Up-584/04
Natisni
Opravilna št.:
Up-584/04
Datum odločitve:
14. 10. 2004
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2004:Up.584.04
Akt:
Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Višjega sodišča v Ljubljani št. I Cp 682/2003 z dne 15. 5. 2003 v zvezi s sodbo Okrajnega sodišča v Ljubljani št. III P 47/2001 z dne 18. 11. 2002
Izrek:
Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Višjega sodišča v Ljubljani št. I Cp 682/2003 z dne 15. 5. 2003 v zvezi s sodbo Okrajnega sodišča v Ljubljani št. III P 47/2001 z dne 18. 11. 2002 se zavrže.
Evidenčni stavek:
Prepozno vloženo ustavno pritožbo, pri kateri pritožnik ne izkaže, da gre za obstoj posebno utemeljenega primera, ki bi upravičeval odločanje o pritožbi po poteku 60 dnevnega roka, Ustavno sodišče zavrže.
Geslo:
1.5.51.2.1 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Zavrženje.

1.4.52.6 - Ustavno sodstvo - Postopek - Procesne predpostavke v postopku ustavne pritožbe - Rok za vložitev ustavne pritožbe.

1.4.52.7 - Ustavno sodstvo - Postopek - Procesne predpostavke v postopku ustavne pritožbe - Pogoji za obravnavanje prepozne ustavne pritožbe.
Pravna podlaga:
Člen 55.1.1, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Datum vloge:
10. 8. 2004
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrženje
Dokument:
US23973
Up-584/04-4
14. 10. 2004
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe A. A. iz Ž., ki jo zastopa B. B., odvetnica v Z., na seji senata dne 28. septembra 2004 in v postopku po četrtem odstavku 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94) sklenilo:
Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Višjega sodišča v Ljubljani št. I Cp 682/2003 z dne 15. 5. 2003 v zvezi s sodbo Okrajnega sodišča v Ljubljani št. III P 47/2001 z dne 18. 11. 2002 se zavrže.
Obrazložitev
1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek tožeče stranke (Republika Slovenija, Ministrstvo za notranje zadeve), ki je zahtevala, da se ustavni pritožnici odpove pogodba o pravici do uporabe sobe - ležišča in se ji naloži izpraznitev samske sobe. Višje sodišče je z izpodbijano sodbo tako odločitev spremenilo tako, da je zahtevku tožeče stranke ugodilo v delu, kjer je tožeča stranka zahtevala izpraznitev samske sobe.
2. Pritožnica zatrjuje kršitev človekovih pravic iz 22. in 25. člena Ustave. Navaja, da je izpodbijano sodbo Višjega sodišča prejela dne 12. 6. 2003. Predlaga, naj Ustavno sodišče o pritožbi odloči, čeprav je vložena po izteku roka iz prvega odstavka 52. člena Zakona o Ustavnem sodišču (v nadaljevanju ZUstS), ker meni, da gre za posebno utemeljen primer.
Pritožnica svoj predlog, naj Ustavno sodišče o ustavni pritožbi izjemoma odloči na podlagi tretjega odstavka 52. člena ZUstS po izteku zakonsko določenega roka za vložitev ustavne pritožbe, utemeljuje z navedbo, da je soba, v kateri prebiva že skoraj dvajset let, njen edini prostor, ki si ga lahko kot brezposelna privošči. Navaja tudi, da je po pooblaščencu Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije dala pobudo za vložitev zahteve za varstvo zakonitosti, ki pa zahteve ni vložilo. Takratni pooblaščenec naj bi jo o tem seznanil šele 25. 5. 2004. Ustavno pritožbo je vložila dne 10. 8. 2004 prek pooblaščenke, ki ji je bila določena v okviru izredne brezplačne pravne pomoči. Navaja tudi, da se kot prava neuka stranka ni zavedala roka, ki ga ZUstS določa za vložitev ustavne pritožbe. Pritožnica predlaga zadržanje izvršitve sodbe Višjega sodišča.
3. Tretji odstavek 52. člena ZUstS določa, da lahko Ustavno sodišče v posebno utemeljenih primerih izjemoma odloča o ustavni pritožbi, ki je vložena po izteku 60 dnevnega roka. Ta rok teče od vročitve posamičnega akta, zoper katerega je mogoča ustavna pritožba (prvi odstavek 52. člena ZUstS). Kot navaja pritožnica sama, je izpodbijano sodbo Višjega sodišča prejela dne 12. 6. 2003, ustavna pritožba pa je bila vložena več kot eno leto kasneje. Navedbe pritožnice, da je soba, iz katere se mora izseliti, edini prostor, ki ga ima na razpolago, niso same po sebi take narave, da bi lahko Ustavno sodišče odločalo o ustavni pritožbi kljub več kot enoletni zamudi roka, ki je določen za vložitev ustavne pritožbe.
Pritožnico je v pravdnem postopku zastopal odvetnik, ta pa je v njenem imenu tudi dal pobudo Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije za vložitev zahteve za varstvo zakonitosti. To pomeni, da je ustavna pritožnica tudi po prejemu izpodbijane sodbe imela pooblaščenca, ki je bil seznanjen z zadevo. Zato pritožnica svoje zamude ne more opravičevati z navedbo, da je neuka stranka. Ustavna pritožnica bi lahko že ob prejemu izpodbijane sodbe pooblastila istega pooblaščenca za vložitev ustavne pritožbe oziroma zaprosila za brezplačno pravno pomoč za vložitev tega pravnega sredstva. Kot izhaja iz odločbe predsednika Okrožnega sodišča v Ljubljani št. Bpp 1332/2004 z dne 26. 7. 2004, pa je ustavna pritožnica za brezplačno pravno pomoč zaprosila šele 23. 7. 2004, to je več kot eno leto po prejemu izpodbijane sodbe.
4. Ustavno sodišče je ocenilo, da pri tej ustavni pritožbi ne gre za posebno utemeljen primer, ki bi upravičeval odločanje o ustavni pritožbi, vloženi po izteku 60 dnevnega roka. Zato je ustavno pritožbo zavrglo.
5. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi prve alineje prvega odstavka 55. člena ZUstS in prve alineje tretjega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 93/03 in 98/03) v sestavi: predsednica senata mag. Marija Krisper Kramberger ter člana Jože Tratnik in dr. Dragica Wedam Lukić. Sklep je sprejel soglasno. Ker senat ustavne pritožbe ni sprejel, je bila zadeva v skladu z določbo četrtega odstavka 55. člena ZUstS predložena drugim sodnicam in sodnikom Ustavnega sodišča. Ker se za sprejem niso izrekli trije od njih, ustavna pritožba ni bila sprejeta v obravnavo.
Predsednica senata
mag. Marija Krisper Kramberger