U-I-315/00
Natisni
Opravilna št.:
U-I-315/00
Datum odločitve:
21. 11. 2002
Objavljeno:
OdlUS XI, 240
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2002:U.I.315.00
Akt:
Odlok o ureditvenem načrtu za širše območje opuščenega pokopališča Šmartno v Velenju (Uradni vestnik Mestne občine Velenje, št. 8/2000)
Izrek:
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti in zakonitosti Odloka o ureditvenem načrtu za širše območje opuščenega pokopališča Šmartno v Velenju (Uradni vestnik Mestne občine Velenje, št. 8/2000) se zavrne.
Evidenčni stavek:
Če je dejansko stanje na območju, ki ga ureja občinski odlok o ureditvenem načrtu, različno od drugih območij, ki so bila že predmet prostorskega načrtovanja z prostorskimi izvedbenimi akti, se lahko to dejansko stanje različno pravno uredi.
Vsak poseg v prostor lahko pomeni poslabšanje bivalnih razmer, vendar to samo po sebi še ne predstavlja kršitev pravice do zdravega življenjskega okolja. Prebivalci določene krajevno povezane skupnosti morajo nujno trpeti tudi nekatere neprijetnosti, ki so neogibno potrebne zaradi življenja v taki skupnosti. Do škodljivih posegov bi v okolje lahko prišlo le v primeru, če bi šlo pri vplivih na okolje za čezmerne obremenitve okolja, ki bi presegale predpisane mejne vrednosti ali okvire dovoljenih posegov v okolje.
Zakon ne zavezuje mestnega sveta, da mora sprejeti predloge in pripombe z javne razgrnitve osnutka akta, temveč je do njih dolžan zavzeti stališče.
Občinski odlok o ureditvenem načrtu za pokopališče, ki je bil pripravljen in sprejet po zakonitem postopku, ne more biti v neskladju z zakonom zato, ker so v konkretnem primeru v bližini stanovanjski objekti.
Ni v neskladju z zakonom občinski odlok, ki načrtuje gradnjo cest in ne ureja njihovega vzdrževanja ter prometnih pravil in posebnih pogojev za odvijanje prometa na njih.
Geslo:
Urejanje prostora, prostorsko izvedbeni načrt.
Občina, pokopališka dejavnost.
Enakost pred zakonom.
Svoboda gibanja.
Kršitev pravice do zdravega življenjskega okolja.
Komunala, pokopališča in pogrebna dejavnost.
Pravna podlaga:
Ustava (URS), 14., 32. čl.
Zakon o Ustavnem sodišču (ZUstS), 2. odst. 26. čl.
Opomba:
Vrsta zadeve:
ocena ustavnosti in zakonitosti predpisov in drugih splošnih aktov
Vrsta akta:
občinski predpis
Vlagatelj:
Baltazar Pirnat in drugi, Velenje
Datum vloge:
20. 12. 2000
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrnitev
Dokument:
US21879
Dokument v PDF obliki:
U-I-315-00.pdf
134 KB
Prenesite datoteko
U-I-315/00
21. 11. 2002
S K L E P
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus pobude Baltazarja Pirnata in drugih iz Velenja, ki jih zastopa Franc Sevčnikar iz Velenja, na seji dne 21. novembra 2002
s k l e n i l o:
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti in zakonitosti Odloka o ureditvenem načrtu za širše območje opuščenega pokopališča Šmartno v Velenju (Uradni vestnik Mestne občine Velenje, št. 8/2000) se zavrne.
O b r a z l o ž i t e v
A.
