Up-407/01
Natisni
Opravilna št.:
Up-407/01
Datum odločitve:
27. 11. 2001
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2001:Up.407.01
Akt:
Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Višjega delovnega in socialnega sodišča št. Pdp 1038/2000 z dne 19. 7. 2001 v zvezi s sodbo Delovnega sodišča v Kopru št. Pd 99/98 z dne 16. 5. 2000
Izrek:
Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Višjega delovnega in socialnega sodišča št. Pdp 1038/2000 z dne 19. 7. 2001 v zvezi s sodbo Delovnega sodišča v Kopru št. Pd 99/98 z dne 16. 5. 2000 se ne sprejme.
Evidenčni stavek:
Če sodišče razumno oceni, da nekateri predlagani dokazi oziroma dejstva, ki naj se z njimi ugotovijo, za odločitev v sporu niso odločilni, ali da je neko dejstvo že dokazano, nadaljnjih dokazov ni dolžno izvajati.
Geslo:
Enako varstvo pravic.
Pravna podlaga:
Ustava, 22. čl.

Zakon o Ustavnem sodišču (ZUstS), 1. al. 2. odst. 55. čl.
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Datum vloge:
4. 10. 2001
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
nesprejem ustavne pritožbe
Dokument:
US21097
Up-407/01
27. 11. 2001
S K L E P
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe A. A. iz Ž., ki jo zastopa B. B., odvetnik v Z. na seji senata dne 27. novembra 2001
sklenilo:
Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Višjega delovnega in socialnega sodišča št. Pdp 1038/2000 z dne 19. 7. 2001 v zvezi s sodbo Delovnega sodišča v Kopru št. Pd 99/98 z dne 16. 5. 2000 se ne sprejme.
Obrazložitev
1. Pritožnica (tožena stranka v delovnem sporu) izpodbija pravnomočno sodbo, na podlagi katere mora svoji nekdanji delavki izplačati regres za letni dopust za leto 1997 ter stroške prevoza na delo za leti 1996 in 1997. Zatrjuje kršitev pravice do enakega varstva pravic (22. člen Ustave), ker sodišča niso ocenila vseh dokazov. Predvsem naj sodišči ne bi obrazložili, zakaj ni bil utemeljen dokazni predlog za soočenje med tožnico in pričo. Po mnenju pritožnice gre za temeljni dokaz o obstoju ustnega dogovora o načinu plačila vtoževanih zneskov.
2. Glede na vrednost spornega predmeta v obravnavanem primeru revizija ni dovoljena (drugi odstavek 367. člena Zakona o pravdnem postopku, Uradni list RS, št. 26/99 - ZPP), zato je izpolnjen pogoj izčrpanosti vseh pravnih sredstev (prvi odstavek 51. člena Zakona o Ustavnem sodišču, Uradni list RS, št. 15/94 - v nadaljevanju ZUstS).
3. Določba 22. člena Ustave vključuje tudi pravico vsake od strank, da sodišče obravnava, ovrednoti in obrazloženo sprejme ali zavrne njene trditve in stališča, če so postavljena v skladu s pravili postopka in če niso očitno pravno nepomembna. Ustavno jamstvo se mora odražati tudi v dokaznem postopku, vendar pa ne pomeni, da ima stranka pravico do izvedbe vseh dokazov, ki jih predlaga. Če sodišče razumno oceni, da nekateri predlagani dokazi oziroma dejstva, ki naj se z njimi ugotovijo, za odločitev v sporu niso odločilni ali da je neko dejstvo že dokazano, nadaljnjih dokazov ni dolžno izvajati. Zadošča, da je sodišče dovolj prepričljivo in izčrpno obrazložilo, da je bilo že iz izvedenih dokazov mogoče zanesljivo sklepati o obstoju odločilnih dejstev in da zato ni sledilo dokaznim predlogom pritožnice.
4. Očitek sodišču, da ni obrazložilo, zakaj ni sprejelo dokaznega predloga o soočenju, ne drži. V obrazložitvi sodbe sodišča druge stopnje je povsem jasno navedeno, da sodišče prve stopnje soočenja ni izvedlo zato, ker ga pritožnica ni predlagala. Sodišče pa je ugotovilo vsa bistvena (odločilna) dejstva za odločitev in se opredelilo tudi do vseh izvedenih dokazov.
5. Ker z izpodbijanima sodbama zatrjevana človekova pravica očitno ni bila kršena, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo.
6. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi prve alinee drugega odstavka 55. člena ZUstS v sestavi: predsednica senata Milojka Modrijan ter člana dr. Janez Čebulj in Lojze Janko. Predsednica senata:
Milojka Modrijan