Up-113/00
Natisni
Opravilna št.:
Up-113/00
Datum odločitve:
29. 5. 2001
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2001:Up.113.00
Akt:
Ustavna pritožba javnega zavoda A. A. A. ter B. B. in drugih pri njem zaposlenih delavk zoper Poročilo o reviziji poslovanja v Javnem zavodu A. A. A. št. 1213-13/97-36 z dne 2. 2. 2000 Ustavna pritožba B. B. in drugih pri njem zaposlenih delavk javnega zavoda A. A. A. zoper sklep Računskega sodišča št. 1213- 13/97-46 z dne 6. 3. 2000

Ustavna pritožba javnega zavoda A. A. A. zoper sklep Računskega sodišča št. 1213-13/97-46 z dne 6. 3. 2000
Izrek:
Ustavna pritožba javnega zavoda A. A. A. ter B. B. in drugih pri njem zaposlenih delavk zoper Poročilo o reviziji poslovanja v Javnem zavodu A. A. A. št. 1213-13/97-36 z dne 2. 2. 2000 se zavrže.

Ustavna pritožba B. B. in drugih pri njem zaposlenih delavk javnega zavoda A. A. A. zoper sklep Računskega sodišča št. 1213- 13/97-46 z dne 6. 3. 2000 se zavrže.

Ustavna pritožba javnega zavoda A. A. A. zoper sklep Računskega sodišča št. 1213-13/97-46 z dne 6. 3. 2000 se zavrže.
Evidenčni stavek:
Zoper poročilo Računskega sodišča ni mogoče vložiti ustavne pritožbe, kajti akti Računskega sodišča niso podvrženi izpodbijanju s sodnimi ali upravnimi pravnimi sredstvi.
Ustavno sodišče je ustavno pritožbo zavrglo, ker pred vložitvijo ustavne pritožbe niso bila izčrpana vsa pravna sredstva.
Geslo:
Poročilo Računskega sodišča kot predmet ustavne pritožbe.

Predhodno izčrpanje vseh pravnih sredstev kot procesni pogoj za vložitev ustavne pritožbe.

Pravica do sodnega varstva.
Pravna podlaga:
Ustava, 23., 157. čl.

Zakon o Ustavnem sodišču (ZUstS), 50., 51., 1. odst. 55. čl.
Opomba:
V obrazložitvi svoje odločitve se Ustavno sodišče sklicuje na svoji zadevi št. U-I-272/97 z dne 23. 11. 2000, Uradni list RS, št. 115/2000 - OdlUS IX,276 in št. Up-261/98 z dne 13. 1. 2000, Uradni list RS, št. 6/2000 - OdlUS IX,126.
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Datum vloge:
3. 4. 2000
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrženje
Dokument:
US20834
Up-113/00
29. 5. 2001
S K L E P
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe javnega zavoda A. A. A., Ž. Z., ter B. B. in drugih pri njem zaposlenih delavk, ki jih vse zastopa C. C., odvetnica v V. na seji senata dne 29. maja 2001
s k l e n i l o:
1. Ustavna pritožba javnega zavoda A. A. A. ter B. B. in drugih pri njem zaposlenih delavk zoper Poročilo o reviziji poslovanja v Javnem zavodu A. A. A. št. 1213-13/97-36 z dne 2. 2. 2000 se zavrže.
2. Ustavna pritožba B. B. in drugih pri njem zaposlenih delavk javnega zavoda A. A. A. zoper sklep Računskega sodišča št. 1213- 13/97-46 z dne 6. 3. 2000 se zavrže.
3. Ustavna pritožba javnega zavoda A. A. A. zoper sklep Računskega sodišča št. 1213-13/97-46 z dne 6. 3. 2000 se zavrže.
O b r a z l o ž i t e v
1. Pritožniki vlagajo ustavno pritožbo zoper Poročilo o reviziji poslovanja v javnem zavodu A. A. A. št. 1213-13/97-46 z dne 2. 2. 2000 in sklep Računskega sodišča št. 1213-13/97-46 z dne 6. 3.