1. Pobudniki izpodbijajo Odlok o ureditvenem načrtu za širše območje opuščenega pokopališča Šmartno v Velenju (v nadaljevanju Odlok), ker se ne strinjajo z načrtovano prometno infrastrukturo in izvedbo druge etape ureditvenega načrta, ki predvideva ponovno odprtje opuščenega pokopališča. Pobudniki so prebivalci Krajevne skupnosti Šmartno in živijo v neposredni bližini opuščenega pokopališča. Odlok naj bi bil v neskladju s 14. členom Ustave, po katerem so vsakomur zagotovljene enake človekove pravice in temeljne svoboščine. Ker je dostop do opuščenega pokopališča mogoč le skozi središče Mestne občine Velenje in mimo šole za otroke z motnjami v telesnem in duševnem razvoju, naj bi bila prometna ureditev po izpodbijanem Odloku v neskladju tudi z 32. členom Ustave, ki vsakomur zagotavlja pravico, da se prosto giblje. Zaradi ozkih ulic, po katerih naj bi bil omogočen dostop do pokopališča, je udeležba na pogrebih za najbližjimi osebami onemogočena. Pobudniki navajajo, da bi moral biti Odlok sprejet v Mestni občini Velenje na referendumu. Pri njegovem sprejemu naj ne bi upoštevali predlogov, ki so nasprotovali ponovnemu odprtju pokopališča, načrtovane rešitve pa so nestrokovne. Po navedbah pobudnikov ponovno odprtje opuščenega pokopališča onesnažuje okolje, še posebno zrak v neposredni bližini stanovanjskih hiš, v katerih živijo pobudniki, zato naj bi bil Odlok v neskladju z 72. členom Ustave. Po 24. členu Zakona o pokopališki in pogrebni dejavnosti ter urejanju pokopališč (Uradni list SRS, št. 34/84 in nasl. - v nadaljevanju ZPPDOP) morajo planski akti zagotavljati zadostne površine za pokopavanje umrlih za najmanj trideset let in pri tem upoštevati potrebe po večjem številu pokopov ob morebitnih naravnih in drugih nesrečah v vojni in v izrednih razmerah. Ker je načrtovano pokopališče premajhno (približno 3000 kvadratnih metrov), naj bi bil Odlok s citirano določbo v neskladju. Po 27. členu ZPPDOP je lahko pokopališče le na zemljišču, ki ni močvirno in kjer meteorne in podtalne vode ne vplivajo na studence, vodnjake, ribnike, vodnorekreacijske površine in podobno, novo pokopališče pa mora biti primerno ograjeno in praviloma odmaknjeno od drugih objektov. Ker naj bi se načrtovano pokopališče nahajalo na močvirnem območju ter v bližini rezervoarja s pitno vodo in stanovanjskih hiš, naj bi bil Odlok v neskladju tudi s to določbo. Po 34. členu ZPPDOP mora imeti pokopališče v mestu, naselju mestnega značaja ali v turističnem kraju mrliško vežico, ki naj bi je opuščeno pokopališče ne imelo. Kapelica, ki se nahaja na območju starega pokopališča, naj bi bila zaščiten kulturni spomenik, zato bi morali uporabljati mrliško vežico v 3 km oddaljenem Podkraju. To naj bi povzročalo ovire v cestnem prometu na območju Krajevne skupnosti Šmartno in v središču Velenja, saj je promet do pokopališča mogoč le po enosmernih ulicah. Pobudniki pripominjajo, da 14. člen ZPPDOP omogoča, da si občan ali svojci umrlega lahko izberejo pokopališče, zato naj bi ga ne bilo mogoče določiti s splošnim aktom. Odlok naj bi bil v neskladju tudi s 5. členom Zakona o javnih cestah (Uradni list RS, št. 29/97 - v nadaljevanju ZJC), po katerem morajo biti javne ceste grajene in vzdrževane tako, da jih je ob upoštevanju prometnih pravil in posebnih pogojev za odvijanje prometa varno uporabljati, tudi ob slabih vremenskih razmerah. Odlok naj ne bi zagotavljal varnosti na cestah, saj je enosmerna Kajuhova cesta (široka 3.55 m) brez pločnika, enako so brez pločnika Tavčarjeva (široka 3.65 m), Stanetova (široka 4 m) in večji del Gubčeve ceste. Na delu slednje naj bi bil predviden pločnik le na levi strani, na desni strani pa ne. Pobudniki ugotavljajo, da navedenih cest ni mogoče razširjati in da predstavljajo tudi šolske poti. Na Šmarski cesti naj bi bil predviden klanec s 15 do 20 odstotkov naklona v dolžini 150 m in usmerjen neposredno v stanovanjsko hišo, kar ogroža promet ob dežju ali pozimi. Ureditev cestnega prometa naj bi bila v neskladju tudi z 80. členom Zakona o varnosti cestnega prometa (Uradni list RS, št. 30/98 in nasl. - v nadaljevanju ZVCP), ker ogroža varnost otrok in onemogoča tudi dostop vozilom nujne pomoči in ima premalo parkirnih mest. Promet v Krajevni skupnosti Šmartno naj bi bil že sedaj otežen ob nedeljskih cerkvenih obredih.
