Up-433/03
Natisni
Opravilna št.:
Up-433/03
Datum odločitve:
8. 7. 2003
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2003:Up.433.03
Akt:
Ustavna pritožba A. A. zoper sklep Vrhovnega sodišča št. U Up 753/03 z dne 20. 6. 2003 v zvezi s sklepom Upravnega sodišča št. U 748/03 z dne 2. 6. 2003
Izrek:
Ustavna pritožba A. A. zoper sklep Vrhovnega sodišča št. U Up 753/03 z dne 20. 6. 2003 v zvezi s sklepom Upravnega sodišča št. U 748/03 z dne 2. 6. 2003 se ne sprejme.
Evidenčni stavek:
Ustavno sodišče ugotavlja, da je stališče Vrhovnega sodišča, da zdravstvene in socialne težave ne morejo predstavljati utemeljenih razlogov za izdajo začasne odredbe po drugem odstavku 69. člena ZUS, s katero bi se pritožnici dovolilo še nadaljnje začasno prebivanje v Republiki Sloveniji, utemeljeno.
Pritožnici z izpodbijanim stališčem glede uporabe določbe drugega odstavka 69. člena ZUS ni bila kršena ustavna pravica iz 22. člena, kot to uveljavlja v ustavni pritožbi.
Geslo:
5.3.13.18 - Temeljne pravice - Državljanske in politične pravice - Procesna jamstva, pravica do obrambe in poštenega sojenja (19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31) - Enakost orožij (22, 14).

5.3.12 - Temeljne pravice - Državljanske in politične pravice - Osebna varnost (34).

5.3.30 - Temeljne pravice - Državljanske in politične pravice - Pravica do zasebnega življenja (35, 36, 37).
Pravna podlaga:
Člen 22, 34, 35, Ustava [URS]

Člen 55.2.1, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Datum vloge:
30. 6. 2003
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
nesprejem ustavne pritožbe
Dokument:
US22545
Up-433/03 - 7
14. 7. 2003
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe A. A. iz Ž., ki jo zastopa pooblaščenec mag. B. B- iz Z. Z., na seji senata dne 8. julija 2003 in v postopku po četrtem odstavku 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94) sklenilo:
Ustavna pritožba A. A. zoper sklep Vrhovnega sodišča št. U Up 753/03 z dne 20. 6. 2003 v zvezi s sklepom Upravnega sodišča št. U 748/03 z dne 2. 6. 2003 se ne sprejme.
Obrazložitev
A.
1. Pritožnica navaja, da je na podlagi drugega odstavka 69. člena Zakona o upravnem sporu (Uradni list RS, št. 50/97 in nasl. - v nadaljevanju ZUS) predlagala začasno ureditev spornega pravnega razmerja in sicer tako, da se ji iz zdravstvenih in socialnih razlogov dovoli nadaljnje začasno prebivanje v Sloveniji, dokler upravni spor glede izdaje dovoljenja za stalno prebivanje ne bo pravnomočno končan. Meni, da so ji bile z zavrnitvijo njene zahteve za izdajo začasne odredbe kršene pravica do osebnega dostojanstva in varnosti iz 34. člena Ustave in pravica do nedotakljivosti osebnostnih pravic iz 35. člena ustave, "ker izpodbijana sklepa dajeta upravnim organom prosto pot za izvršitev v upravnem sporu izpodbijane upravne odločbe s prisilno odstranitvijo pritožnice iz države, s čimer bi zelo verjetno nastale hujše škodljive posledice zdravstvene in socialne narave za pritožnico." Kršena naj bi ji bila tudi pravica do enakega varstva iz 22. člena Ustave, ker izpodbijani sklep Vrhovnega sodišča načelno izključuje možnost, da bi pritožničine zdravstvene težave in njen socialni status sploh lahko pomenile utemeljene razloge v smislu drugega odstavka 69. člena ZUS. Ker je bila njena prošnja za izdajo dovoljenja za stalno prebivanje, ki jo je vložila decembra 1999 na podlagi Zakona o urejanju statusa državljanov drugih držav naslednic nekdanje SFRJ v Republiki Sloveniji (Uradni list RS, št. 61/99 in nasl. - ZUSDDD), zavrnjena, ji je prenehala pravna podlaga za začasno prebivanje v Sloveniji in bi morala zapustiti svoj dom ter osamelo in bolno mater. Njeno zdravstveno stanje (je epileptični in nefrološki bolnik) ji ne dovoljuje 16-urnega potovanja z avtobusom v V., ne da bi pri tem tvegala poslabšanje zdravstvenega stanja. Meni, da je stališče Vrhovnega sodišča, da pritožničine zdravstvene težave nimajo neposredne povezave z rešitvijo spornega pravnega razmerja, pavšalno in neargumentirano ter pomeni zgrešeno razumevanje zakonske ureditve. Vseh možnih škodljivih posledic naj pri pritožnici ne bi bilo mogoče "medicinsko" predvideti, vendar bi sodišča morala poleg podatkov in listin tudi človeško presoditi, v kakšni stiski se nahaja pritožnica - v Sloveniji je živela od svojega rojstva, starša sta slovenska državljana, njena otroka sta rojena v Sloveniji, je lastnica polovice stanovanjske hiše v U. in v Sloveniji teče postopek za njeno invalidsko upokojitev. Predlaga, naj Ustavno sodišče njeni ustavni pritožbi ugodi in kot način izvršitve svoje odločbe določi, da sme pritožnica še začasno prebivati na svojem domu v U.