2000. Javni zavod je v posebej vloženi pobudi predlagal tudi oceno ustavnosti določbe četrtega odstavka 24. člena Zakona o Računskem sodišču (Uradni list RS, št. 48/94 - v nadaljevanju ZRacS).
2. Ustavno sodišče je že odločilo, da četrti odstavek 24. člena ZRacS ni v neskladju z Ustavo (odločba št. U-I-272/97 z dne 23. 11. 2000, Uradni list RS, št. 115/2000). V obrazložitvi citirane odločbe je Ustavno sodišče navedlo: "Vse značilnosti namena, vsebin in postopka s poročilom izključujejo, da bi poročilu pripisovali naravo oblastnega posamičnega akta, s katerim se odloča o pravicah in obveznostih revidirane osebe ali celo kakšne druge pravne ali fizične osebe. Poročilo, kot ga ureja Zakon, tudi nima izreka, ki bi lahko postal pravnomočen, ne bi pa bilo mogoče govoriti o pravnomočnosti poročila kot celote - in zato tudi ne o njegovi izvršljivosti. Z ugotovitvami, mnenji, ocenami, ki so vsebina končnega poročila, naj so že za revidirano osebo ugodna ali ne, se ne spremeni njen pravni položaj; z njimi ne nastanejo pravice ali obveznosti zanjo in tudi ne za osebe, ki so z njo delovno ali poslovno povezane. Vse te ugotovitve ne zmanjšujejo ugleda končnega poročila RS in mu ne odvzemajo pomembne vloge v zagotavljanju zakonitosti, namembnosti in racionalnosti poslovanja, ki jo je znotraj sistema javnih financ in znotraj hierarhične zgradbe odgovornosti vseh uporabnikov proračunskih in drugih javnih sredstev zakonodajalec namenil nadzoru RS. Zaradi omenjenih značilnosti pa zakonodajalec ni bil dolžan v določbah ZRacS o postopku nastajanja poročila zagotavljati varovanja človekovih pravic, kot so pravice do sodnega varstva (23. člen Ustave) ali pravica do pravnega sredstva (25. člen Ustave), kar je očitek predlagateljev 23. in 24. členu ZRacS."
3. Ustavno sodišče je že pred odločitvijo, navedeno v prejšnji točki, v več primerih zavrglo ustavne pritožbe zoper poročila in sklepe računskega sodišča (npr. sklep št. Up-76/96 z dne 9. 7. 1997, ki je priložen). Navedlo je, da akti Računskega sodišča niso podvrženi izpodbijanju s sodnimi ali upravnimi pravnimi sredstvi in tudi ne z ustavno pritožbo. Možno je izpodbijati le odločitve in akte revidirane osebe, ki je s tem, ko je izvršila dokončno poročilo ali nalog Računskega sodišča, lahko kršila pravice posameznikov ali pravnih oseb.
4. V tem času je prišlo tudi do nekaterih zakonskih sprememb. Po prvem odstavku 18. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju (Uradni list RS, št. 51/98 - v nadaljevanju ZIZ) je bil namreč nalogu za odpravo nezakonitih dejanj za potrebe izvršbe dan položaj sodne odločbe. Vendar je ta določba medtem tudi že prenehala veljati na podlagi drugega odstavka 44. člena Zakona o Računskem sodišču (Uradni list RS, št. 11/2001 - v nadaljevanju ZRacS-1), z uveljavitvijo katerega je prenehal veljati ZRacS.