2. Mestna občina Velenje v odgovoru navaja, da se z ureditvijo, predvideno v izpodbijanem Odloku, strinja večina krajanov Krajevne skupnosti Šmartno. Tri družine naj bi opozarjale, da ureditev opuščenega pokopališča ogroža njihovo bivalno okolje, čeprav Odlok predvideva izključno žarne pokope in ne vseh pogrebnih slovesnosti. Namen Odloka naj bi bil ureditev obstoječega zanemarjenega območja, tako da bo varnejši in primernejši tudi cestni promet. Stanovanjske hiše naj bi zaradi ureditve cestnega prometa ne bile ogrožene, saj bo promet po mnenju prometnih strokovnjakov izboljšan, ne le na območju, ki ga ureja Odlok, temveč tudi na širšem območju Krajevne skupnosti Šmartno. Kot izhaja iz pripomb z javne razgrnitve osnutka Odloka, naj bi se s predvideno ureditvijo strinjal tudi lastnik pokopališča, to je Župnijski urad Svetega Martina. Izvedba druge etape ureditvenega načrta, ki predvideva ponovno odprtje opuščenega pokopališča, naj bi bila v Odloku določena pogojno, saj je odvisna od odločitve Mestnega sveta in sprejetja novih pravil o pokopavanju na tem območju. Ob morebitni izvedbi druge etape naj bi bila mogoča le položitev žare na grobno mesto v krogu najožjih družinskih članov, kar nova parkirišča na ureditvenem območju tudi omogočajo. Najbližja stanovanjska hiša naj bi bila od opuščenega pokopališča oddaljena 25 metrov, pri čemer je med hišami in pokopališčem še Gubčeva cesta, ki se bo po predvideni ureditvi razširila in dobila pločnik. Mestna občina meni, da Odlok zato ni v neskladju z ZJC. Pri tem dodaja, da pobudniki izpodbijajo prometno ureditev na celotnem območju Krajevne skupnosti in celo na območju Mestne občine, česar Odlok ne ureja. Veliko starejših občanov naj bi želelo svojce pokopavati na obravnavanem območju, ker bi grobove lahko obiskovali peš, saj je osrednje pokopališče oddaljeno 4 kilometre. Obstaja možnost razširitve osrednjega pokopališča tako, da bo uporabno še 30 let, manjša pokopališča pa ga le razbremenjujejo.
B.
3. Odlok načrtuje prostorsko ureditev obravnavanega območja v dveh etapah. Pri tem v prvi etapi načrtuje predvsem ureditev spominskega parka in prometno infrastrukturo ter v drugi etapi ureditev pokopališča. Pobudniki prvi etapi načrtovane prostorske ureditve v delu, ki se nanaša na prometno infrastrukturo, očitajo, da je v neskladju s 14. in z 32. členom Ustave, ker ne zagotavlja vsakomur, da se prosto giblje, saj je dostop do obravnavanega območja mogoč le skozi središče Mestne občine Velenja in mimo šole. Hkrati tudi drugi etapi načrtovane prostorske ureditve očitajo, da je v nasprotju s citiranima določbama Ustave, ker za ureditev pokopališča ni pogojev, zaradi že navedene posebne dostopnosti območja in zaradi ozkih ulic na njem, brez ustreznih parkirišč.
