnega sredstva.

Pravica do sodnega varstva.
Pravna podlaga:
Ustava, 22., 23., 25. čl.

Zakon o Ustavnem sodišču (ZUstS), 1. al. 2. odst. 55. čl.
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
drugi akti
Datum vloge:
30. 9. 1997
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
nesprejem ustavne pritožbe
Dokument:
US19545
Up-289/97
16. 6. 1999
S K L E P
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe J. O. z V. na seji senata dne 16. junija 1999
s k l e n i l o :
Ustavna pritožba J. O. zoper sklep Vrhovnega sodišča št. IV Ips 157/96 z dne 28. 5. 1997 v zvezi z odločbo Republiškega senata za prekrške št. Pp - 6104796 z dne 12. 9. 1996 in odločbo Sodnika za prekrške v Kranju št. P - 5417/94 z dne 1. 8. 1996 se ne sprejme.
O b r a z l o ž i t e v
1. Pritožnik izpodbija sklep Vrhovnega sodišča, s katerim je bila kot nedovoljena zavržena njegova zahteva za sodno varstvo zoper odločbo Republiškega senata za prekrške. Ta odločba pa je bila izdana v postopku o prekršku, v katerem je bil pritožnik z odločbo sodnika za prekrške kaznovan za prekršek zoper javni red in mir z denarno kaznijo 10 000 SIT, naloženo pa mu je bilo tudi plačilo povprečnine v višini 5 000 SIT.
2. Pritožnik zatrjuje, da je Vrhovno sodišče namenoma opredelilo njegovo vlogo z dne 16. 12. 1996 kot zahtevo za sodno varstvo in mu izpodbijani sklep vročilo šele 15. 9. 1997, čeprav je bil sprejet že na seji dne 28. 5. 1997, zato, da bi mu onemogočilo vložitev zahteve za obnovo postopka. Zatrjuje tudi, da je izpodbijani sklep ponarejen, ker ni opremljen z žigom in podpisom. Sodnik za prekrške in Republiški senat za prekrške pa naj bi svoji odločbi izdala, ne da bi upoštevala pritožnikove dokaze in navedbe. V postopku o prekršku in z izpodbijanim sklepom naj bi bile kršene pravice iz 17., 18., 19., 22., 23., 25., 29., 33. in 34. člena Ustave.
3. Glede na izpodbijane odločbe in vsebino pritožnikovih navedb je za presojo v tej ustavni pritožbi relavantno zatrjevanje kršitve pravic iz 22., 23. in 25. člena Ustave. Zatrjevane kršitve ostalih naštetih ustavnih pravic se ne nanašajo na izpodbijane odločbe, ali jih pritožnik ni z ničemer utemeljil, Ustavno sodišče pa jih tudi ni našlo.
4. Z izpodbijanim sklepom Vrhovnega sodišča pritožniku ni bila kršena pravica do sodnega varstva iz 23. člena Ustave. Vrhovno sodišče je pritožnikovo vlogo z dne 16. 12. 1996, glede na njeno vsebino, razumno opredelilo kot zahtevo za sodno varstvo ter jo kot tako pravilno zavrglo kot prepozno. Neutemeljeni so tudi pritožnikovi očitki glede zamude roka za obnovo postopka.
Pritožnik je ne glede na to, da je že naslovil eno vlogo na Vrhovno sodišče, od takrat ko mu je bila vročena pravnomočna odločba Republiškega senata za prekrške, imel možnost vložiti tudi zahtevo za obnovo postopka, takšno možnost pa je imel tudi še po tem, ko mu je bil vročen izpodbijani sklep. Zakon o prekrških (Uradni list SRS, št. 25/83 in naslednji - v nadaljevanju: ZP) namreč v drugem odstavku 208. člena določa, da je obnovo postopka mogoče zahtevati v enem letu od vročitve pravnomočne odločbe o prekršku. Ta je bil pritožniku vročena dne 17. 10. 1996, torej je rok za vložitev zahteve za obnovo postopka potekel dne 17. 10. 1997, izpodbijani sklep Vrhovnega sodišča pa je bil pritožniku vročen dne 15. 9. 1997.
Zatrjevanje, da je izpodbijani sklep Vrhovnega sodišča ponarejen, za to ustavno pritožbo ni relevantno. Če bi bil sklep res ponarejen, je to predmet kaznivega dejanja, obstoj katerega se ugotavlja v kazenskem postopku.
5. Neutemeljeno je tudi pritožnikovo sklicevanje na kršitev pravic iz 22. in 25. člena Ustave. Pritožnik je imel in tudi izkoristil možnost pritožiti se zoper prvostopno odločbo.
Republiški senat za prekrške je njegove, za zadevo relevantne pritožbene navedbe, pretehtal in se do njih opredelil, več od pravice do učinkovitega pravnega sredstva zoper prvostopno odločbo pa določba 25. člena Ustave ne zagotavlja. Pritožniku tudi ni bila kršena pravica iz 22. člena Ustave. Pritožnik s pavšalnimi trditvami, da sodišča pri izdaji odločb niso upoštevala njegovih navedb, ni izkazal, da bi sodišča v postopku z neenakim obravnavanjem njegovih pravic kršila 22. člen Ustave, Ustavno sodišče pa v okoliščinah te ustavne pritožbe tudi ni našlo razlogov, ki bi kazali na takšno kršitev.
6. Ker pritožniku očitno niso bile kršene ustavne pravice, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo.
7. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi prve alinee drugega odstavka 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94 - ZUstS) v sestavi: predsednica dr. Mirjam Škrk ter člana dr. Zvonko Fišer in dr. Miroslava Geč - Korošec.
Predsednica senata:
dr. Mirjam Škrk