Up-128/00
Natisni
Opravilna št.:
Up-128/00
Datum odločitve:
20. 11. 2001
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2001:Up.128.00
Akt:
Ustavna pritožba A. A. zaradi kršitve pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja v postopku pred Temeljnim sodiščem v Ljubljani št. P 125/94, v postopku pred Višjim sodiščem v Ljubljani št. II Cp 234/95 in v postopku pred Vrhovnim sodiščem št. II Ips 101/96

Ustavna pritožba A. A. zaradi kršitve pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja v izvršilnem postopku pred Okrajnim sodiščem v Kamniku št. I 97/00578

Ustavna pritožba A. A. zaradi kršitve pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja v postopku pred Okrajnim sodiščem v Kamniku št. P 255/98 in v postopku pred Višjim sodiščem v Ljubljani št. II Cp 1461/99
Izrek:
Ustavna pritožba A. A. zaradi kršitve pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja v postopku pred Temeljnim sodiščem v Ljubljani št. P 125/94, v postopku pred Višjim sodiščem v Ljubljani št. II Cp 234/95 in v postopku pred Vrhovnim sodiščem št. II Ips 101/96 se zavrže.

Ustavna pritožba A. A. zaradi kršitve pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja v izvršilnem postopku pred Okrajnim sodiščem v Kamniku št. I 97/00578 se zavrže.

Ustavna pritožba A. A. zaradi kršitve pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja v postopku pred Okrajnim sodiščem v Kamniku št. P 255/98 in v postopku pred Višjim sodiščem v Ljubljani št. II Cp 1461/99 se zavrže.
Evidenčni stavek:
Za odločanje o kršitvi pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja iz 23. člena Ustave v postopkih, ki so že končani, ali pa še trajajo vendar ne pred Vrhovnim sodiščem, pritožnica ni izčrpala vseh pravnih sredstev, zato je Ustavno sodišče njeno ustavno pritožbo zavrglo. Ustavna pritožba je dopustna le v delu, ki se nanaša na trajanje postopka pred Vrhovnim sodiščem. Senat Ustavnega sodišča je sklenil, da ustavno pritožbo v tem delu sprejme v obravnavo.
Geslo:
Pravica do sojenja brez nepotrebnega odlašanja.

Pravica do povračila škode.
Pravna podlaga:
Ustava, 23., 26. čl.

