Up-398/01
Natisni
Opravilna št.:
Up-398/01
Datum odločitve:
13. 9. 2002
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2002:Up.398.01
Akt:
Ustavna pritožba A. A. zoper :

- sodbo Višjega sodišča v Kopru št. Kp 92/2000 z dne 6. 6. 2001 v zvezi s sodbo Okrožnega sodišča v Kopru št. K 22/98 z dne 5. 11. 1999,

- odločbo predsednika Višjega sodišča v Kopru št. Su 26/2001 z dne 17. 9. 2001 v zvezi z odločbo predsednika Okrožnega sodišča v Kopru št, IKZ 72/2001 z dne 5. 9. 2001 in

- zoper sklep Okrožnega sodišča v Kopru št. K 22/98
Izrek:
Ustavna pritožba A. A. zoper :

- sodbo Višjega sodišča v Kopru št. Kp 92/2000 z dne 6. 6. 2001 v zvezi s sodbo Okrožnega sodišča v Kopru št. K 22/98 z dne 5. 11. 1999,

- odločbo predsednika Višjega sodišča v Kopru št. Su 26/2001 z dne 17. 9. 2001 v zvezi z odločbo predsednika Okrožnega sodišča v Kopru št, IKZ 72/2001 z dne 5. 9. 2001 in

- zoper sklep Okrožnega sodišča v Kopru št. K 22/98 se zavrže.
Evidenčni stavek:
Ker niso izpolnjeni pogoji za predčasno obravnavo ustavne pritožbe zoper pravnomočno obsodilno sodbo po drugem odstavku 51. člena ZUstS, je Ustavno sodišče ustavno pritožbo zavrglo. Zoper odločbe o zavrnitvi prošnje za odložitev izvršitve kazni zapora pritožnik ni izkazal izčrpanosti upravnega spora. Ker tudi v tem delu ni podana procesna predpostavka izčrpanosti pravnih sredstev, je Ustavno sodišče ustavno pritožbo zavrglo.
Izpodbijanega sklepa o povrnitvi stroškov kazenskega postopka pa pritožnik sploh ni priložil. V tem delu je ostala ustavna pritožba tako pomanjkljiva in nepopolna, da je ni bilo mogoče preizkusiti in jo je bilo zato treba zavreči.
Geslo:
Predhodno izčrpanje vseh pravnih sredstev kot procesni pogoj za vložitev ustavne pritožbe.

Nepopolna vloga in njena nedopolnitev v določenem roku.

Pravnomočna sodba v kazenskem postopku.

