Up-212/01
Natisni
Opravilna št.:
Up-212/01
Datum odločitve:
13. 9. 2002
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2002:Up.212.01
Akt:
Ustavna pritožba A. A. zoper odločbo Senata za prekrške št. Pp- 6966/00 z dne 20. 3. 2001
Izrek:
Ustavna pritožba A. A. zoper odločbo Senata za prekrške št. Pp- 6966/00 z dne 20. 3. 2001 se ne sprejme.
Evidenčni stavek:
Ker za zatrjevane kršitve človekovih pravic in temeljnih svoboščin očitno ne gre, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo.
Geslo:
Prekrški.

Sprememba denarne kazni v zapor.

Enako varstvo pravic.

Enakost pred zakonom.

Pravica do pravnega sredstva.

Vrnitev v prejšnje stanje.
Pravna podlaga:
Ustava, 2. odst. 14., 22., 25. čl.

Zakon o Ustavnem sodišču (ZUstS), 1. al. 2. odst. 55. čl.
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Datum vloge:
24. 5. 2001
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
nesprejem ustavne pritožbe
Dokument:
US21669
Up-212/01-8
25. 9. 2002
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe A. A. iz Ž. Z. na seji senata dne 13. septembra 2002 in v postopku po četrtem odstavku 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94)
sklenilo:
Ustavna pritožba A. A. zoper odločbo Senata za prekrške št. Pp- 6966/00 z dne 20. 3. 2001 se ne sprejme.
Obrazložitev
A.
1. Pritožnik je dne 23. 5. 2001 vložil ustavno pritožbo zoper v izreku navedeno odločbo Senata za prekrške, s katero je bila kot prepozna zavržena njegova pritožba zoper odločbo Sodnika za prekrške v Gornji Radgoni št. P-3679798, IK-26/00 z dne 5. 4.
2000. Z njo je organ prve stopnje pritožniku z odločbo o prekršku izrečeno denarno kazen, ki je pritožnik ni plačal v določenem roku, niti je ni bilo mogoče prisilno izterjati, spremenil v zapor. V ustavni pritožbi zatrjuje kršitev 14., 22. in 25. člena Ustave. Pritožnik predlaga, naj Ustavno sodišče izpodbijano odločbo "ustavi" in zadevo vrne v novo odločanje Senatu za prekrške.
2. Ker je senat za prekrške kot prepozno zavrgel pritožnikovo pritožbo zoper odločbo o spremembi denarne kazni v zapor, naj bi bila podana kršitev 14., 22. in 25. člena Ustave. Kršitev 25. člena Ustave izrecno obrazloži s tem, da mu je senat za prekrške v celoti izničil njegovo pravico do vložitve predloga za vrnitev v prejšnje stanje zaradi zamujenega roka za vložitev pritožbe pri Sodniku za prekrške v Gornji Radgoni. Meni, da mu zakon daje pravico, da v postopku predlaga vrnitev v prejšnje stanje in da v tem predlogu navede sprejemljiv razlog zaradi zamude roka za vložitev pritožbe zoper odločbo Sodnika za prekrške v Gornji Radgoni. Če bi mu ta dovolil vrnitev v prejšnje stanje, bi to pomenilo razveljavitev izpodbijanega sklepa o zavrženju njegove pritožbe.
B.
3. Predmet presoje v ustavni pritožbi je izpodbijana odločba Senata za prekrške. Zato, da bi ugotovilo, ali je izpodbijana odločba nedovoljeno posegla v eno izmed zatrjevanih kršitev človekovih pravic in temeljnih svoboščin, je Ustavno sodišče vpogledalo v spis Sodnika za prekrške Gornja Radgona št. P- 3679/98.
4. Pravica iz drugega odstavka 14. člena Ustave se v sodnih postopkih konkretizira kot pravica iz 22. člena Ustave. V skladu z njo zagotavlja, da sodišče (organ za prekrške) vsakogar obravnava enako in da v njegovi zadevi odloči tako, kot sicer redno odloča v vsebinsko podobnih primerih. Pritožnik ni z ničimer obrazložil in izkazal, da bi bilo v njegovem primeru odločeno drugače. Samo pavšalno zatrjevanje pritožnika kršitve pravice do enakega varstva pravic ne utemeljuje.
5. Po določbi 25. člena Ustave je vsakomur zagotovljena pravica do pravnega sredstva zoper odločbe državnih organov, organov lokalnih skupnosti in nosilcev javnih pooblastil, s katerimi je odločeno o njegovih pravicah, dolžnostih ali pravnih interesih.
Smisel tega ustavnega zagotovila ni le v tem, da zagotavlja posamezniku pravico do vložitve pravnega sredstva, temveč predvsem v tem, da lahko z vložitvijo pravnega sredstva učinkovito brani in varuje svoje pravne interese.
6. Pritožnikovo zatrjevanje kršitve 25. člena Ustave je neutemeljeno. Kot izhaja iz podatkov spisa Sodnika za prekrške Gornja Radgona št. P-3679/98, je bila pritožniku prvostopenjska odločba o spremembi denarne kazni v zapor št. P-3679/98, IK-26/00 z dne 5. 4 . 2000 vročena dne 13. 4. 2000. Pritožnik je imel, kot izhaja iz pravnega pouka te odločbe v roku 8 dni od njenega prejema možnost vložiti pritožbo. Kot izhaja iz vpogledanega spisa, jo je pritožnik vložil šele dne 26. 4. 2000, torej prepozno. Zato jo je Senat za prekrške zavrgel. V prepozno vloženi pritožbi pritožnik ni navajal, da mu prvostopenjska odločba ni bila vročena pravilno. Pritožnik je imel tudi možnost, da bi na podlagi 102. člena Zakona o prekrških (Uradni list SRS št. 25/83 in nasl. - ZP) vložil predlog za vrnitev v prejšnje stanje, v katerem bi lahko navedel razlog za zamudo roka za vložitev pritožbe zoper prvostopenjsko odločbo in hkrati s tem tudi opravil procesno dejanje - torej vložil pritožbo. Vendar tega, kot izhaja iz podatkov vpogledanega spisa, ni storil. Glede na navedeno za kršitev 25. člena Ustave očitno ne gre.
7. Ker zatrjevane kršitve človekovih pravic očitno niso podane, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo.
C.
8. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi prve alineje drugega odstavka 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (v nadaljevanju ZUstS) v sestavi: predsednik senata dr. Zvonko Fišer ter člana dr. Ciril Ribičič in dr. Mirjam Škrk. Sklep je sprejel soglasno. Ker senat ustavne pritožbe ni sprejel, je bila zadeva v skladu z določbo četrtega odstavka 55. člena ZUstS predložena drugim sodnicam in sodnikom Ustavnega sodišča. Ker se za sprejem niso izrekli trije od njih, ustavna pritožba ni bila sprejeta v obravnavo.
Predsednik senata
dr. Zvonko Fišer