U-I-184/99
Natisni
Opravilna št.:
U-I-184/99
Datum odločitve:
24. 10. 2002
Objavljeno:
OdlUS XI, 223
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2002:U.I.184.99
Akt:
Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodiščih (Uradni list RS, št. 28/2000) (ZS), 42. čl.

Zakon o izvrševanju proračuna (Uradni list RS, št. 5/96, 78/97, 87/97 - popr., 34/98 in 91/98) (ZIPro-96), 52. a čl.

Uredba o odprodaji, oddaji ali zamenjavi nepremičnin in premičnin v lasti Republike Slovenije (Uradni list RS, št. 52/98 in 61/99), 8. čl.

Pravilnik o pridobitvi potrdil o strokovnih nazivih (certifikatov) in vpisu v registre Inštituta, ki ga je dne 20. 8. 1998 sprejel svet Slovenskega inštituta za revizijo, 50. čl.
Izrek:
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti 42. člena Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodiščih (Uradni list RS, št. 28/2000) se zavrne.

Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti:

- 52a člena Zakona o izvrševanju proračuna (Uradni list RS, št. 5/96, 78/97, 87/97 - popr., 34/98 in 91/98),

- 8. člena Uredbe o odprodaji, oddaji ali zamenjavi nepremičnin in premičnin v lasti Republike Slovenije (Uradni list RS, št. 52/98 in 61/99) in

- 50. člena Pravilnika o pridobitvi potrdil o strokovnih nazivih (certifikatov) in vpisu v registre Inštituta, ki ga je dne 20. 8. 1998 sprejel svet Slovenskega inštituta za revizijo, se zavrže.
Evidenčni stavek:
Izpodbijana določba ne razlikuje med sodnimi cenilci z različno stopnjo izobrazbe, ampak dotlej imenovanim cenilcem omogoča nadaljevanje dela, za vse pa določa pogoj stalnega izpopolnjevanja znanja. Zato je Ustavno sodišče pobudo v tem delu zavrnilo kot očitno neutemeljeno.
Pobudnici sta v utemeljitvi pravovarstvene potrebe navedli, da se zaradi izpodbijane zakonske določbe nista mogli udeležiti razpisov za oddajo naročila za cenitve nepremičnin v državni lasti, nista pa zatrjevali, da imata odprt postopek. Procesna predpostavka iz 47. člena ZUstS za obravnavanje izpodbijane zakonske določbe tako ni podana, zato je Ustavno sodišče pobudo v tem delu zavrglo.
Pobuda je bila vložena po poteku enega leta od objave Uredbe.
Tako ni izpolnjen eden izmed pogojev, da bi pobudnici na podlagi morebitne ugotovitvene odločbe o protiustavnosti izpodbijane določbe uredbe, ki bi ji bil dan učinek odprave, lahko na podlagi 46. člena ZUstS zahtevali odpravo škodljivih posledic. Zato je Ustavno sodišče pobudo v tem delu zavrglo.
Ker določba pravilnika o zahtevani stopnji izobrazbe ni bila določena na podlagi zakonskega pooblastila za določitev izobrazbenega pogoja, ampak predstavlja le ponovitev zakonske oziroma statutarne norme, ne gre za akt za izvrševanje javnih pooblastil. Zato je Ustavno sodišče pobudo za začetek postopka za preizkus ustavnosti tudi v tem delu zavrglo.
Geslo:
Sodišča, sodni cenilci.
Presoja predpisa, ki je prenehal veljati med postopkom.
Odprava škodljivih posledic v primeru odprave podzakonskega akta. Nepristojnost za presojo akta, ki ni akt za izvrševanje javnih pooblastil.
Enakost pred zakonom.
Pravna podlaga:
Ustava (URS), 2. odst. 14. čl.
Zakon o Ustavnem sodišču (ZUstS), 25., 2. odst. 26., 46., 47. čl.
Opomba:
Vrsta zadeve:
ocena ustavnosti in zakonitosti predpisov in drugih splošnih aktov
Vrsta akta:
zakon
Vlagatelj:
Magdalena Erjavec in Vida Medved, Ljubljana
Datum vloge:
10. 8. 1999
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrnitev
Dokument:
US21762
Dokument v PDF obliki:
U-I-184-99.pdf
137 KB
Prenesite datoteko
U-I-184/99
24. 10. 2002
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus pobude Magdalene Erjavec in Vide Medved, obeh iz Ljubljane, na seji dne 24. oktobra 2002
s k l e n i l o :
1. Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti 42. člena Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodiščih (Uradni list RS, št. 28/2000) se zavrne.
2. Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti:
- 52a člena Zakona o izvrševanju proračuna (Uradni list RS, št. 5/96, 78/97, 87/97 - popr., 34/98 in 91/98),
- 8. člena Uredbe o odprodaji, oddaji ali zamenjavi nepremičnin in premičnin v lasti Republike Slovenije (Uradni list RS, št. 52/98 in 61/99) in
- 50. člena Pravilnika o pridobitvi potrdil o strokovnih nazivih (certifikatov) in vpisu v registre Inštituta, ki ga je dne 20. 8. 1998 sprejel svet Slovenskega inštituta za revizijo, se zavrže.
Obrazložitev
A.
1. Pobudnici sta navedli, da sta gradbeni inženirki in sodni cenilki. Po uspešno opravljenem izobraževanju sta bili vpisani v register cenilcev nepremičnin pri Agenciji Republike Slovenije za prestrukturiranje in privatizacijo. Po pridobitvi naziva naj bi bili sprejeti predpisi, navedeni v 2. točki izreka, ki naj bi za cenilca nepremičnin predpisali visokošolsko izobrazbo. Ti predpisi naj bi uvedli razlikovanje med dvema kategorijama cenilcev, tj. tistih z višješolsko in tistih z visokošolsko izobrazbo. To naj bi predstavljalo kršitev načela enakosti pred zakonom (drugi odstavek 14. člena Ustave). V odgovoru na stališče Državnega zbora in Vlade navajata, da je njun bistveni očitek izpodbijanim določbam ta, da jima je bila z njimi za nazaj odvzeta pridobljena pravica in ne da bi jima bilo dano prehodno obdobje za prilagoditev izobrazbe novim predpisom.
2. Ker sta izpodbijana Zakon o izvrševanju proračuna (v nadaljevanju ZIPro-96) in Uredba o odprodaji, oddaji ali zamenjavi nepremičnin in premičnin v lasti Republike Slovenije (v nadaljevanju Uredba) med postopkom pred Ustavnim sodiščem prenehala veljati, sta bili pobudnici pozvani, naj povesta, ali vztrajata pri pobudi, in če, naj navedeta, kako bi se v primeru ugotovitve neskladnosti izpodbijanih predpisov z Ustavo spremenil njun pravni položaj. Pobudnici sta odgovorili, da pri pobudi vztrajata, in navedli, da se od uveljavitve ZIPro-96 in Uredbe nista mogli udeleževati razpisov za oddajo naročila za cenitev nepremičnin v državni lasti. Pobudo sta razširili na 42. člen Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodiščih (v nadaljevanju ZS-C). Tudi ta določba naj bi cenilce, ki nimajo visoke strokovne izobrazbe, postavljala v podrejen položaj.
Ponovno sta poudarili, da bi morala zakonodaja - podobno kot je bilo določeno v Zakonu o graditvi objektov (Uradni list SRS, št. 34/84 in nasl. ter Uradni list RS, št. 59/96 in nasl. - ZGO) - predvideti prehodno obdobje, v katerem bi cenilci imeli možnost pridobiti ustrezno stopnjo izobrazbe.
3. Državni zbor meni, da pobuda glede ZIPro-96 ni utemeljena. Člen 52a ZIPro-96 naj ne bi določal minimalne izobrazbe za pooblaščenega ocenjevalca. Ne glede na to meni, da so bili za določitev visokošolske izobrazbe, v primerih, na katere se nanaša omenjena zakonska določba, podani utemeljeni in razumni razlogi. Višja strokovna usposobljenost naj bi zagotavljala večjo realnost in zanesljivost cenitve vrednosti državnega premoženja kot pogoja za določitev izklicne cene na dražbi. Določitev minimalne strokovne izobrazbe ob enakih pogojih za vse kandidate naj ne bi predstavljala kršitve drugega odstavka 14. člena Ustave.
4. Vlada meni, da pobuda v delu, v katerem se nanaša na Uredbo, ni utemeljena. Z določitvijo minimalnih izobrazbenih pogojev naj bi se zagotavljala maksimalna realnost cene, ki jo potrebuje proračunski uporabnik. V več primerih naj bi bil predmet cenitve specifičen in naj bi terjal ustrezno strokovno znanje, ki ga je mogoče pridobiti le z visokošolsko izobrazbo. Smer izobrazbe pa naj bi bila predmet posamičnega razpisa in odvisna od konkretnega predmeta cenitve. Le na tak način naj bi bilo mogoče zagotoviti gospodarno razpolaganje z državnim premoženjem. Vlada je še navedla, da je zahteve po vedno višji stopnji izobrazbe mogoče zaslediti tudi na drugih področjih, npr. v gradbeništvu in v šolstvu. Predlagateljici naj bi kot sodni cenilki še vedno mogli opravljati cenitve tam, kjer se zahteva le višješolska izobrazba. Ne glede na to pa naj bi opravljanje cenitev predstavljalo le dodatno pogodbeno delo in ne osnovnega poklica. Očitek o kršitvi načela enakosti pred zakonom naj bi bil iz teh razlogov neutemeljen.
