U-I-40/02
Natisni
Opravilna št.:
U-I-40/02
Datum odločitve:
27. 1. 2005
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2005:U.I.40.02
Akt:
Zakon o prevzemu in načinu poravnave obveznosti Slovenskih železarn v zvezi s programom prestrukturiranja (Uradni list RS, št. 111/01) (ZPPOSZ), 2. stavka 3. odst. 2. čl.
Izrek:
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti drugega stavka tretjega odstavka 2. člena Zakona o prevzemu in načinu poravnave obveznosti Slovenskih železarn v zvezi s programom prestrukturiranja (Uradni list RS, št. 111/01) se zavrne.
Evidenčni stavek:
Ustavno sodišče zavrne pobudo kot očitno neutemeljeno, če iz vsebine očitkov pobudnika o neskladnosti zakonske določbe z Ustavo ne izhaja zatrjevana neskladnosti z Ustavo.
Geslo:
1.5.51.1.5.1 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku abstraktne presoje - Zavrnitev pobude - Ker je očitno neutemeljena.
5.4.8 - Temeljne pravice - Ekonomske, socialne in kulturne pravice - Svoboda sklepanja pogodb.
3.9 - Splošna načela - Vladavina prava.
5.3.35 - Temeljne pravice - Državljanske in politične pravice - Prepoved povratne veljave zakonov (155).
Pravna podlaga:
Člen 2, 155, Ustava [URS]
Člen 26.2, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
Vrsta zadeve:
ocena ustavnosti in zakonitosti predpisov in drugih splošnih aktov
Vrsta akta:
zakon
Vlagatelj:
Banka Celje, d.d., Celje, Gorenjska banka, d.d., Kranj in drugi
Datum vloge:
13. 2. 2002
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrnitev
Dokument:
US24353
Dokument v PDF obliki:
U-I-40-02.pdf
124 KB
Prenesite datoteko
U-I-40/02-17
27. 1. 2005
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus pobude družb Banka Celje, d.d., Celje, Gorenjska banka, d.d., Kranj, in Koroška banka, d.d., Bančna skupina Nove Ljubljanske banke, Slovenj Gradec, ki jih vse zastopata Stojan Zdolšek in Barbka Zdolšek, odvetnika v Ljubljani, na seji dne 27. januarja 2005
sklenilo:
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti drugega stavka tretjega odstavka 2. člena Zakona o prevzemu in načinu poravnave obveznosti Slovenskih železarn v zvezi s programom prestrukturiranja (Uradni list RS, št. 111/01) se zavrne.
Obrazložitev
A.
1. Pobudnice navajajo, da so kot upnice Slovenskih železarn (v nadaljevanju SŽ) v zameno za poravnavo dolgov od SŽ kot dolžnika prejele obveznice, za izplačilo katerih je na podlagi Zakona o jamstvu Republike Slovenije za obveznice, zaradi sanacije Slovenskih železarn (Uradni list RS, št. 55/92 – ZJOSS), jamčila Republika Slovenija (v nadaljevanju RS). Z izpodbijanim 2. členom Zakona o prevzemu in načinu poravnave obveznosti Slovenskih železarn v zvezi s programom prestrukturiranja (v nadaljevanju ZPPOSZ) je RS prevzela navedene obveznosti z zamenjavo obveznic SŽ za obveznice RS.
2. Pobudnice se s prevzemom obveznosti SŽ s strani RS kot izdajateljice obveznic strinjajo. Izpodbijajo le drugi stavek tretjega odstavka 2. člena ZPPOSZ, ki določa, da lahko RS svoje obveznosti iz naslova izdanih obveznic, v skladu s splošnimi pravili obligacijskih razmerij, izpolni tudi predčasno. Po mnenju pobudnic se s tem spreminja lastnost obveznic, ki pobudnicam jamči varne dolgoročne naložbe z ugodnim donosom. V primeru predčasne izpolnitve bi bile pobudnice prisiljene prejeta denarna sredstva naložiti v druge, manj donosne naložbe. S tem, ko naj bi RS predčasno izpolnila svojo obveznost, se po navedbah pobudnic spreminja lastnost in učinek obveznic za nazaj ter posega v pridobljene pravice pobudnic, zato naj bi bila izpodbijana določba v neskladju s 155. in z 2. členom Ustave.