Zakon o Ustavnem sodišču (ZUstS), 2. al. 1. odst. in 1. al. 2. odst. 55. čl.
Opomba:
V obrazložitvi svoje odločitve se Ustavno sodišče sklicuje na svoji zadevi št. Up-369/97 z dne 21.1.1998 - OdlUS VII, 116, št. Up-277/96 z dne 7. 11. 1996 - OdlUS V, 189.
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Datum vloge:
12. 4. 2000
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrženje
Dokument:
US21110
Up-128/00-4
20. 11. 2001
S K L E P
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe A. A. z Ž. na seji senata dne 20. novembra 2001
s k l e n i l o :
1. Ustavna pritožba A. A. zaradi kršitve pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja v postopku pred Temeljnim sodiščem v Ljubljani št. P 125/94, v postopku pred Višjim sodiščem v Ljubljani št. II Cp 234/95 in v postopku pred Vrhovnim sodiščem št. II Ips 101/96 se zavrže.
2. Ustavna pritožba A. A. zaradi kršitve pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja v izvršilnem postopku pred Okrajnim sodiščem v Kamniku št. I 97/00578 se zavrže.
3. Ustavna pritožba A. A. zaradi kršitve pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja v postopku pred Okrajnim sodiščem v Kamniku št. P 255/98 in v postopku pred Višjim sodiščem v Ljubljani št. II Cp 1461/99 se zavrže.
O b r a z l o ž i t e v
1. Pritožnica v ustavni pritožbi navaja, da je s tožbo z dne 5. 4. 1994 v pravdnem postopku uveljavljala terjatev v višini 10 800 DEM. Prvostopenjsko sodbo, s katero je bilo ugodeno njenemu tožbenemu zahtevku, je Temeljno sodišče v Ljubljani izdalo dne 22. 11.1994, po pritožbi toženca je Višje sodišče v Ljubljani odločilo dne 25. 10. 1995 in zavrnilo pritožbo, Vrhovno sodišče pa je zavrnilo revizijo s sodbo z dne 3. 4. 1997. Pritožnica je nato dne 16. 7. 1997 vložila predlog za izvršbo. Okrajno sodišče v Kamniku je s sklepom z dne 23. 7. 1997 dovolilo izvršbo, ki pa ni bila uspešna zato, ker je dolžnik z darilno pogodbo odtujil nepremičnine, na katere naj bi sodišče seglo z izvršbo. Pritožnica je zato dne 9. 10. 1998 vložila tožbo za ugotovitev ničnosti darilne pogodbe, Okrajno sodišče v Ljubljani je njenemu zahtevku ugodilo s sodbo dne 8. 6. 1999. Zoper to sodbo je toženec vložil pritožbo, o kateri Višje sodišče do dneva vložitve te ustavne pritožbe še ni odločilo.
2. Pritožnica se pritožuje nad dolgotrajnostjo postopkov. V ustavni pritožbi omenja določbo prvega odstavka 6. člena Konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (Uradni list RS, št. 33/94, MP, št. 7/94 - EKČP) ter 2. in 23. člen Ustave, iz vsebine njenih navedb pa je razvidno, da z ustavno pritožbo uveljavlja kršitev pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja v zgoraj opisanih sodnih postopkih.
3. V obravnavani zadevi gre za tri različne postopke; pravdni postopek zaradi plačila zneska v višini 10 800 DEM, postopek za izvršitev sodnih odločb, izdanih v tem pravdnem postopku, ter pravdni postopek zaradi izpodbijanja pravnih dejanj. Pritožnica v ustavni pritožbi zatrjuje kršitev pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja v vseh navedenih postopkih. Po prvem odstavku 51. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94 - v nadaljevanju ZUstS) se ustavna pritožba lahko vloži, če so izčrpana vsa pravna sredstva. Glede zatrjevane kršitve pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja v pa pritožnica v nobenem izmed navedenih sodnih postopkov ni izčrpala vseh pravnih sredstev.
4. Ustavno sodišče je že sprejelo stališče, da je v primerih, ko postopek še teče, za presojo o obstoju kršitve pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja pristojno Upravno sodišče (tako npr. v sklepu št. Up-369/97 z dne 21.1.1998, OdlUS VII, 116). V odločbi št. Up-277/96 z dne 7. 11. 1996 (OdlUS V, 189) je sprejelo stališče, da sodno varstvo v upravnem postopku ne bi bilo učinkovito v primerih, ko bi šlo za kršitev pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja v postopku pred Vrhovnim sodiščem. Zato je v takšnih primerih dopustno vložiti ustavno pritožbo. Navedena stališča Ustavnega sodišča so bila sprejeta v primerih, ko je kršitev še trajala. Iz njihovih obrazložitev izhaja, da je smisel sodnega varstva zoper še trajajočo kršitev te pravice prav v tem, da se prepreči nadaljnje nepotrebno odlašanje sodišča. Ko pa je postopek pred sodiščem končan, pa kršenja te pravice ne more več biti in ga zato tudi ni več mogoče preprečevati. Zato tudi sodno varstvo po drugem odstavku 157. člena Ustave kot subsidiarno ne pride več v poštev. Morebitne zahtevke iz naslova kršitve pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja je mogoče v takem primeru uveljavljati v postopku pred pristojnim sodiščem (26. člen Ustave); ko so pravna sredstva v tem postopku izčrpana, pa je mogoče ob pogojih iz ZUstS vložiti tudi ustavno pritožbo.
5. Pritožnica navedenih sodnih poti ni izkoristila v nobenem izmed v izreku navedenih sodnih postopkov; bodisi, da je kršitev že prenehala in ima pritožnica možnost uveljavljati zahtevke iz naslova kršitve pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja v postopku pred pristojnim sodiščem, bodisi da postopek pred sodiščem še traja in je za presojo o obstoju kršitve pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja pristojno Upravno sodišče. Ker torej za odločanje Ustavnega sodišča niso izpolnjene procesne predpostavke, je Ustavno sodišče pritožničino ustavno pritožbo zavrglo.
6. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi druge alinee prvega odstavka in prve alinee drugega odstavka 55. člena ZUstS, ter prve alinee 52. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št.49/98) v sestavi: predsednik senata dr. Lojze Ude ter člana Franc Testen in dr. Dragica Wedam-Lukić.
Predsednik senata:
dr. Lojze Ude