B.
2. Upravno sodišče je z izpodbijanim sklepom zavrnilo zahtevo za izdajo začasne odredbe, s katero je pritožnica predlagala, da se ji na podlagi drugega odstavka 69. člena ZUS dovoli začasno prebivanje v Sloveniji do pravnomočnosti odločbe Ministrstva za notranje zadeve, s katero ni bilo ugodeno njeni prošnji za izdajo dovoljenja za stalno prebivanje in ki jo s tožbo izpodbija v upravnem sporu. Ugotovilo je, da pritožnica verjetnega nastanka hujših škodljivih posledic zaradi izvršitve v upravnem sporu izpodbijane odločbe ni izkazala in da zato niso podani razlogi za izdajo začasne odredbe po drugem odstavku 69. člena ZUS. Vrhovno sodišče je pritožničino pritožbo zavrnilo in potrdilo navedeno odločitev Upravnega sodišča. Kot razlog za zavrnitev pritožbe je navedlo tudi, da pritožničine zdravstvene težave in socialne razmere niso razlogi, na podlagi katerih bi bilo možno izdati predlagano začasno odredbo.
3. V skladu s 50. členom Zakona o Ustavnem sodišču (v nadaljevanju ZUstS) Ustavno sodišče izpodbijano sodno odločbo preizkusi le glede vprašanja, ali so bile z njo kršene človekove pravice in temeljne svoboščine. Pritožnica v ustavni pritožbi oporeka predvsem pravilnost uporabe materialnega prava, to je določbe drugega odstavka 69. člena ZUS, ki ureja začasno odredbo za ureditev stanja glede na sporno pravno razmerje, izpodbijano s tožbo. Pravilnost uporabe te zakonske določbe Ustavno sodišče v skladu s 50. členom ZUstS lahko presoja le, če bi bila zaradi njene nepravilne uporabe obenem kršena kakšna človekova pravica in temeljna svoboščina ali če bi ugotovilo, da je sodišče odločitev utemeljilo na kakšnem pravnem stališču, ki je z vidika ustavnih pravic nesprejemljivo.
4. Na podlagi drugega odstavka 69. člena ZUS lahko tožnik zahteva izdajo začasne odredbe tudi za začasno ureditev stanja glede na sporno pravno razmerje, če se ta ureditev, predvsem pri trajajočih pravnih razmerjih, verjetno izkaže za potrebno, da se odvrnejo hujše škodljive posledice ali grozeče nasilje. V pritožničini zadevi je sporno pravno razmerje izdaja dovoljenja za stalno prebivanje. Prošnji za izdajo dovoljenja za stalno prebivanje ni bilo ugodeno, ker pritožnica ni izpolnjevala zakonskih pogojev za pridobitev tega dovoljenja, ki pa niso z ničimer povezani s pritožničinim zdravstvenim stanjem in socialnimi razmerami, v katerih živi. Slabo zdravstveno stanje ne more biti razlog za izdajo dovoljenja za stalno prebivanje, kot tudi ne za izdajo dovoljenja za začasno prebivanje, s katerim naj bi se z začasno odredbo uredilo njeno prebivanje v Republiki Sloveniji. Izdaja dovoljenja za začasno prebivanje je predmet samostojnega, od izdaje dovoljenja za stalno prebivanje ločenega, upravnega postopka. Začasna ureditev stanja, ki ga pritožnica zahteva z izdajo dovoljenja za začasno prebivanje, se po svoji vsebini neposredno ne nanaša na sporno pravno razmerje, tj. izdajo dovoljenja za stalno prebivanje. Zato Ustavno sodišče ugotavlja, da je stališče Vrhovnega sodišča, da zdravstvene in socialne težave ne morejo predstavljati utemeljenih razlogov za izdajo začasne odredbe po drugem odstavku 69. člena ZUS, s katero bi se pritožnici dovolilo še nadaljnje začasno prebivanje v Republiki Sloveniji, utemeljeno. Pritožnici z izpodbijanim stališčem glede uporabe določbe drugega odstavka 69. člena ZUS ni bila kršena ustavna pravica iz 22. člena, kot to uveljavlja v ustavni pritožbi.