4. Odlok ureja širše območje opuščenega pokopališča, zato predmet njegovega urejanja ni prometna infrastruktura na celotnem območju Mestne občine Velenje, kot to zmotno menijo pobudniki. Dejansko stanje na območju, ki ga ureja Odlok, se razlikuje od drugih območij, ki so predmet prostorskega načrtovanja z drugimi prostorskimi izvedbenimi akti, kot to ugotavljajo že sami pobudniki, zato se lahko različno pravno uredi. Zaradi z Odlokom načrtovane prostorske ureditve območja tako še ni kršeno ustavno načelo enakosti pred zakonom (drugi odstavek 14. člen Ustave).
Odlok zato tudi očitno ne more posegati v pravico vsakogar, da se prosto giblje in si izbira prebivališče, da zapusti državo in se vanjo kadarkoli vrne (prvi odstavek 32. člena Ustave).
5. Ustavno sodišče je že v odločbi št. U-I-315/97 z dne 16. 3. 2000 (Uradni list RS, št. 31/2000) sprejelo stališče, da lahko vsak poseg v prostor pomeni poslabšanje bivalnih razmer, vendar to samo po sebi še ne predstavlja kršitve pravice do zdravega življenjskega okolja po 72. členu Ustave, kot to očitajo pobudniki. Prav tako pa je Ustavno sodišče v sklepu št. U-I-24/96 z dne 9. 12. 1999 (OdlUS VIII, 279) sprejelo stališče, da se pravica do zdravega okolja varuje s standardi, ki veljajo za posege v prostor, in s standardi oziroma normami, ki zagotavljajo, da ne pride do takšnih vplivov na okolje, ki bi bili tako prekomerni, da bi ogrožali zdravje ljudi. Ljudje, ki živijo v določeni krajevno povezani skupnosti, morajo nujno trpeti tudi nekatere neprijetnosti, ki so neogibno potrebne zaradi življenja v taki skupnosti. Do škodljivih posegov v okolje bi lahko prišlo le v primeru, če bi šlo pri omenjenih vplivih za čezmerne obremenitve okolja, ki bi presegale predpisane mejne vrednosti ali okvire dovoljenih posegov v okolje, česar pa pobudniki ne zatrjujejo.
6. Odlok je na podlagi 21. člena Zakona o urejanju naselij in drugih posegov v prostor (Uradni list RS, št. 18/84 in nasl. - ZUN) prostorski izvedbeni načrt, ki se pripravlja in sprejema po postopku, ki ga predpisuje ZUN. Stališče pobudnikov, da bi moral biti Odlok sprejet na referendumu, je neutemeljen. Očitek bi bil utemeljen, če ne bi bil razpisan referendum, ki je bil predlagan v skladu s predpisi. ZUN v 39. členu Mestnega sveta ne zavezuje, da mora sprejeti predloge in pripombe z javne razgrnitve osnutka akta, temveč je do njih dolžan le zavzeti stališče. Očitek pobudnikov, da je zaradi neupoštevanja predlogov nekaterih krajanov k osnutku Odloka ta nezakonit, je zato neutemeljen.
7. Po drugem odstavku 35. člena ZUN pristojni organi, organizacije in skupnosti določijo že pred pričetkom priprave prostorskega izvedbenega akta pogoje, ki jih mora pripravljalec upoštevati pri njegovi pripravi. Mestna občina je v obravnavanem primeru upoštevala pogoje za varovanje pitne vode, saj je na osnutek Odloka pridobila tudi soglasji ministrstev, pristojnih za zdravstvo ter varstvo pred naravnimi in drugimi nesrečami. To zagotavlja, da z Odlokom načrtovane vodnogospodarske ureditve varujejo pitno vodo tako, da ni ogrožena, kot to zatrjujejo pobudniki. Odlok zato ni v neskladju s prvim odstavkom 27. člena ZPPDOP, po katerem je lahko pokopališče na zemljišču, ki ni močvirno in kjer meteorne in podtalne vode ne vplivajo na studence, vodnjake, ribnike, vodnorekreacijske površine in podobno. Pri tem pobudniki splošne trditve, da se bo načrtovano pokopališče nahajalo na močvirnem območju, niso z ničemer izkazali, čeprav se prav na tem območju že nahaja opuščeno pokopališče. Načrtovano pokopališče je po 7. členu Odloka ograjeno, zato Odlok tudi ni v neskladju z drugim odstavkom 27. člena ZPPDOP, po katerem mora biti novo pokopališče primerno ograjeno in praviloma odmaknjeno od drugih objektov. Tako predpisana odmaknjenost od drugih objektov sicer napotuje pripravljalca akta, da jo praviloma upošteva. Vendar Odlok, ki je pripravljen in sprejet po zakonitem postopku, ne more biti v neskladju s to določbo zato, ker se v obravnavanem primeru v bližini načrtovanega pokopališča, ki hkrati pomeni ponovno oživitev starega pokopališča, nahajajo stanovanjski objekti.
