Up-558/02
Natisni
Opravilna št.:
Up-558/02
Datum odločitve:
4. 11. 2002
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2002:Up.558.02
Akt:
Ustavna pritožba B. B. B. zoper sklep Vrhovnega sodišča RS, št. I Up 806/2002 z dne 11. 7. 2002

Ustavna pritožba A. A. zoper sklep Vrhovnega sodišča RS, št. I Up 806/2002 z dne 11. 7. 2002
Izrek:
Ustavna pritožba B. B. B. zoper sklep Vrhovnega sodišča RS, št. I Up 806/2002 z dne 11. 7. 2002 se zavrže.

Ustavna pritožba A. A. zoper sklep Vrhovnega sodišča RS, št. I Up 806/2002 z dne 11. 7. 2002 se ne sprejme.
Evidenčni stavek:
Ker je z ustavno pritožbo izpodbijan sklep Vrhovnega sodišča, katerega predmet je bila presoja odločitve nižjega sodišča o zavrženju tožbe in zahteve za izdajo začasne odredbe ter o oprostitvi plačila sodnih taks iz procesnih razlogov, je Ustavno sodišče pri obravnavanju zatrjevanih kršitev človekovih pravic presojalo le navedbe pritožnice v zvezi z navedenimi odločitvami. Kršitev človekove pravice ali temeljne svoboščine mora pritožnica v ustavni pritožbi ne le zatrjevati, temveč tudi dokazovati.
Geslo:
Pravočasnost tožbe.

Državljanstvo.

Izbris iz evidence stalnega prebivalstva.

Pravica do povračila škode.
Pravna podlaga:
Ustava (URS), 26. čl.

