Up-10/02
Natisni
Opravilna št.:
Up-10/02
Datum odločitve:
25. 2. 2003
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2003:Up.10.02
Akt:
Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Višjega delovnega in socialnega sodišča št. Pdp 802/99 z dne 11. 10. 2001
Izrek:
Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Višjega delovnega in socialnega sodišča št. Pdp 802/99 z dne 11. 10. 2001 se ne sprejme.

Pritožnik sam nosi stroške postopka z ustavno pritožbo.
Evidenčni stavek:
Ker torej ne gre za kršitev človekovih pravic ali temeljnih svoboščin, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo.
Geslo:
3.9 - Splošna načela - Vladavina prava.

5.3.13.18 - Temeljne pravice - Državljanske in politične pravice - Procesna jamstva, pravica do obrambe in poštenega sojenja - Enakost orožij.

5.3.13.13 - Temeljne pravice - Državljanske in politične pravice - Procesna jamstva, pravica do obrambe in poštenega sojenja - Neodvisnost.

5.3.13.14 - Temeljne pravice - Državljanske in politične pravice - Procesna jamstva, pravica do obrambe in poštenega sojenja - Nepristranskost.

5.4.3 - Temeljne pravice - Ekonomske, socialne in kulturne pravice - Pravica do dela.

1.4.14.3 - Ustavno sodstvo - Postopek - Stroški - Stroški postopka.
Pravna podlaga:
Člen 2, 22, 23, 49, 66, [URS]

Člen 34.1, 49, 55.2.1, 55.1, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Datum vloge:
8. 1. 2002
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
nesprejem ustavne pritožbe
Dokument:
US22134
Up-10/02 - 7
13. 3. 2003
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe A. A. iz Ž., ki ga zastopa odvetnik B. B. B., odvetnik na Z., na seji senata dne 25. februarja 2003 in v postopku po četrtem odstavku 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94) sklenilo:
1. Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Višjega delovnega in socialnega sodišča št. Pdp 802/99 z dne 11. 10. 2001 se ne sprejme.
2. Pritožnik sam nosi stroške postopka z ustavno pritožbo.
Obrazložitev
A.
1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo zahtevek pritožnika za razveljavitev sklepov disciplinske komisije ter pritožbene komisije, na podlagi katerih je bil pritožniku (tedaj tožniku) izrečen ukrep začasne odstranitve z dela. Višje sodišče je takšno odločitev sodišča prve stopnje potrdilo. Zoper sodbo Višjega sodišča pritožnik vlaga ustavno pritožbo. Pritožnik v ustavni pritožbi predvsem izraža svoje nezadovoljstvo z odločitvijo sodišča, ki po njegovem mnenju ni zadosti raziskalo, ali so bili podani pogoji za izrek zakonitega suspenza. Zatrjuje kršitev 2., 22., 23., 49. in 66. člena Ustave.
B.
2. Z navedbami, s katerimi pritožnik utemeljuje ustavno pritožbo, zatrjuje zmotno uporabo materialnega prava oziroma nasprotuje ugotovitvam sodišč glede dejanskega stanja. Takšne navedbe pa ustavne pritožbe ne utemeljujejo. Ustavno sodišče namreč ni instanca sodiščem, ki odločajo o delovnih sporih, in ne presoja samih po sebi nepravilnosti pri ugotavljanju dejanskega stanja in uporabi materialnega prava. V skladu s 50. členom Zakona o Ustavnem sodišču (v nadaljevanju ZUstS) Ustavno sodišče izpodbijano sodno odločbo preizkusi le glede vprašanja, ali so bile z njo kršene človekove pravice ali temeljne svoboščine.
Takšnih kršitev pa pritožnik z navedbami v ustavni pritožbi ni izkazal.
3. Tako je neutemeljen očitek o kršitvi 49. in 66. člena Ustave, saj pritožnik te kršitve utemeljuje zgolj z izražanjem nezadovoljstva z odločitvijo sodišča. Relevantnih okoliščin, ki bi omogočale preizkus kršitve navedenih pravic, pritožnik ne navaja. 4. Pritožnik prav tako ni izkazal kršitve pravic iz 22. in 23. člena Ustave. Sodišču očita pristransko odločitev ter navrže, da bi ga moralo zaslišati. Neizvajanje predlaganih dokazov bi pod določenimi pogoji lahko predstavljalo kršitev 22. člena Ustave. V okviru pravice do enakega varstva pravic iz 22. člena Ustave se namreč od sodišč zahteva, da odločitev o neizvedbi predlaganega dokaza ustrezno obrazložijo. Vendar vpogled v zapisnik glavne obravnave z dne 9. 2. 1999 pokaže, da izvedbe tega dokaza pritožnik ni predlagal. Tudi pavšalno sklicevanje pritožnika na sodno prakso v podobnih primerih, kot je njegov, kršitve 22. člena Ustave ne utemeljuje.
5. Pritožnikovega očitka, da je bila z izpodbijano sodbo kršena določba 2. člena Ustave, v okviru postopka z ustavno pritožbo ni mogoče ocenjevati. V postopku z ustavno pritožbo Ustavno sodišče preverja možne kršitve določb Ustave, ki zagotavljajo človekove pravice in temeljne svoboščine. Ker 2. člen Ustave ne vsebuje človekovih pravic ali temeljnih svoboščin, temveč temeljna ustavna načela (načela pravne države), se nanj za utemeljevanje ustavne pritožbe ni mogoče sklicevati.
6. Ker z izpodbijano sodbo niso bile kršene človekove pravice ali temeljne svoboščine, kot jih zatrjuje pritožnik, Ustavno sodišče pritožbe ni sprejelo v obravnavo.
7. Po prvem odstavku 34. člena ZUstS nosi v postopku pred Ustavnim sodiščem vsak udeleženec svoje stroške, če Ustavno sodišče ne odloči drugače. Navedena določba se po 49. členu ZUstS uporablja v postopku z ustavno pritožbo. Ker pritožnik ne navaja nobenih razlogov za drugačno odločitev, je Ustavno sodišče glede priglašenih stroškov sklenilo, kot izhaja iz 2. točke izreka tega sklepa.
C.
8. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi prve alineje drugega odstavka 55. člena ZUstS ter prvega odstavka 34. člena v zvezi z 49. členom ZUstS v sestavi: predsednica senata Milojka Modrijan ter člana dr. Janez Čebulj in Lojze Janko. Sklep je sprejel soglasno. Ker senat ustavne pritožbe ni sprejel, je bila zadeva v skladu z določbo četrtega odstavka 55. člena ZUstS predložena drugim sodnicam in sodnikom Ustavnega sodišča. Ker se za sprejem niso izrekli trije od njih, ustavna pritožba ni bila sprejeta v obravnavo.
Predsednica senata
Milojka Modrijan