5. Pravilnik o pridobitvi potrdil o strokovnih nazivih (certifikatov) in vpisu v registre Inštituta (v nadaljevanju Pravilnik), ki ga je dne 20. 8. 1998 sprejel svet Slovenskega inštituta za revizijo, je bil objavljen v reviji Revizor št. 8- 9/98. Po navedbi Slovenskega inštituta za revizijo z dne 19. 7. 2002 Pravilnik še velja.
B. - I.
6. ZIPro-96 in s tem tudi njegov 52a člen je bil razveljavljen z Zakonom o javnih financah (Uradni list RS, št. 79/99 in nasl. - v nadaljevanju ZJF; 5. točka prvega odstavka 112. člena). Na podlagi drugega odstavka 112. člena ZJF se je z dnem 31. 12. 1999 tudi prenehal uporabljati. Prav tako je med postopkom pred Ustavnim sodiščem prenehala veljati tudi Uredba. Razveljavljena je bila namreč z Uredbo o postopkih prodaje in drugih oblikah razpolaganja z državnim premoženjem (Uradni list RS, št. 47/01).
7. Če je zakon ali drug predpis med postopkom prenehal veljati, niso pa bile odpravljene posledice neustavnosti, lahko Ustavno sodišče po 47. členu Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94 - v nadaljevanju ZUstS) ugotovi, da ni bil v skladu z Ustavo oziroma z Ustavo in z zakonom. Pogoj za odločanje je, da niso bile odpravljene posledice neustavnosti oziroma nezakonitosti. Treba je torej ugotoviti, ali bi morebitna ugotovitev, da je izpodbijani zakon ali drug predpis v neskladju z Ustavo oziroma z zakonom, še vplivala na pobudnikov pravni položaj.
8. Ustavno sodišče lahko zakon le razveljavi, razveljavljena zakonska določba pa se ne uporablja za razmerja, nastala pred dnem, ko je razveljavitev začela učinkovati, če do tega dne o njih ni bilo pravnomočno odločeno (43. in 44. člen ZUstS).
Pravovarstvena potreba za presojo zakona, ki je med postopkom prenehal veljati, je zato podana le, če zoper pobudnika ali na njegovo iniciativo teče postopek, ki še ni pravnomočno končan in v katerem bo uporabljena izpodbijana določba. Pobudnici sta v utemeljitvi pravovarstvene potrebe navedli, da se zaradi izpodbijane določbe nista mogli udeležiti razpisov za oddajo naročila za cenitve nepremičnin v državni lasti, nista pa zatrjevali, da imata odprt postopek. Procesna predpostavka iz 47. člena ZUstS za obravnavanje 52a člena ZIPro-96 po navedenem ni podana. Ustavno sodišče je zato v tem delu pobudo zavrglo (prva alineja 2. točke izreka).
9. Pri podzakonskih predpisih, ki so med postopkom prenehali veljati, lahko Ustavno sodišče d? ugotovitvi o njegovi neustavnosti oziroma nezakonitosti učinek odprave ali razveljavitve (47. člen ZUstS). Na podlagi odločbe Ustavnega sodišča, ki ugotovitvi neustavnosti podzakonskega predpisa daje učinek odprave, lahko pobudnik zahteva odpravo škodljivih posledic, ki so mu nastale na podlagi takega predpisa. Pogoj za tako zahtevo je, da je vložena v treh mesecih od dneva objave odločbe Ustavnega sodišča in da od vročitve posamičnega akta, izdanega na podlagi protiustavnega predpisa, oziroma od objave takega predpisa do vložitve pobude ni preteklo več kot eno leto (46. člen ZUstS).