Pravnomočna odločba o zavrnitvi predloga za odložitev izvršitve kazni zapora.
Pravna podlaga:
Zakon o Ustavnem sodišču (ZUstS), 51., 2. in 4. al. 1. odst. 55. čl.
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Datum vloge:
25. 9. 2001
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrženje
Dokument:
US21672
Up-398/01-6
25. 9. 2002
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe A. A. iz Ž., trenutno na prestajanju kazni zapora v ZPKZ Z. pri V., na seji senata dne 13. septembra 2002 in v postopku po četrtem odstavku 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94)
sklenilo:
Ustavna pritožba A. A. zoper :
- sodbo Višjega sodišča v Kopru št. Kp 92/2000 z dne 6. 6. 2001 v zvezi s sodbo Okrožnega sodišča v Kopru št. K 22/98 z dne 5. 11. 1999,
- odločbo predsednika Višjega sodišča v Kopru št. Su 26/2001 z dne 17. 9. 2001 v zvezi z odločbo predsednika Okrožnega sodišča v Kopru št, IKZ 72/2001 z dne 5. 9. 2001 in
- zoper sklep Okrožnega sodišča v Kopru št. K 22/98 se zavrže.
Obrazložitev
A.
1. Pritožnik z ustavno pritožbo, ki jo je vložil dne 25. 9. 2001 in dopolnil dne 10. 11. 2001, izpodbija pravnomočno sodbo, s katero je bil spoznan za krivega storitve nadaljevanega kaznivega dejanja spolnega napada na otroka po tretjem odstavku 183. člena Kazenskega zakonika (Uradni list RS, št. 63/94 in nasl. - v nadaljevanju KZ) in nadaljevanega kaznivega dejanja kršitve spolne nedotakljivosti z zlorabo položaja po drugem odstavku 184. člena KZ. Izrečena mu je bila enotna kazen treh let zapora ter naloženo plačilo stroškov kazenskega postopka in povprečnine. Pritožnik izpodbija tudi pravnomočno odločbo, s katero je bila zavrnjena njegova prošnja za odložitev izvršitve kazni zapora.
Ustavnemu sodišču predlaga, naj ustavni pritožbi ugodi in izpodbijane odločbe razveljavi.
2. Pritožnik vlaga ustavno pritožbo pred izčrpanjem izrednega pravnega sredstva. Navaja, da je dne 3. 9. 2001 vložil pritožbo (pravilno zahtevo za varstvo zakonitosti) na Vrhovno sodišče, ki do 23. 9. 2001 o njej še ni odločilo. Meni, da je bilo sojenje prvo in drugostopenjskega sodišča nezakonito in so zato podane očitne kršitve njegovih ustavnih pravic. Zatrjuje zmotno in nepopolno ugotovitev dejanskega stanja in kršitev 14., 15., 19., 20., 21., 22., 23., 24., 27., 28. in 29. člena Ustave. Pritožnik meni, da je bil izid sojenja vnaprej znan, že od postopka pred preiskovalnim sodnikom naprej pa naj bi mu bilo onemogočeno izvajanje pravice do obrambe. Pravni pouk, ki je bil dan njegovi ženi in sinu, naj bi bil nerazumljiv, zato naj bi že v začetku odklonila pričanje. Sodišča naj ne bi upoštevala njegovih dokaznih predlogov in razlage o delinkventnem ravnanju hčerke B., za odločitev o obsodbi pa naj ne bi obstajal noben tehten dokaz, zlasti ne glede ujemanja pričanja B. in sestrične C. Poleg tega naj bi bil pritožnik sojen v nenavzočnosti, obravnava na višjem sodišču pa naj bi bila pristranska in zgolj formalnost. V ustavni pritožbi tudi navaja, da je dne 31. 8. 2001 prejel sklep o plačilu stroškov postopka in poziv za prestajanje kazni zapora na Z. V zvezi s tem meni, da mu je sodišče z zakonom določen petnajstdnevni rok za plačilo stroškov skrajšalo na deset dni, ker naj bi se že dne 10. 9. 2001 moral zglasiti v ZPKZ Dob na prestajanje kazni zapora. Napisal naj bi tudi prošnjo za odložitev izvršitve kazni zapora, ki je bila zavrnjena s skopo obrazložitvijo, ki naj ne bi vsebovala razlogov, zaradi katerih je pritožnik zaprosil za odlog in tudi ne podatka o umiku ovadbe. Pritožnik še navede, da se je pritožil tudi zoper sklep o plačilu stroškov kazenskega postopka, potrebne nagrade in plačila stroškov zagovornika in povprečnine, vendar naj bi sodišče o pritožbi še ne odločilo.
B. - I.
3. Ustavna pritožba se po določbi prvega odstavka 51. člena Zakona o Ustavnem sodišču (v nadaljevanju ZUstS) lahko vloži šele, ko so izčrpana vsa pravna sredstva. Po določbi drugega odstavka citiranega člena lahko Ustavno sodišče pred izčrpanjem izrednih pravnih sredstev izjemoma odloča o ustavni pritožbi, če je zatrjevana kršitev očitna in če bi z izvršitvijo posamičnega akta nastale za pritožnika nepopravljive posledice.
4. Zoper pravnomočno sodbo je po določbi četrtega odstavka 420. člena ZKP dopustno vložiti zahtevo za varstvo zakonitosti.