5. Navedeno stališče Vrhovnega sodišča pa ne pomeni, da ZUS ne omogoča odložitve izvršitve odločbe, ki jo pritožnica izpodbija v upravnem sporu. Pritožnici je z vročitvijo odločbe Ministrstva za notranje zadeve št. 1312/25-XVII-218.690 z dne 10. 3. 2003 prenehalo veljati dovoljenje za začasno prebivanje, ki ga je pridobila z vložitvijo prošnje za izdajo dovoljenja za stalno prebivanje (tretji odstavek 47. člena Zakona o tujcih (Uradni list RS, št. 108/02 - v nadaljevanju ZTuj-1-UPB 1). Od tega dne pritožnica v Republiki Sloveniji prebiva nezakonito in bi jo v skladu s prvim odstavkom 47. člena ZTuj-1-UPB1 morala nemudoma zapustiti. Če tega ni storila, se jo lahko iz države prisilno odstrani (50. člen ZTuj-1-UPB 1). Začasna ureditev pritožničinega nadaljnjega prebivanja v Republiki Sloveniji bi bila možna le z odložitvijo izvršitve izpodbijane odločbe, tj. z odložitvijo njene obveznosti, da nemudoma zapusti Republiko Slovenijo oziroma z odložitvijo prisilne odstranitve pod pogojem, da bi izkazala nastanek težko popravljive škode. Kot je razvidno iz izpodbijanih aktov, je pritožnica na podlagi 30. člena ZUS zahtevala od organa, pristojnega za izvršbo, odložitev izvršitve izpodbijane odločbe Ministrstva za notranje zadeve zaradi slabega zdravstvenega stanja in socialnih razlogov, vendar s svojo zahtevo ni uspela. Ni pa zahtevala odložitve izvršitve izpodbijane odločbe Ministrstva za notranje zadeve po prvem odstavku 69. člena ZUS, ki omogoča, da tožnik zahteva odložitev iz enakih razlogov od sodišča.
6. Nastanek posledic izvršitve odločbe Ministrstva za notranje zadeve, ki jo pritožnica izpodbija v upravnem sporu, tj. dolžnost takojšnje zapustitve Republike Slovenije oziroma prisilna odstranitev, je še vedno mogoče odložiti na podlagi 52. člena ZTuj-1-UPB 1. Ta omogoča, da se tujcu, ki mora zapustiti Republiko Slovenijo oziroma tujcu, ki se ga mora prisilno odstraniti, dovoli, da začasno ostane v Republiki Sloveniji, če izkaže razloge, ki onemogočajo prisilno odstranitev. Po mnenju Ustavnega sodišča je takšen razlog tudi zdravstveno stanje pritožnice.
7. Odločba Ministrstva za notranje zadeve, ki jo pritožnica izpodbija v upravnem sporu, je dokončna in izvršljiva (prvi odstavek 30. člena ZUS). Izvršitev take odločbe ne more predstavljati kršitve ustavnih pravic iz 34. in 35. člena Ustave, kot to uveljavlja pritožnica v ustavni pritožbi.
8. Ker z izpodbijanima sklepoma očitno niso bile kršene ustavne pravice, zatrjevane v ustavni pritožbi, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo.
C.
9. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi prve alineje drugega odstavka 55. člena ZUstS in tretje alineje 52. člena Poslovnika Ustavnega sodišča Republike Slovenije (Uradni list RS, št. 49/98 in 30/02) v sestavi: predsednica senata Milojka Modrijan ter člana dr. Janez Čebulj in Lojze Janko. Sklep je sprejel soglasno. Ker senat ustavne pritožbe ni sprejel, je bila zadeva v skladu z določbo četrtega odstavka 55. člena ZUstS predložena drugim sodnicam in sodnikom Ustavnega sodišča. Ker se za sprejem niso izrekli trije od njih, ustavna pritožba ni bila sprejeta v obravnavo.
Predsednica senata
Milojka Modrijan