10. Izpodbijana Uredba je bila objavljena v Uradnem listu RS, št. 52/98 z dne 24. 7. 1998, pobuda za začetek postopka za oceno njene ustavnosti pa je bila vložena 9. 8. 1999. Ker je bila pobuda vložena po poteku enega leta od objave Uredbe, ni izpolnjen eden izmed pogojev, da bi pobudnici na podlagi morebitne ugotovitvene odločbe o protiustavnosti izpodbijanega 8. člena Uredbe, ki bi ji bil dan učinek odprave, lahko na podlagi 46. člena ZUstS zahtevali odpravo škodljivih posledic. Zato je Ustavno sodišče pobudo tudi v tem delu zavrglo (druga alineja 2. točke izreka). Pri tem se ni bilo treba spuščati v presojo o izpolnjenosti drugih pogojev za odločanje po 47. členu ZUstS.
B. - II.
11. Izpodbijani 50. člen Pravilnika pogoja visokošolske izobrazbe, ki mu nasprotujeta pobudnici, ne vsebuje izrecno, ampak posredno. Iz 2. člena Pravilnika namreč izhaja, da se v izobraževanje, ki je pogoj za pridobitev certifikata, navedenega v 50. členu, lahko vpiše le oseba, ki ima visokošolsko izobrazbo. Glede na to je Ustavno sodišče presojo omejilo na del Pravilnika, ki določa stopnjo izobrazbe kot pogoj za pridobitev naziva preizkušeni ocenjevalec vrednosti nepremičnin, in se ni ukvarjalo z vprašanjem, kateri člen Pravilnika je dejansko predmet pobude. Ker Pravilnik v tem delu - kot bo utemeljeno v nadaljevanju - ni akt za izvrševanje javnih pooblastil in torej niso podane procesne predpostavke za odločanje Ustavnega sodišča, na to vprašanje namreč ni bilo treba odgovoriti.
12. Kot je bilo že omenjeno v prejšnji točki obrazložitve, za presojo skladnosti izpodbijanega člena Pravilnika z Ustavo Ustavno sodišče ni pristojno. Po določbi 160. člena Ustave in 21. člena ZUstS je Ustavno sodišče namreč pristojno le za presojo skladnosti zakonov, podzakonskih predpisov, predpisov lokalnih skupnosti in aktov za izvrševanje javnih pooblastil z Ustavo.
13. Glede na to, kdo je izpodbijani pravilnik izdal, je očitno, da ne gre za zakon, podzakonski predpis ali predpis lokalne skupnosti. Ne gre pa niti za akt za izvrševanje javnih pooblastil.
14. Po ustaljeni praksi Ustavno sodišče pri presoji, ali akt predstavlja akt za izvrševanje javnih pooblastil, upošteva troje: (1) ali akt vsebuje norme, s katerimi se urejajo pravice in dolžnosti pravnih subjektov na abstrakten in splošen način in ki učinkujejo navzven (t. i. eksterno delovanje), (2) ali je imel izdajatelj za sprejem akta zakonsko pooblastilo (drugi odstavek 121. člena Ustave) in (3) ali je bil akt objavljen na predpisan način. Pri tem Ustavno sodišče izhaja s stališča, da ima lahko naravo norme za izvrševanje javnih pooblastil le posamezna določba znotraj izpodbijanega akta (tako nazadnje v odločbi št.
U-I-251/00 z dne 23. 5. 2002, Uradni list RS, št. 50/02).
15. Izpodbijani pravilnik določa pogoje in način opravljanja izpitov za pridobitev potrdil o opravljenih strokovnih izpitih oziroma certifikatov in za podelitev več nazivov, med katerimi je tudi naziv preizkušenega ocenjevalca vrednosti nepremičnin (prim. 1. člen Pravilnika). Eden izmed pogojev za vpis v izobraževanje, iz katerega bo kandidat opravljal strokovne izpite in nato zagovarjal zaključno delo, je visokošolska izobrazba (prva alineja 2. člena Pravilnika). Po izpodbijanem 50. členu Pravilnika se cenilcu nepremičnin, ki ima certifikat Agencije Republike Slovenije za prestrukturiranje in privatizacijo in ki bo pri Inštitutu v letu dni po sprejetju Pravilnika uspešno opravil zagovor zaključnega dela, izda certifikat in podeli naziv preizkušeni ocenjevalec vrednosti nepremičnin. Izpodbijana določba Pravilnika torej na splošen in abstrakten način ureja položaj oseb, ki želijo pridobiti naziv preizkušenega ocenjevalca vrednosti nepremičnin, in kot taka učinkuje navzven.
16. Vendar pa ni izpolnjen temeljni pogoj, ki bi omogočal sklep, da je Pravilnik v izpodbijanem delu akt za izvrševanje javnih pooblastil. Pravilnik je izdal svet Slovenskega inštituta za revizijo dne 20. 8. 1998. Slovenski inštitut za revizijo (v nadaljevanju Inštitut) je bil ustanovljen na podlagi Zakona o revidiranju (Uradni list RS, št. 32/93 in 65/93 - v nadaljevanju ZRev) kot samostojna in neodvisna inštitucija (5. člen ZRev).