I. Ustavna pritožba javnega zavoda in pri njem zaposlenih delavcev zoper dokončno poročilo Računskega sodišča
5. Z dokončnim poročilom z dne 2. 2. 2000 je Računsko sodišče na podlagi ugotovitev opravljene revizije poslovanja v javnem zavodu temu izreklo negativno mnenje zaradi ugotovljenih nezakonitosti pri izplačilih plač v revidiranem obdobju. Poročilo vsebuje le ugotovitve opravljenega revizijskega pregleda in mnenje o poslovanju zavoda. Ne vsebuje pa nobenih priporočil in ne nalaga nobenih ukrepov javnemu zavodu za odpravo ugotovljenih nepravilnosti (v smislu četrtega odstavka 25. člena ZRacS). ZRacS je v četrtem odstavku 24. člena izrecno določal, da zoper dokončno poročilo Računskega sodišča ni dopusten upravni spor. Ustavno sodišče je z odločbo, navedeno v 2. točki te obrazložitve, ugotovilo, da taka ureditev ni v neskladju s 23. členom Ustave.
Poročilo Računskega sodišča ni imelo narave oblastnega posamičnega akta (ne sodnega ne upravnega) in kot tako ni neposredno odločalo o nobeni pravici ali obveznosti bodisi javnega zavoda bodisi pri njem zaposlenih delavcev.
6. Ustavno sodišče zato v skladu s svojim dosedanjim stališčem sodi, da tudi izpodbijano poročilo Računskega sodišča ni podvrženo izpodbijanju s pravnimi sredstvi, posledično pa tudi ne z ustavno pritožbo. Je pa možno izpodbijati odločitve in akte revidirane osebe, ki bi s tem, ko bi ravnala v skladu z ugotovitvami iz dokončnega poročila, lahko s svojimi posamičnimi akti kršila pravice posameznikov oziroma posegla v njihove ustavne pravice. Ustavno sodišče tudi ne more presojati pravilnosti in zakonitosti ugotovitev Računskega sodišča (take pristojnosti ne bi imelo niti v primeru, če bi bila ustavna pritožba zoper poročila sicer dopustna), zato so vse navedbe pritožnikov v tem delu brezpredmetne. Ustavno sodišče le opozarja, da je v odločbi U-I- 272/97 (točke 15 do 19 obrazložitve) presodilo tudi glede vprašanja o obsegu nadzora poslovanja v javnih zavodih, ki del sredstev pridobivajo s prodajo blaga na trgu.
7. Glede na navedeno je Ustavno sodišče ustavno pritožbo tako javnega zavoda (revidirane, nadzorovane osebe) kot delavcev zavrglo kot nedopustno.
II. Ustavna pritožba delavcev javnega zavoda zoper sklep Računskega sodišča
8. Iz enakih razlogov je nedopustna tudi ustavna pritožba delavcev javnega zavoda zoper sklep Računskega sodišča, s katerim se nalaga zavodu odprava nezakonitih dejanj, ugotovljenih v Poročilu z dne 2. 2. 2000. Ne Poročilo ne nalog še ne vzpostavljata zakonitega stanja, kot ga terja Računsko sodišče. Za to je potrebno določeno ravnanje revidirane osebe (npr. poračun preveč izplačanih plač). V primeru, da revidirana oseba izvrši poročilo ali nalog (in pri tem svojim delavcem poseže v njihove ustavne pravice), prizadeta oseba ne more izpodbijati naloga Računskega sodišča, pač pa lahko uporabi zakonita oziroma ustavna sredstva zoper ravnanje revidirane osebe, ki je z izvršitvijo poročila ali naloga Računskega sodišča povzročila po mnenju prizadetega nezakonito ali protiustavno ravnanje ali stanje za določenega posameznika.
Taka prizadeta oseba mora torej vložiti ali tožbo (civilno ali upravno ali delovnopravno), ni pa izključena tudi možnost uporabe drugega odstavka 157. člena Ustave, če ne bi bilo nobenega drugega sodnega varstva. Vendar se lahko obe sredstvi, tako tožba kot upravni spor, vložita zoper akte revidirane osebe, ne pa zoper akte Računskega sodišča, ki glede na njihovo naravo še niso mogli povzročiti nezakonitega ali protiustavnega stanja.
