Up-33/02
Natisni
Opravilna št.:
Up-33/02
Datum odločitve:
27. 3. 2003
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2003:Up.33.02
Akt:
Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. II Ips 486/99 z dne 12. 4. 2000 v zvezi s sodbo Višjega sodišča v Ljubljani št. II Cp 1585/98 z dne 13. 1. 1999 ter sodbo Okrajnega sodišča v Ljubljani št. V P 170/93 z dne 5. 11. 1997
Izrek:
Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. II Ips 486/99 z dne 12. 4. 2000 v zvezi s sodbo Višjega sodišča v Ljubljani št. II Cp 1585/98 z dne 13. 1. 1999 ter sodbo Okrajnega sodišča v Ljubljani št. V P 170/93 z dne 5. 11. 1997 se ne sprejme.
Evidenčni stavek:
Ni v nasprotju s kakšno človekovo pravico stališče sodišča, da sodba, s katero se ugotavlja lastninska pravica, ne pomeni originarnega načina pridobitve lastninske pravice.
Geslo:
1.5.51.2.2 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Nesprejem, ker očitno ni kršitve ustavnih pravic.
Pravna podlaga:
Člen 55.2.1, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Datum vloge:
22. 10. 2002
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
nesprejem ustavne pritožbe
Dokument:
US22308
Up-33/02-6
24. 4. 2003
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe A. A., ki ga zastopa zakoniti zastopnik B. B., na seji senata dne 27. marca 2003 in v postopku po četrtem odstavku 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94)
sklenilo:
Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. II Ips 486/99 z dne 12. 4. 2000 v zvezi s sodbo Višjega sodišča v Ljubljani št. II Cp 1585/98 z dne 13. 1. 1999 ter sodbo Okrajnega sodišča v Ljubljani št. V P 170/93 z dne 5. 11. 1997 se ne sprejme.
Obrazložitev
1. V pravdnem postopku je bil zavrnjen tožbeni zahtevek pritožnika (tedaj tožnika), da mora toženka z njim skleniti kupno pogodbo za določeno garsonjero. V ustavni pritožbi pritožnik navaja, da razlogov za odklonitev prodaje stanovanja ni bilo, saj njegova zakonita zastopnica ni bila lastnica drugega stanovanjskega objekta. Navaja, da je bilo v nekem drugem postopku s pravnomočno sodbo ugotovljeno, da je lastnik tistega stanovanjskega objekta druga oseba. Meni, da bi sodišče moralo spoštovati pravnomočno sodbo, ker učinkuje zoper vse in ne le zoper stranke. Meni, da gre za kršitev pravice do zasebne lastnine po 33. členu Ustave, pravice do sodnega varstva po 23. členu Ustave ter pravice do pravnega sredstva po 25. členu Ustave.
2. Pritožnikova navedba, da bi sodišče moralo upoštevati sodbo, izdano med dvema drugima strankama, s katero je bilo ugotovljeno, da je lastnik določene hiše tretja oseba, in da zato v njegovi zadevi ne bi smelo ugotoviti, da je lastnik te hiše njegova zakonita zastopnica (in zaradi tega odreči odkupa stanovanj), je neutemeljena že zato, ker je bila sodba, na katero se sklicuje pritožnik, izdana leta 1994, v obravnavani zadevi pa je bilo bistveno lastniško stanje leta 1997. Prav tako ni v nasprotju s kakšno človekovo pravico ali temeljno svoboščino stališče sodišča, da sodba, s katero sodišče v pravdi med dvema osebama ugotavlja, da je tožnik lastnik določene nepremičnine, ne more pomeniti načina pridobitve lastninske pravice z odločbo državnega organa. Ker očitno ne gre za kršitev človekovih pravic, kakor jih zatrjuje pritožnik, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo.
3. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi prve alineje drugega odstavka 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (v nadaljevanju ZUstS) v sestavi: namestnik predsednice senata Jože Tratnik in člana dr. Mirijam Škrk in dr. Dragica Wedam Lukić.
Sklep je sprejel soglasno. Ker senat ustavne pritožbe ni sprejel, je bila zadeva v skladu z določbo četrtega odstavka 55. člena ZUstS predložena drugim sodnicam in sodnikom Ustavnega sodišča, razen sodnici mag. Mariji Krisper Kramberger, ki je bila v zadevi izločena. Ker se za sprejem niso izrekli trije od njih, ustavna pritožba ni bila sprejeta v obravnavo.
Namestnik predsednice senata
Jože Tratnik