Zakon le glede statuta Inštituta določa, da se sprejme s soglasjem Državnega zbora (tretji odstavek 5. člena ZRev). Naloge Inštituta so določene z ZRev, z drugim predpisom ali s statutom (6. člen ZRev). ZRev izrecno govori le o organiziranju in izvajanju izpitov za naziva pooblaščeni revizor in revizor in izdajanje potrdil oziroma certifikatov za ta naziva (6. člen ZRev). Za ta dva naziva določa ob tem pogoj visoke strokovne izobrazbe. Pogoj visoke strokovne izobrazbe za pridobitev certifikatov za druge nazive, ki jih podeljuje Inštitut, določa 31. člen Statuta. Veljavni Zakon o revidiranju (Uradni list RS, št. 11/01 - v nadaljevanju ZRev-1) med nalogami Inštituta (relevantnimi za obravnavano pobudo) predvideva le določitev strokovnega znanja in izkušenj, potrebnih za opravljanje nalog pooblaščenega ocenjevalca vrednosti nepremičnin (druga alineja 2. točke drugega odstavka 12. člena ZRev-1). Pogoj, ki se nanaša na izobrazbo, izrecno določa Zakon (1. točka prvega odstavka 64. člena ZRev-1). Iz navedenega izhaja, da stopnja izobrazbe, predvidena v Pravilniku, ni bila določena na podlagi zakonskega pooblastila za določitev izobrazbenega pogoja, ampak predstavlja le ponovitev zakonske oziroma statutarne norme.
17. Ker Pravilnik v izpodbijanem delu ni akt za izvrševanje javnih pooblastil, je Ustavno sodišče pobudo za začetek postopka za preizkus ustavnosti v tem delu zavrglo (tretja alineja 2. točke izreka).
B. - III.
18. V delu, v katerem se nanaša na 42. člen ZS-C, je pobuda očitno neutemeljena. Očitek, da je ZS-C postavil cenilce, ki nimajo visoke izobrazbe, v podrejen položaj in da ni predvidel prehodnega obdobja za pridobitev ustrezne stopnje izobrazbe, namreč ne drži.
19. Z 42. členom ZS-C je bil spremenjen 87. člen Zakona o sodiščih (Uradni list RS, št. 19/94, 45/95 in 38/99 - v nadaljevanju ZS), ki določa pogoje za imenovanje sodnih izvedencev. Ti pogoji na podlagi 92. člena ZS veljajo tudi za imenovanje sodnih cenilcev. Medtem ko ZS med pogoji za imenovanje ni določal stopnje izobrazbe, 42. člen ZS-C določa, da mora imeti sodni izvedenec univerzitetno izobrazbo, izjemoma pa lahko tudi visoko, višjo ali srednjo strokovno izobrazbo. Vendar pa ta določba ZS-C ne ureja položaja sodnih cenilcev, ki so bili imenovani na podlagi ZS. Po drugem odstavku 50. člena ZS-C namreč lahko sodni izvedenci in sodni cenilci, ki so bili imenovani po dotedanjih predpisih in ki ne izpolnjujejo pogojev glede zahtevane izobrazbe, nadaljujejo svoje delo. Edini pogoj za nadaljevanje dela je izpolnjevanje obveznosti iz 39. člena ZS-C. Ta zahteva, da sodni cenilci vsakih pet let predložijo Ministrstvu za pravosodje dokazila o tem, da se strokovno izpopolnjujejo na način, ki ga predpisuje ZS v petem odstavku 87. člena, spremenjenega z 42. členom ZS-C.
20. Člen 42 ZS-C torej ne razlikuje med sodnimi cenilci z različno stopnjo izobrazbe, ampak dotlej imenovanim cenilcem omogoča nadaljevanje dela, za vse pa določa pogoj stalnega izpopolnjevanja znanja. Ustavno sodišče je zato pobudo v tem delu zavrnilo (1. točka izreka).
C.
21. Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi 25. člena in drugega odstavka 26. člena ZUstS v sestavi: namestnik predsednice dr. Janez Čebulj ter sodnice in sodniki dr. Zvonko Fišer, Lojze Janko, mag. Marija Krisper Kramberger, Milojka Modrijan, dr. Ciril Ribičič, dr. Mirjam Škrk in Jože Tratnik. Sklep je sprejelo soglasno.
Namestnik predsednice
dr. Janez Čebulj