U-I-34/00
Natisni
Opravilna št.:
U-I-34/00
Datum odločitve:
20. 3. 2003
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2003:U.I.34.00
Akt:
Odredba o omejitvi prometa na cestah v Republiki Sloveniji (Uradni list RS, št. 38/99 in 100/99), 1. odst. 4. čl.
Izrek:
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti in zakonitosti prvega odstavka 4. člena Odredbe o omejitvi prometa na cestah v Republiki Sloveniji (Uradni list RS, št. 38/99 in 100/99) se zavrže.
Evidenčni stavek:
Ustavno sodišče zavrže pobudo, če v konkretni zadevi pobudnik ni izkazal pravnega interesa.
Geslo:
1.4.51.4 - Ustavno sodstvo - Postopek - Procesne predpostavke (v vseh postopkih razen v postopku ustavne pritožbe) - Pravni interes za vložitev pobude.

1.5.5.2 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Ločena mnenja članov - Odklonilna mnenja.
Pravna podlaga:
Člen 25, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
Vrsta zadeve:
ocena ustavnosti in zakonitosti predpisov in drugih splošnih aktov
Vrsta akta:
podzakonski akt
Vlagatelj:
Marko Pirjevec, Logatec
Datum vloge:
11. 2. 2000
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrženje
Dokument:
US22195
Dokument v PDF obliki:
U-I-34-00_Sklep.pdf
120 KB
Prenesite datoteko
U-I-34-00_LM.pdf
119 KB
Prenesite datoteko
U-I-34/00
20. 3. 2003
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus pobude Marka Pirjevca iz Logatca na seji dne 20. marca 2003
sklenilo:
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti in zakonitosti prvega odstavka 4. člena Odredbe o omejitvi prometa na cestah v Republiki Sloveniji (Uradni list RS, št. 38/99 in 100/99) se zavrže.
Obrazložitev
A.
1. Pobudnik izpodbija prvi odstavek 4. člena Odredbe o omejitvi prometa na cestah v Republiki Sloveniji (v nadaljevanju Odredba). Navaja, da tretji odstavek 101. člena Zakona o varnosti cestnega prometa (Uradni list RS, št. 30/98 in nasl. - v nadaljevanju ZVCP) pooblašča Ministra za notranje zadeve, da v soglasju z Ministrom za promet in zveze z odredbo prepove ali omeji promet vseh ali posameznih vrst udeležencev v cestnem prometu. Ker izpodbijana določba ne prepoveduje ali omejuje prometa na slovenskih cestah, temveč opredeljuje, kateri čas v letu se šteje za zimo in izraz zimske razmere, pobudnik zatrjuje, da presega zakonsko pooblastilo. Meni, da bi moral biti pomen navedenih izrazov opredeljen v 19. členu ZVCP, ki določa, kakšen pomen imajo posamezni izrazi, uporabljeni v tem zakonu. Poleg tega naj bi Minister za notranje zadeve svojevoljno tolmačil določbo 100. člena ZVCP, po kateri morajo biti pozimi in v zimskih razmerah motorna vozila v cestnem prometu opremljena s predpisano zimsko opremo. Po mnenju pobudnika je logična razlaga navedene določbe le ta, da morajo biti pozimi, kadar vladajo zimske razmere, vozila opremljena z zimsko opremo. V izpodbijani odredbi pa Minister pojma zima in zimske razmere ločuje. Pobudnik zatrjuje, da izpodbijana določba ne omejuje prometa, temveč spreminja in dopolnjuje 100. člen ZVCP, kar pa ni v pristojnosti ministrov.
Ustavnemu sodišču predlaga, naj pobudo sprejme in izpodbijano določbo razveljavi.
B.
2. V skladu z drugim odstavkom 162. člena Ustave lahko vsakdo da pobudo za začetek postopka pred Ustavnim sodiščem, če izkaže svoj pravni interes. Drugi odstavek 24. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94 - v nadaljevanju ZUstS) določa, da je pravni interes za vložitev pobude podan, če predpis ali splošni akt za izvrševanje javnih pooblastil, katerega oceno pobudnik predlaga, neposredno posega v njegove pravice, pravne interese oziroma pravni položaj. Po ustaljeni ustavnosodni presoji Ustavnega sodišča mora biti pravni interes neposreden in konkreten, morebitna ugoditev pobudnikovemu predlogu mora privesti do izboljšanja njegovega pravnega položaja.
3. Pobudnik izpodbija prvi odstavek 4. člena Odredbe, ki določa, da morajo motorna vozila imeti v cestnem prometu v Republiki Sloveniji med 15. novembrom in 15. marcem naslednjega leta (pozimi) in od tedaj, ko se ob sneženju sneg oprijema vozišča ali ob poledici, do takrat, ko pristojna služba za vzdrževanje cest sporoči, da je cesta normalno prevozna in primerna za promet vozil (zimske razmere), predpisano zimsko opremo. V prvem odstavku 100. člena ZVCP je določeno, da morajo biti pozimi in v zimskih razmerah motorna vozila v cestnem prometu opremljena s predpisano zimsko opremo. V drugem odstavku istega člena pa, da se z denarno kaznijo 20.000 SIT kaznuje za prekršek voznik, ki ravna v nasprotju z določbo tega člena.