Zakon o Ustavnem sodišču (ZUstS), 3. al. 1. odst. in 1. al. 2. odst. in 55. čl.
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Datum vloge:
11. 9. 2002
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrženje
Dokument:
US21832
Up-558/02 - 6
19. 11. 2002
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe A. A. in B. B. B., obeh iz Ž., na seji senata dne 4. novembra 2002 in v postopku po četrtem odstavku 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94)
sklenilo:
1. Ustavna pritožba B. B. B. zoper sklep Vrhovnega sodišča RS, št. I Up 806/2002 z dne 11. 7. 2002 se zavrže.
2. Ustavna pritožba A. A. zoper sklep Vrhovnega sodišča RS, št. I Up 806/2002 z dne 11. 7. 2002 se ne sprejme.
Obrazložitev
A.
1. Upravno sodišče je s sklepom št. U 935/2002 z dne 22. 5. 2002 zavrglo tožbo tožnice A. A. (pritožnice v obravnavani ustavni pritožbi) zoper Ministrstvo za notranje zadeve, ki naj bi nezakonito, brez odločbe, črtalo tožnico iz evidence stalnih prebivalcev Slovenije, kot prepozno (1. točka izreka), zavrglo tožničino zahtevo za izdajo začasne odredbe, ker ni izkazala spornega pravnega razmerja (2. točka izreka) ter tožnico oprostilo plačila sodnih taks (3. točka izreka). Zoper navedeno odločitev je tožnica vložila pritožbo na Vrhovno sodišče. Slednje je s sklepom št. I Up 806/2002 z dne 11. 7. 2002 njeno pritožbo zoper prvo in drugo točko izreka navedenega sklepa Upravnega sodišča zavrnilo, pritožbo zoper tretjo točko izreka navedenega sklepa pa zavrglo.
2. V obrazložitvi izpodbijanega sklepa je Vrhovno sodišče glede prve točke izreka pojasnilo, da je v obravnavanem primeru tožnica s tožbo, ki jo je po podatkih sodnega spisa vložila dne 16. 5. 2002, izpodbijala dejanje tožene stranke (izbris iz registra stalnih prebivalcev Republike Slovenije), ki je bilo po navedbah tožnice izvršeno dne 26. 2. 1992. Vrhovno sodišče je ugotovilo, da je bila tožba vložena prepozno, ker po določbah Zakona o upravnem sporu (Uradni list RS, št. 50/97 in nasl. - v nadaljevanju ZUS), kadar gre za posamična dejanja, s katerimi se posega v ustavne pravice, teče 30 dnevni rok za vložitev tožbe od dneva storitve dejanja. Zato je v tem delu potrdilo sklep Upravnega sodišča. Glede zahteve za izdajo začasne odredbe je Vrhovno sodišče navedlo, da je ta v tesni povezavi s tožbo, vloženo v upravnem sporu. Ker je tožba tudi po presoji Vrhovnega sodišča prepozna, ni podlage, da bi glede začasne odredbe odločilo drugače, kot je odločilo sodišče prve stopnje. V zvezi z drugo točko izreka pa je pojasnilo, da je pritožbo v tem delu na podlagi 352. člena Zakona o pravdnem postopku (Uradni list RS, št. 26/99 - v nadaljevanju ZPP) kot nedovoljeno zavrglo zaradi pomanjkanja pravnega interesa, saj je tožnica s svojim predlogom za oprostitev plačila sodnih taks na prvi stopnji v celoti uspela.
3. Pritožnici sta v ustavni pritožbi navedli, da vlagata ustavno pritožbo zoper sodbo Vrhovnega sodišča, s katero se A. A. zavrača pravica do državljanstva. Vrhovno sodišče naj bi v postopku za pridobitev državljanstva slepo sledilo neustrezni zakonodaji, ki želi pritožnico naturalizirati retroaktivno. A. A. živi v Sloveniji že od leta 1981 oziroma od rojstva in bi morala biti obravnavana kot avtomatična državljanka. Odločba Vrhovnega sodišča naj bi z zavrnitvijo državljanstva pokrivala nezakonito ravnanje Ministrstva za notranje zadeve, ki jo je tajno izbrisalo iz registra stalnih prebivalcev Slovenije, skupaj s 130.000 drugimi neslovenci. Z izpodbijanim sklepom naj bi Vrhovno sodišče kršilo 5., 8., 14., 18., 21., 23., 25., 32., 33., 43., 50., 51. in 54. člen Ustave.
B.
4. Ker vprašanje državljanstva ni predmet izpodbijanega sklepa Vrhovnega sodišča, razlogi in dejstva, ki jih navaja pritožnica v utemeljitev ustavne pritožbe, pa se nanašajo na pridobitev državljanstva, je Ustavno sodišče zaradi nejasnosti vloge pritožnico pozvalo, naj jo dopolni. Ustavno pritožbo je vložila B. B. B. v imenu A. A., vendar ni predložila pooblastila za zastopanje. Ustavno sodišče jo je v dopolnitvi pozvalo tudi na predložitev pooblastila. Na podlagi 21. člena Poslovnika Ustavnega sodišča Republike Slovenije (Uradni list št. 49/98 in 30/02 - v nadaljevanju Poslovnik) ter 6. člena Zakona o Ustavnem sodišču (v nadaljevanju ZUstS) v zvezi s 94. in 95. členom ZPP mora biti namreč pooblastilo za zastopanje v postopku pred Ustavnim sodiščem posebno (v njem mora biti navedeno, da je dano za zastopanje pred Ustavnim sodiščem oziroma za postopek z ustavno pritožbo) in novo (izvirati mora iz časa, ko je nastala pravica za vložitev ustavne pritožbe). V dopolnitvi ustavne pritožbe B. B. B. pooblastila ni predložila. Ker ji z izpodbijanimi posamičnimi akti niso bile kršene človekove pravice ali temeljne svoboščine, ni upravičena oseba za vložitev obravnavane ustavne pritožbe, zato jo je Ustavno sodišče zavrglo (1. točka izreka).