Pritožnik je navedel, da je to izredno pravno sredstvo vložil, vendar o njem še ni bilo odločeno. Smiselno je predlagal, naj Ustavno sodišče ustavno pritožbo obravnava pred izčrpanjem izrednega pravnega sredstva, saj naj bi šlo za očitne kršitve, z izvršitvijo zaporne kazni pa naj bi mu nastale tudi nepopravljive posledice.
5. Ustavno sodišče ugotavlja, da eden izmed kumulativno zahtevanih pogojev za predčasno obravnavanje ustavne pritožbe ni podan. Zatrjevane kršitve človekovih pravic in temeljnih svoboščin, ki naj bi bile storjene z izpodbijano pravnomočno sodbo, namreč niso očitne. Pojem očitnosti kršitve je Ustavno sodišče opredelilo že v sklepu št. Up-62/96 z dne 11. 4. 1996 (OdlUS V, 68), v katerem je navedlo, da "očiten" pomeni takšen, ki ga ni mogoče ovreči ali omajati niti po vsestranskem preizkusu, ker vse okoliščine, zdrava pamet in vse izkušnje, brez dokazovanja in brez možnosti nasprotnega utemeljevanja izključujejo vsako možnost drugačnega sklepanja. Po presoji pritožnikovih navedb in vsebine izpodbijanih sodnih odločitev z vidika zatrjevanih kršitev človekovih pravic Ustavno sodišče ugotavlja, da pritožnikov primer ni takšen.
6. Ker ni izkazana očitnost zatrjevanih kršitev človekovih pravic, se Ustavnemu sodišču ni bilo treba spuščati v presojo, ali je izpolnjen drugi pogoj iz drugega odstavka 51. člena ZUstS (nastanek nepopravljivih posledic), saj morata biti za predčasno obravnavo kumulativno izpolnjena oba pogoja.
7. Ker procesna predpostavka izčrpanosti pravnih sredstev ni podana in ker niso izpolnjeni pogoji za predčasno obravnavo ustavne pritožbe zoper pravnomočno sodbo po drugem odstavku 51. člena ZUstS, je Ustavno sodišče ustavno pritožbo zavrglo.
B. - II.
8. Z izpodbijani odločbami, navedenimi v drugi alineji izreka tega sklepa, je bila kot neutemeljena zavrnjena pritožnikova pritožba zoper prvostopenjsko odločbo o zavrnitvi njegovega predloga za odložitev izvršitve kazni zapora. Izpodbijane odločbe so bile izdane v upravnem postopku (8. člen Zakona o izvrševanju kazenskih sankcij, Uradni list RS, št. 22/2000 - v nadaljevanju ZIKS-1) na podlagi določbe tretjega odstavka 25. člena v zvezi s 24. členom ZIKS -1. Po določbi 1. člena Zakona o upravnem sporu (Uradni list RS, št. 50/97 in nasl. - v nadaljevanju ZUS) se v upravnem sporu zagotavlja sodno varstvo pravic in pravnih interesov posameznikov, pravnih in drugih oseb, če so lahko nosilci pravic in obveznosti, proti odločitvam in dejanjem upravnih oziroma v skladu z drugih državnih organov, organov lokalnih skupnosti in nosilcev javnih pooblastil. V upravnem sporu odloča sodišče o zakonitosti dokončnih posamičnih aktov, ki jih izdajo državni organi, organi lokalne skupnosti ali druge osebe, ki so nosilci javnih pooblastil (drugi odstavek 1. člena ZUS). Zoper izpodbijane odločbe, navedene v drugi alineji izreka tega sklepa, je glede na navedeno dopusten (dovoljen) upravni spor. Pritožnik ni izkazal, da bi glede teh izpodbijanih odločb vložil tožbo v upravnem sporu. Procesna predpostavka izčrpanosti pravnih sredstev iz prvega odstavka 51. člena ZUstS torej ni izpolnjena.
9. Prav tako pa niso podani pogoji za izjemno obravnavanje ustavne pritožbe po drugem odstavku 51. člena ZUstS. Glede na novo ureditev upravnega spora v ZUS namreč upravnega spora ni mogoče šteti za izredno pravno sredstvo v smislu navedene določbe ZUstS (sklep št. Up-261/98 z dne 31. 1. 2000, Uradni list RS, št. 6/2000 in OdlUS IX, 126). Poleg tega ZUS omogoča tudi preprečitev nepopravljivih posledic, ki bi lahko nastale z izvršitvijo izpodbijanih aktov.
10. Ker tudi v tem delu niso izčrpana vsa pravna sredstva, je Ustavno sodišče ustavno pritožbo zavrglo.
B. - III.
11. Kolikor se ustavna pritožba nanaša na sklep o povrnitvi stroškov kazenskega postopka, je ta tudi po dopolnitvi ostala tako nepopolna in pomanjkljiva, da je ni bilo mogoče preizkusiti. Pritožnik ni priložil niti kopije izpodbijanega sklepa o stroških niti ni izkazal izčrpanosti pravnega sredstva. Zato je bilo ustavno pritožbo tudi v tem delu treba zavreči.
C.
12. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi druge in četrte alineje prvega odstavka 55. člena ZUstS v sestavi: predsednik senata dr. Zvonko Fišer ter člana dr. Ciril Ribičič in dr. Mirjam Škrk. Sklep je sprejel soglasno. Ker senat ustavne pritožbe ni sprejel, je bila zadeva v skladu z določbo četrtega odstavka 55. člena ZUstS predložena drugim sodnicam in sodnikom Ustavnega sodišča. Ker se za sprejem niso izrekli trije od njih, ustavna pritožba ni bila sprejeta v obravnavo.
Predsednik senata
dr. Zvonko Fišer