4. Pobudnik ne izkazuje pravnega interesa za izpodbijanje prvega odstavka 4. člena Odredbe, ki opredeljuje, kdaj so podane razmere, v katerih obstaja obveznost voznikov voziti s predpisano zimsko opremo. Ustavno sodišče je že odločilo, da oseba ne izkazuje pravnega interesa za izpodbijanje določbe ZVCP, ki predpisuje pravilo ravnanja, njegovo kršitev pa sankcionira s kaznijo za prekršek, če ta ne izkaže, da je bil v zvezi s tem zoper njo uveden postopek o prekršku (glej sklep Ustavnega sodišča št. U-I-245/98 z dne 22. 2. 2001, OdlUS X, 37). V obravnavani zadevi gre za podoben primer. Izpodbijana določba predpisuje pravilo ravnanja, kršitev pa je sankcionirana s kaznijo za prekršek. Pobudnik ni izkazal, da bi bil zaradi domnevne kršitve izpodbijane določbe zoper njega uveden postopek o prekršku. Pobudo je bilo treba zato zavreči.
C.
5. Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi 25. člena ZUstS v sestavi: predsednica dr. Dragica Wedam Lukić ter sodnice in sodniki dr. Janez Čebulj, dr. Zvonko Fišer, Lojze Janko, mag. Marija Krisper Kramberger, Milojka Modrijan, dr. Ciril Ribičič, dr. Mirjam Škrk in Jože Tratnik. Sklep je sprejelo s šestimi glasovi proti trem. Proti so glasovali sodnici Wedam Lukić in Krisper Kramberger ter sodnik Ribičič. Sodnica Wedam Lukić je dala odklonilno ločeno mnenje.
Predsednica
dr. Dragica Wedam Lukić
U-I-34/00
25. 3. 2003
Odklonilno ločeno mnenje sodnice dr. Wedam Lukić, ki se mu pridružujeta sodnica mag. Krisper Kramberger in sodnik dr. Ribičič
Glasovala sem proti zavrženju pobude, ker se ne strinjam z utemeljitvijo, da pobudnik ne izkazuje pravnega interesa za izpodbijanje prvega odstavka 4. člena Odredbe o omejitvi prometa na cestah v Republiki Sloveniji. Gre za (načelno) stališče, da pobudnik ne izkazuje pravnega interesa za izpodbijanje določbe, ki predpisuje pravilo ravnanja, njegovo kršitev pa sankcionira s kaznijo za prekršek, če ne izkaže, da je bil v zvezi s tem zoper njega uveden postopek o prekršku.
Svoje pomisleke proti temu stališču sem izrazila že v odklonilnem ločenem mnenju v zadevi št. U-I-245/98 z dne 22. 2. 2001, na katero se Ustavno sodišče sklicuje v obrazložitvi. Načelno se sicer lahko strinjam s stališčem, da je mogoče pobudniku priznati pravni interes samo za izpodbijanje tistih določb o kaznivih ravnanjih, glede katerih teče zoper njega kazenski ali drug kaznovalni postopek, vendar pa to ne more veljati takrat, kadar zakon posamezniku zapoveduje določeno ravnanje. V primerih, ko zakonodajalec določi kot kaznivo neko aktivno ravnanje storilca, bo prišel ta v stik s pravno normo dejansko šele takrat, ko jo bo prekršil, zato prej praviloma niti nima pravnega interesa za njeno izpodbijanje. Drugače je, kadar pravna norma posamezniku zapoveduje določeno ravnanje, saj ga v tem primeru sili, da ravna na določen način, čeprav je to v nasprotju z njegovo voljo. V tem primeru je "v stiku s pravno normo" ves čas, ko se ukvarja z dejavnostjo, za katero je zapovedan določen način ravnanja.
Stališče, da pobudnik tudi v tem primeru nima pravnega interesa za vložitev pobude, dokler proti njemu ni uveden kazenski postopek oziroma drug kaznovalni postopek, pa ima za posledico, da mora tisti, ki meni, da zapoved določenega ravnanja posega v njegove ustavne pravice, zapoved najprej prekršiti. S tem se ne morem strinjati, zato menim, da bi moralo Ustavno sodišče v takih primerih pobudniku priznavati pravni interes za vložitev pobude, še preden je proti njemu uveden kazenski ali drug kaznovalni postopek.
dr. Dragica Wedam Lukić
mag. Marija Krisper Kramberger
dr. Ciril Ribičič