Up-863/04
Natisni
Opravilna št.:
Up-863/04
Datum odločitve:
22. 2. 2005
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2005:Up.863.04
Akt:
Ustavna pritožba A. A. zoper ravnanja pooblaščenih uradnih oseb v Zavodu za prestajanje kazni zapora Ž
Izrek:
Ustavna pritožba A. A. zoper ravnanja pooblaščenih uradnih oseb v Zavodu za prestajanje kazni zapora Ž.se zavrže.
Evidenčni stavek:
Ker pritožnik zoper dejanja pooblaščenih uradnih oseb v zaporu, s katerimi naj bi bile kršene njegove ustavne pravice, ni izčrpal sodnega varstva, je senat ustavno pritožbo zavrgel.
Geslo:
1.5.51.2.1 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Zavrženje.
1.4.52.4 - Ustavno sodstvo - Postopek - Procesne predpostavke v postopku ustavne pritožbe - Izčrpanje pravnih sredstev .
Pravna podlaga:
Člen 55.1.2, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Datum vloge:
28. 12. 2004
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrženje
Dokument:
US24414
Up-863/04-5
22. 2. 2005
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe A. A., na prestajanju kazni zapora v Zavodu za prestajanje kazni zapora Ž., na seji senata dne 11. februarja 2005 in v postopku po četrtem odstavku 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94)
sklenilo:
Ustavna pritožba A. A. zoper ravnanja pooblaščenih uradnih oseb v Zavodu za prestajanje kazni zapora Ž.se zavrže.
Obrazložitev
1. Pritožnik je Ustavnemu sodišču poslal vlogo, ki jo je naslovil kot ustavno pritožbo. Slednjo je dne 11.1. 2005 dopolnil z novo vlogo. Pritožnik v ustavni pritožbi zatrjuje kršitve človekovih pravic med prestajanjem kazni zapora zaradi ravnanja nekaterih uslužbencev oziroma pooblaščenih uradnih oseb Zavoda za prestajanje kazni zapora Ž.(v nadaljevanju ZPKZ Ž.). V ustavni pritožbi pritožnik navaja, da se nezakonito nahaja v izolaciji, da pooblaščene uradne osebe in Uprava ZPKZ Ž. kršijo Pravilnik o izvrševanju kazni zapora (Uradni list RS, št. 34/2004 – Pravilnik) in določbe Zakona o izvrševanju kazenskih sankcij (Uradni list RS, št. 22/2000 – ZIKS-1), ker mu ne izdajo odločbe. Pritožnik še navede, da je bil pretepen s pestmi in z leseno palico ter da so mu določeni pazniki, ko so ga fizično napadli, povzročili telesne poškodbe in bolečine. Prav tako naj bi pritožnik ne dobil vode in suhih obrokov v času, ko je bil v "posebnem prostoru". Pritožnik predlaga, naj Ustavno sodišče ukrepa v skladu z zakonom in naj ga premesti v kakšen drug zavod za prestajanje kazni zapora.
2. Po prvem odstavku 51. člena Zakona o Ustavnem sodišču (v nadaljevanju ZUstS) se lahko ustavna pritožba vloži šele, ko so izčrpana vsa redna in izredna pravna sredstva.
3. Po določbi drugega odstavka 157. člena Ustave odloča o zakonitosti posamičnih dejanj, s katerimi se posega v ustavne pravice posameznika, če ni zagotovljeno drugo sodno varstvo, pristojno sodišče v upravnem sporu. Postopek in način odločanja pristojnega sodišča je urejen v Zakonu o upravnem sporu (Uradni list RS, št. 50/97 in nasl. – ZUS). Ustavne pritožbe neposredno zoper ravnanja ni mogoče vložiti. Sodno varstvo zoper nezakonita ravnanja, s katerimi se posega v človekove pravice, je zagotovljeno v upravnem sporu. Šele po izčrpanju tega sodnega varstva je mogoče zoper pravnomočno odločbo, izdano v upravnem sporu, ob izpolnjenih pogojih iz ZUstS, vložiti ustavno pritožbo. Ker glede na navedeno ustavna pritožba ni dopustna, jo je Ustavno sodišče zavrglo.
4. Kolikor je mogoče navedbe pritožnika razumeti tako, da so mu bile ustavne pravice kršene z dejanji, ki naj bi imela znake kaznivih dejanj, Ustavno sodišče pritožniku pojasnjuje, da ustavna pritožba tudi zoper takšna dejanja neposredno ni dopustna. Prizadeti ima v takem primeru možnost zoper domnevne storilce podati kazensko ovadbo na pristojno državno tožilstvo. V primeru, da tožilec na podlagi kazenske ovadbe pregona ne začne oziroma od njega odstopi, ima oškodovanec tudi možnost začeti oziroma nadaljevati kazenski pregon sam kot subsidiarni tožilec. Poleg tega pa lahko obsojenec, ki je podvržen mučenju in drugim krutim oblikam nečloveškega ali ponižujočega ravnanja, s predlogom zahteva sodno varstvo. Uveljavljanje in varstvo pravic obsojenca določa 83. člena ZIKS-1. Takšen predlog je ZPKZ po določbi drugega odstavka 83. člena ZIKS-1 dolžan poslati državnemu tožilcu. Da bi takšno sodno varstvo izčrpal, pritožnik tudi ne izkaže. V primeru, kadar gre za kršitve pravic ali drugih nepravilnosti, za katere ni zagotovljeno sodno varstvo, ima obsojenec pravico, da se pritoži direktorju uprave (prvi odstavek 85. člena ZIKS-1). Če na pritožbo ne dobi odgovora ali če ni zadovoljen z direktorjevo odločbo, ima pravico, da vloži vlogo na ministrstvo, pristojno za pravosodje, oziroma ima možnost, da se zaradi kršitve svojih pravic in nepravilnosti iz prvega odstavka 85. člena ZIKS-1 pritoži tudi drugim organom, ki opravljajo nadzorstvo v zavodu (drugi in tretji odstavek 85. člena ZIKS-1).
5. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi druge alineje prvega odstavka 55. člena ZUstS in prve alineje tretjega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 93/03 in 98/03 – popr.) v sestavi: predsednik senata dr. Zvonko Fišer ter člana dr. Ciril Ribičič in dr. Mirjam Škrk. Sklep je sprejel soglasno. Ker senat ustavne pritožbe ni sprejel, je bila zadeva v skladu z določbo četrtega odstavka 55. člena ZUstS predložena drugim sodnicam in sodnikom Ustavnega sodišča. Ker se za sprejem niso izrekli trije od njih, ustavna pritožba ni bila sprejeta v obravnavo.
Predsednik senata
dr. Zvonko Fišer