8. Pobudniki zmotno razumejo Odlok, ko očitajo, da je v neskladju s 14. členom ZPPDOP, ker jim odvzema pravico izbire pokopališča, saj z Odlokom načrtovano pokopališče daje le več možnosti za uveljavljanje te pravice. Hkrati Odlok ne more biti v neskladju s 24. členom ZPPDOP, po katerem je lokalna skupnost dolžna v planskih aktih določiti zadostne površine za pokopavanje umrlih, ker se ta njena obveznost ne nanaša na z Odlokom načrtovano pokopališče. Ker je v zadnjem odstavku 5. člena Odloka, ki ureja rekonstrukcijo in popolno prenovo kapelice, predvidena možnost njene uporabe kot mrliške veže, je neutemeljen tudi njihov očitek, da je Odlok v neskladju s 34. členom ZPPDOP, po katerem mora imeti pokopališče v mestu, naselju mestnega značaja ali turističnem kraju prostore, ki so namenjeni za čuvanje umrlih do njihovega pokopa (mrliška veža). K osnutku Odloka je dal soglasje Zavod za varstvo naravne in kulturne dediščine v Celju, zato tudi dvom pobudnikov o možnostih uporabe kapelice kot mrliške veže ni utemeljen.
9. Po prvem odstavku 5. člena ZJC morajo biti javne ceste grajene in vzdrževane tako, da jih ob upoštevanju prometnih pravil in posebnih pogojev za odvijanje prometa, na primer slabih vremenskih razmer, lahko varno uporabljajo vsi uporabniki cest, ki so jim namenjene. Vendar Odlok zgolj načrtuje gradnjo cest in ne ureja še njihovega vzdrževanja ter ne določa prometnih pravil in posebnih pogojev za odvijanje prometa na njih. Zato samo zaradi načrtovanja gradnje cest Odlok ni v neskladju s 5. členom ZJC, kot to zmotno menijo pobudniki. Pravila javnega cestnega prometa in pogoje za udeležbo v cestnem prometu ureja ZVCP (1. člen ZVCP). V 16. in v 17. členu ta zakon lokalne skupnosti pooblašča, da skrbijo za nemoten in varen promet na lokalnih cestah. V 80. členu ZVCP določa tudi pravila, ki jih morajo upoštevati udeleženci prometa na vseh javnih cestah zaradi posebnega varstva otrok. Takšna pravila bodo veljala tudi na javnih cestah, ki jih načrtuje Odlok, zato ta ni v neskladju s 80. členom ZVCP.
10. Iz zgoraj navedenih razlogov je Ustavno sodišče zavrnilo pobudo kot očitno neutemeljeno.
C.
11. Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi drugega odstavka 26. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94 - ZUstS) v sestavi: predsednica dr. Dragica Wedam Lukić ter sodnice in sodniki dr. Janez Čebulj, dr. Zvonko Fišer, Lojze Janko, mag. Marija Krisper Kramberger, Milojka Modrijan, dr. Ciril Ribičič, dr. Mirjam Škrk in Jože Tratnik. Sklep je sprejelo soglasno.
Predsednica
dr. Dragica Wedam Lukić