Up-214/01
Natisni
Opravilna št.:
Up-214/01
Datum odločitve:
20. 6. 2001
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2001:Up.214.01
Akt:
Ustavna pritožba A. A. zoper sklep Vrhovnega sodišča št. II Kr 3/2001 z dne 7. 3. 2001
Izrek:
Ustavna pritožba A. A. zoper sklep Vrhovnega sodišča št. II Kr 3/2001 z dne 7. 3. 2001 se zavrže.
Evidenčni stavek:
Ker je pritožnik ustavno pritožbo, v kateri je predlagal obravnavo pred izčrpanjem izrednega pravnega sredstva (predčasna obravnava), vložil po izteku 60 dnevnega roka od dneva vročitve sklepa Vrhovnega sodišča, je Ustavno sodišče ustavno pritožbo kot prepozno zavrglo.
Geslo:
Predčasna obravnava.

Rok za vložitev ustavne pritožbe, prepozna ustavna pritožba.

Pripor.

Ponovitvena nevarnost.
Pravna podlaga:
Zakon o Ustavnem sodišču (ZUstS), 51., 52., 1. al. 1. odst. 55. čl.
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Datum vloge:
25. 5. 2001
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrženje
Dokument:
US20906
Up-214/01
20. 6. 2001
S K L E P
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe A. A. iz Ž. Z. ob V., trenutno v priporu v ZPKZ U., Oddelek v T. Š. na seji senata dne 20. junija 2001
s k l e n i l o :
Ustavna pritožba A. A. zoper sklep Vrhovnega sodišča št. II Kr 3/2001 z dne 7. 3. 2001 se zavrže.
O b r a z l o ž i t e v
A.
1. Pritožnik je dne 18. 5. 2001 Okrožnemu sodišču v Murski Soboti posredoval vlogo, iz katere je bilo razvidno, da vlaga ustavno pritožbo zoper v izreku navedeni sklep. Zato jo je Okrožno sodišče dne 24. 5. 2001 odstopilo Ustavnemu sodišču.
2. Ustavno pritožbo vlaga zoper sklep, s katerim je Vrhovno sodišče pripor zoper pritožnika iz razloga ponovitvene nevarnosti po 3. točki prvega odstavka 201. člena Zakona o kazenskem postopku (Uradni list RS, št. 63/94 in nasl. - v nadaljevanju ZKP) podaljšalo še za tri mesece, to je do 11. 6. 2001.
3. Iz laične vloge izhaja, da pritožnik predlaga predčasno obravnavo ustavne pritožbe, to je obravnavo po drugem odstavku 51. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94 - v nadaljevanju ZUstS), saj o zahtevi, ki jo je vložil 21. 3. 2001, še ni bilo odločeno. Pritožnik predlaga, naj Ustavno sodišče ustavni pritožbi ugodi, izpodbijani sklep odpravi in ga izpusti na prostost, podrejeno pa, naj zoper njega odredi hišni pripor ali pa javljanje na policijski postaji.
4. Predlog za obravnavo pred izčrpanjem izrednega pravnega sredstva pritožnik utemeljuje s tem, da Vrhovno sodišče še vedno ni odločilo o njegovi zahtevi za varstvo zakonitosti in da gre za pripor. V ustavni pritožbi pritožnik zatruje kršitev 19. in 20. člena Ustave in Konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (Uradni list RS, št. 33/94, MP, št. 7/94 - EKČP). Zanika, da bi bil član organizirane kriminalne združbe in še manj, da bi aktivno sodeloval pri izvrševanju kaznivega dejanja, katerega je obdolžen. Meni, da ni podan utemeljen sum, ki je predpogoj za odreditev pripora. Pritožnik zanika tudi obstoj pripornega razloga ponovitvene nevarnosti in navaja, da so vsi soobdolženci, katerim se očita več kaznivih dejanj, priprti, da je od domnevne storitve kaznivega dejanja preteklo že devet mesecev, med tem časom pa kaznivih dejanj ni ponavljal. Poleg tega pa je v postopku le zaradi tihotapljenja mamil in ne zaradi prodaje oziroma posredovanja pri prodaji mamil. Bremenili naj bi ga zgolj dve protislovni izjavi soobdolžencev, ki pa kot priči nista videli, kaj je peljal, zato samo domnevata, da je bilo to mamilo. Sam ga, kot navaja, še nikoli v življenju ni videl. Ravno zato, ker mamila ni prodajal, po mnenju pritožnika odreditev pripora ni neogibno potrebna za varnost ljudi. Vrhovnemu sodišču očita tudi, da pri podaljšanju pripora ni ugotavljalo in upoštevalo sorazmernosti, niti ni ugotovilo realne nevarnosti ponavljanja tega kaznivega dejanja. Vrhovno sodišče tudi naj ne bi upoštevalo tega, da ima dober premoženjski status, temveč je vztrajalo pri tem, da je v kaznivem dejanju iskal vir zaslužka, čeprav za domnevno storjeno kaznivo dejanje ni prejel plačila. V ustavni pritožbi se sklicuje tudi na 32. člen Ustave (svoboda gibanja).
Pritožnik meni, da gre v njegovem primeru za kršitev EKČP in za kršitev 20. člena Ustave; sodišče mu je pripor, kot najhujši poseg v osebno svobodo, podaljšalo, čeprav bi se lahko nahajal v hišnem priporu ali pa javljal na policijski postaji.
B.
5. Po prvem odstavku 51. člena ZUstS se lahko vloži ustavna pritožba šele, ko so izčrpana vsa pravna sredstva. Pritožnik ni izčrpal izrednega pravnega sredstva, saj o vloženi zahtevi za varstvo zakonitosti, po navedbah pritožnika, sodišče še ni odločilo.
6. Pritožnik sicer predlaga in utemeljuje obravnavo pred izčrpanjem pravnih sredstev, vendar pa ustavne pritožbe tudi ni mogoče obravnavati izjemoma po drugem odstavku 51. člena ZUstS. V prvem odstavku 52. člena ZUstS namreč določa, da je rok za vložitev ustavne pritožbe 60 dni od dneva vročitve posamičnega akta, zoper katerega je mogoča ustavna pritožba. Iz fotokopije vročilnice Okrožnega sodišča v Murski Soboti izhaja, da je bil izpodbijani sklep pritožniku vročen dne 8. 3. 2001, ustavna pritožba pa je bila najprej vložena 18. 5. 2001, ko jo je pritožnik posredoval Okrožnemu sodišču v Murski Soboti. Vložena je bila torej po izteku 60 dnevnega roka od vročitve akta, zoper katerega bi bila po določbi drugega odstavka 51. člena ZUstS morda dovoljena. Pravočasnost je ena od procesnih predpostavk za vložitev ustavne pritožbe. Ker v obravnavanem primeru ni podana, izjemne obravnave po tretjem odstavku 52. člena ZUstS pa pritožnik ni predlagal, je bilo treba ustavno pritožbo zavreči.
C.
7. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi prve alinee prvega odstavka 55. člena ZUstS v sestavi: predsednica senata dr. Mirjam Škrk ter člana dr. Zvonko Fišer in dr. Ciril Ribičič.
Predsednica senata:
dr. Mirjam Škrk