5. Tako prvo vlogo kot tudi dopolnitev ustavne pritožbe z dne 2. 10. 2002 je podpisala tudi A. A., zato je Ustavno sodišče njeno pritožbo obravnavalo. V dopolnitvi pritožnica navaja, da je vložila prošnjo za pridobitev državljanstva po 14. členu Zakona o državljanstvu (Uradni list RS, št. 1/91-I in nasl. - v nadaljevanju ZDRS), vendar jo je dne 8. 1. 2002 zaradi desetletnega molka državnega organa prekvalificirala v prošnjo po 13. členu ZDRS. Mislila je namreč, da je ta zanjo ustreznejši.
Prositi za državljanstvo naj bi bila prisiljena zaradi kaznivega dejanja tožene stranke (Ministrstva za notranje zadeve), to je tajnega izbrisa državljanov neslovenske narodnosti, izvršenega 26. 2. 1992. Meni, da je diskriminirana, saj so slovenski prebivalci postali avtomatični državljani Republike Slovenije.
Interes države za njen sprejem v državljanstvo naj bi bil v popravi nezakonitega izbrisa in na tej podlagi nastalih posledic. Dodaja, da je Upravno sodišče želelo izbrisati sledove navedenih hudih kršitev človekovih pravic in kaznivega dejanja izbrisa s strani tožene stranke Ministrstva za notranje zadeve, zato je ločilo njen tožbeni zahtevek v dve tožbi, eno zoper odločbo tožene stranke o zavrnitvi državljanstva in drugo zoper dejanje Ministrstva za notranje zadeve. Meni, da sta zadevi povezani in sodita v eno tožbo. Zato zahteva, da se tožba obravnava kot celota in priglaša odškodnino po 26. členu Ustave, saj naj bi bile v postopku tajnega izbrisa njenega državljanstva oziroma ponovne povrnitve, kršene njene temeljne človekove pravice.
Ustavnemu sodišču predlaga, naj razveljavi sodbo Vrhovnega sodišča in toženi stranki naloži izdajo pozitivne odločbe o sprejemu v državljanstvo na podlagi 13. člena ZDRS.
6. Ustavna pritožba ni nadaljnje pravno sredstvo v okviru rednega sodstva, s katerim bi bilo mogoče uveljavljati kršitve pri ugotovitvi dejanskega stanja ter uporabi materialnega in procesnega prava same po sebi. Ustavno sodišče na podlagi ustavne pritožbe v skladu s 50. členom ZUstS presoja le, ali so bile z izpodbijanimi posamičnimi akti kršene človekove pravice ali temeljne svoboščine. Tako kršitev pa mora pritožnik ne le zatrjevati, temveč tudi dokazovati (prvi odstavek 53. člena ZUstS).
7. Pritožnica izpodbija sklep Vrhovnega sodišča, katerega predmet je bila presoja odločitve nižjega sodišča o zavrženju tožbe in zahteve za izdajo začasne odredbe ter o oprostitvi plačila sodnih taks iz procesnih razlogov. Zato lahko Ustavno sodišče pri obravnavanju zatrjevanih kršitev človekovih pravic presoja le navedbe pritožnice v zvezi z navedenimi odločitvami. Navedbe pritožnice, s katerimi zatrjuje nezakonitost izbrisa iz registra stalnega prebivalstva, zato ne morejo utemeljiti ustavne pritožbe zoper akte o zavrženju tožbe v upravnem sporu kot prepozne. Prav tako v obravnavanem postopku ni mogoče upoštevati obširnih navedb o kršitvah pravic glede pridobitve državljanstva, saj so predmet drugega postopka, v katerem bo lahko v primeru neuspeha in ob izpolnjenih pogojih iz ZUstS vložila samostojno ustavno pritožbo. V obravnavani zadevi bi lahko bilo relevantno le pritožničino zatrjevanje v dopolnitvi ustavne pritožbe o neupravičenem ločevanju tožbe na dva dela in odločanju v ločenih postopkih (postopek v zvezi z zavrnitvijo državljanstva in postopek v zvezi z nezakonitim izbrisom iz registra stalnega prebivalstva), vendar v njej pritožnica razen nestrinjanja z ločitvijo postopkov ni navedla niti tega, katera človekova pravica naj bi ji bila s to konkretno odločitvijo sodišča kršena. Ponovno navaja le, da bi ji Vrhovno sodišče moralo podeliti državljanstvo in odškodnino zaradi nezakonitega izbrisa iz registra stalnih prebivalcev.
8. Ker z izpodbijanim sklepom očitno niso bile kršene človekove pravice ali temeljne svoboščine, kot jih zatrjuje pritožnica, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo (2. točka izreka).
C.
9. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi tretje alineje prvega odstavka 55. člena in prve alineje drugega odstavka 55. člena ZUstS ter prve alineje 52. člena Poslovnika v sestavi: predsednica senata Milojka Modrijan ter člana dr. Janez Čebulj in Lojze Janko. Sklep je sprejel soglasno. Ker senat ustavne pritožbe ni sprejel, je bila zadeva v skladu z določbo četrtega odstavka 55. člena ZUstS predložena drugim sodnicam in sodnikom Ustavnega sodišča. Ker se za sprejem niso izrekli trije od njih, ustavna pritožba ni bila sprejeta v obravnavo.
Predsednica senata
Milojka Modrijan