III. Ustavna pritožba javnega zavoda zoper sklep Računskega sodišča
9. Tudi v tem delu gre za vprašanje, o katerem je Ustavno sodišče že odločalo (s sklepi v primeru posameznih ustavnih pritožb, navedenimi v 3. točki te obrazložitve). Vendar je pri tem treba upoštevati spremembo v zakonodaji, ki jo je prinesel 18. člen ZIZ in ki bi lahko vplivala na morebitno spremembo stališča Ustavnega sodišča oziroma bi zahtevala presojo skladnosti z Ustavo navedene določbe ZIZ in ustreznih določb ZRacS. Z odločbo št. U-I-272/97 Ustavno sodišče o teh vprašanjih ni odločalo, temveč je navedlo le:
"Drugačna bi utegnila biti pravna narava naloga za odpravo dejanj, ki ga po 26. členu ZRacS lahko že med postopkom nadzora in revidiranja izda RS, posebno, ker določa prva alinea 35. člena istega zakona, da zagreši revidirana oseba prekršek, če naloga ne izvede. Podobno velja za določbo 33. člena ZRacS, po kateri lahko RS predlaga revidirani osebi, naj takoj razreši odgovorne osebe ali računovodje njihovih dolžnosti; ta akt RS se v drugem odstavku istega člena imenuje zahteva in tudi neizpolnitev te zahteve je po zadnji alinei 35. člena ZRacS prekršek. O skladnosti teh določb z Ustavo se Ustavno sodišče ob tej priložnosti ne izreka, saj jih nobeden od predlagateljev ne izpodbija. Za odločanje o obravnavani zadevi je pomembno le, da akta iz 26. in 33. člena nista niti enaka poročilu iz 24. člena ZRacS niti sestavni del takega poročila. Po Poslovniku RS, h kateremu je dal soglasje Državni zbor, izda RS oba omenjena akta kot sklepa; postopek izdajanja je posebej urejen v 22. členu Poslovnika. Med drugim torej zanju ne velja določba četrtega odstavka 24. člena ZRacS."
10. Za odločanje o ustavni pritožbi pa v tem delu niso izpolnjene predpisane procesne predpostavke. Pritožnik (javni zavod) tudi sam predlaga odločanje na podlagi drugega odstavka 51. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94 - v nadaljevanju ZUstS), torej pred izčrpanjem izrednih pravnih sredstev. Pri tem navede, da je zoper izpodbijani sklep vložil tudi tožbo na Upravno sodišče. Ustavno sodišče je glede na novo ureditev upravnega spora sprejelo stališče, da upravnega spora ni več mogoče šteti za izredno pravno sredstvo v smislu 51. člena ZUstS. To pomeni, da na podlagi drugega odstavka 51. člena ZUstS ni več mogoče vložiti ustavne pritožbe pred izčrpanjem upravnega spora. Takšno stališče je Ustavno sodišče sprejelo in razloge zanj obrazložilo v sklepu št. Up-261/98 z dne 13. 1. 2000 (Uradni list RS, št. 6/2000 in OdlUS IX, 126).
11. Zato je Ustavno sodišče ustavno pritožbo v tem delu zavrglo kot preuranjeno. Na tako odločitev ne morejo vplivati navedbe o možnosti zavrženja tožbe v upravnem sporu kot nedopustne (ali celo verjetnosti take odločitve glede na nekatere odločitve Vrhovnega sodišča v drugih primerih). Tudi zoper pravnomočno odločitev o zavrženju tožbe ima pritožnik možnost vložiti ustavno pritožbo, za odločanje o njej pred izčrpanjem rednih pravnih sredstev pa ni zakonske podlage.
12. Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi prvega odstavka 55. člena v zvezi s 50. členom ZUstS v sestavi: predsednica Milojka Modrijan ter člana dr. Janez Čebulj in Lojze Janko.
Predsednica senata:
Milojka Modrijan