U-I-26/01
Natisni
Opravilna št.:
U-I-26/01
Datum odločitve:
17. 4. 2003
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2003:U.I.26.01
Akt:
Zakon o Radioteleviziji Slovenija (Uradni list RS, št. 18/94, 29/94, 88/99, 90/99, 35/02 in 79/01) (ZRTVS), 1. in 4. odst. 15. čl.
Izrek:
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti prvega in četrtega odstavka 15. člena Zakona o Radioteleviziji Slovenija (Uradni list RS, št. 18/94, 29/94, 88/99, 90/99, 35/02 in 79/01) se zavrne.
Evidenčni stavek:
Svobode zbiranja in prejemanja vesti in mnenj iz prvega odstavka 39. člena Ustave namreč ni mogoče razumeti kot pravico do brezplačnega prejemanja vesti. Ta ustavna določba zagotavlja vsakomur, da mu niti država niti kdo drug ne sme preprečevati zbiranja in sprejemanja vesti, v povezavi z načelom enakosti vseh pred zakonom tudi nihče ne sme biti diskriminiran glede dostopnosti vesti, ki jih želi zbirati ali sprejemati; nikomur pa ta določba ne zagotavlja brezplačnosti vseh poti do informacij.
Geslo:
3.9 - Splošna načela - Vladavina prava.

5.3.36 - Temeljne pravice - Državljanske in politične pravice - Pravica do lastnine.

5.3.30 - Temeljne pravice - Državljanske in politične pravice - Pravica do zasebnega življenja.

5.2 - Temeljne pravice - Enakost.

5.3.23 - Temeljne pravice - Državljanske in politične pravice - Pravica do informacij.
Pravna podlaga:
Člen 2, 14.2, 33, 39, Ustava [URS]

Člen 26.2, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
Vrsta zadeve:
ocena ustavnosti in zakonitosti predpisov in drugih splošnih aktov
Vrsta akta:
zakon
Vlagatelj:
Robert Močnik, Ljubljana
Datum vloge:
29. 1. 2001
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrnitev
Dokument:
US22302
Dokument v PDF obliki:
U-I-26-01.pdf
120 KB
Prenesite datoteko
U-I-26/01-4
17. 4. 2003
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus pobude Roberta Močnika iz Ljubljane na seji dne 17. aprila 2003
sklenilo:
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti prvega in četrtega odstavka 15. člena Zakona o Radioteleviziji Slovenija (Uradni list RS, št. 18/94, 29/94, 88/99, 90/99, 35/02 in 79/01) se zavrne.
Obrazložitev
A.
1. Pobudnik izkazuje svoj pravni interes s tem, da mora plačevati prispevek za programe RTV Slovenija. Čeprav ve, da je Ustavno sodišče že odločalo o ustavnosti 15. člena Zakona o Radioteleviziji Slovenija (v nadaljevanju ZRTVS), predlaga, naj tokrat presodi, ali prvi in četrti odstavek tega člena nista v neskladju z določbo prvega odstavka 39. člena Ustave, ki zagotavlja vsakomur, da lahko svobodno zbira in sprejema vesti in mnenja. Trdi, da izpodbijane določbe ZRTVS tako svobodo zbiranja in sprejemanja vesti in mnenj preprečujejo, "razen seveda pod pogojem, da plačam..." za posedovanje sprejemnika.
2. Pobudnik izpodbija sistem plačevanja prispevka iz 15. člena ZRTVS kot način zagotavljanja sredstev za dejavnost RTV Slovenija. Med drugim zatrjuje tudi neskladnost z načelom enakosti vseh pred zakonom (drugi odstavek 14. člena Ustave); neenakost da je v tem, da je odjemalec energije v javnem električnem omrežju že po zakonu zavezanec za prispevek RTV Slovenija, če ima sprejemnik, tisti na primer z lastno električno energijo pa ne.
B.
3. Ustavno sodišče je o skladnosti 15. člena ZRTVS z Ustavo odločilo že z odločbo št. U-I-174/94 z dne 23. 9. 1998 (Uradni list RS, št. 73/98 in OdlUS VII, 163) ter z odločbo št. U-I- 238/99 z dne 23. 9. 1998 (Uradni list RS, št. 113/2000 in OdlUS IX, 257). Presodilo je, da določbe tega člena niso v neskladju z načeli pravne države (2. člen Ustave), ne s 33. členom Ustave (pravica do zasebne lastnine) ali s 35. členom Ustave (varstvo pravic zasebnosti in osebnostnih pravic), pa tudi ne z načelom enakosti vseh pred zakonom (drugi odstavek 14. člena Ustave).
Glede slednjega je opozorilo (odločba št. U-I-238/99, točka 10 obrazložitve), da so po prvem odstavku 15. člena ZRTVS enako zavezani za plačilo prispevka pod enakimi pogoji vsi imetniki sprejemnikov, torej tudi tisti, ki ne odjemljejo električne energije v javnem električnem omrežju.
4. Kolikor gre za že obravnavane vidike zatrjevane neskladnosti z Ustavo, se Ustavno sodišče z njimi ne ukvarja vnovič, temveč opozarja pobudnika na obrazložitev v obeh omenjenih odločbah.
5. Vsebinsko nova je pobudnikova trditev, da sta izpodbijani določbi v neskladju z 39. členom Ustave. Že pobudnik, ko najprej zatrdi, da mu ti določbi kratita svobodo sprejemanja vesti in mnenj, to trditev nato dopolni: "razen seveda pod pogojem, da plačam ...". S tem se sam približa razlogu, zaradi katerega je pobuda očitno neutemeljena. Svobode zbiranja in prejemanja vesti in mnenj iz prvega odstavka 39. člena Ustave namreč ni mogoče razumeti kot pravico do brezplačnega prejemanja vesti. Ta ustavna določba zagotavlja vsakomur, da mu niti država niti kdo drug ne sme preprečevati zbiranja in sprejemanja vesti, v povezavi z načelom enakosti vseh pred zakonom tudi nihče ne sme biti diskriminiran glede dostopnosti vesti, ki jih želi zbirati ali sprejemati; nikomur pa ta določba ne zagotavlja brezplačnosti vseh poti do informacij. In samo za to gre pri obravnavani pobudi in pri pobudnikovem pravnem interesu.Njegov očitek velja namreč temu, da mora plačevati prispevek, če hoče na območju Republike Slovenije, kjer so zagotovljeni tehnični pogoji (tudi) za sprejem vsaj enega programa RTV Slovenija, prejemati po radijskem ali televizijskem sprejemniku vesti iz kateregakoli programa; tega torej ne more prejemati brezplačno. Za kakršnekoli siceršnje omejitve ali onemogočanja, ki bi jih bilo mogoče oceniti kot kršitev pravice iz 39. člena Ustave, ne gre.
6. Ker so pobudnikovi očitki o neskladju izpodbijane določbe z 39. členom Ustave očitno neutemeljeni, je Ustavno sodišče pobudo zavrnilo.
C.
7. Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi drugega odstavka 26. člena Zakona o Ustavnem sodišču(Uradni list RS, št. 15/94 - ZUstS) v sestavi: predsednica dr. Dragica Wedam Lukić ter sodnice in sodniki dr. Janez Čebulj, dr. Zvonko Fišer, Lojze Janko, mag. Marija Krisper Kramberger, Milojka Modrijan, dr. Ciril Ribičič, dr. Mirjam Škrk in Jože Tratnik. Sklep je sprejelo soglasno.
Predsednica
dr. Dragica Wedam Lukić