3. Državni zbor na pobudo ni odgovoril. Ministrstvo za finance (v nadaljevanju Ministrstvo) v mnenju navaja, da ima RS sicer ekonomski interes za predčasno izpolnitev obveznosti, vendar bi to svojo obveznost iz obveznic ob predčasni izpolnitvi lahko izpolnila le tako, da bi plačala glavnico in vse obresti do zapadlosti, navedenih v obveznicah. Iz dokumentacije, ki jo je Ministrstvo priložilo mnenju, naj bi izhajalo, da je RS oziroma v njenem imenu Ministrstvo predlagala pobudnicam zgolj zamenjavo obveznic RS 33 (ročnost do 31. 12. 2022) z obveznicami s krajšo ročnostjo (do 31. 12. 2007 oziroma do 31. 12. 2012). Te ponudbe naj bi pobudnice ne sprejele, ker so predlog ocenile kot poslovno nezanimiv.
4. V zvezi z izpodbijano določbo ZPPOSZ Ministrstvo navaja, da ne pomeni posega v pridobljene pravice, saj gre le za zakonito možnost, ki jo ima RS v vsakem primeru, ne glede na to, ali bi Zakon tako določbo imel ali ne. Izpodbijana določba ZPPOSZ naj bi obveznicam ne dajala nobenih novih lastnosti, saj se le sklicuje na splošna pravila o obligacijskih razmerjih, ki sama po sebi teh lastnosti ne morejo spreminjati. Po mnenju Ministrstva sta možni dve vrsti predčasne izpolnitve, s soglasjem izdajatelja in imetnikov
obveznic, kar ni sporno, in z enostranskim akt
o
m izdajatelja obveznic. V primeru predčasne izpolnitve z enostranskim aktom izdajatelja obveznic bi po mnenju Ministrstva
RS svojo obveznost lahko izpolnila na podlagi 373. člena Obligacijskega zakonika (Uradni list RS, št. 83/01 in nasl. – v nadaljevanju OZ) tako, da bi poleg glavnice plačala tudi vse obresti do dneva zapadlosti.
B.
5. Obveznica je pisna listina, s katero se izdajatelj zavezuje, da bo osebi, navedeni na njej, ali po njeni odredbi oziroma prinosniku obveznice izplačal določenega dne v obveznici naveden znesek oziroma znesek anuitetnega kupona (prvi odstavek 26. člena Zakona o vrednostnih papirjih (Uradni list SFRJ, št. 64/89 in nasl. – v nadaljevanju  ZVP). Obveznica je torej dolžniški vrednostni papir, ki dokazuje dolžniško razmerje oziroma obstoj dolga in s katerim se izdajatelj obveznice zaveže, da bo imetniku obveznice po preteku določenega roka izplačal določen znesek z obrestmi. Po 32. členu ZVP lahko izdajatelj obveznic svojo obveznost izpolni tudi pred rokom, če je tako določil v aktu o izdaji obveznic ali s sklepom iz 29. člena ZVP.
6. Na podlagi ZPPOSZ je Republika Slovenija pobudnicam izdala obveznice, s katerimi je  zamenjala obveznice, ki so jih te pridobile od SŽ v zameno za poravnavo dolgov in za poplačilo katerih je do takrat jamčila. Z aktom o izdaji obveznic, s katerimi je RS nadomestila obveznice SŽ, RS ni uredila pravice do predčasne izpolnitve obveznosti, kot ji je to omogočal ZVP, temveč se v zvezi z predčasno izpolnitvijo sklicuje na uporabo splošnih pravil obligacijskega prava. Ne ob izdaji obveznic SŽ in ne ob zamenjavi teh obveznic za obveznice RS torej ni bilo določeno, da ima RS pravico do predčasne izpolnitve obveznosti.
7. Zakon o obligacijskih razmerjih (Uradni list SFRJ, št. 29/78 in nasl. – v nadaljevanju ZOR), ki je bil v veljavi v času sprejema ZPPOSZ, je v prvem odstavku 315. člena določal, da je dolžnik, če je bil rok dogovorjen izključno v njegovo korist,  upravičen izpolniti obveznost tudi pred dogovorjenim rokom vendar mora svoj namen sporočiti upniku in paziti, da to ni ob nepravem času. V drugih primerih, kadar dolžnik ponudi predčasno izpolnitev, jo upnik lahko odkloni, lahko pa jo tudi sprejme in si pridrži pravico do odškodnine, če o tem nemudoma obvesti dolžnika (drugi odstavek 315. člena ZOR). Enako določa v 290. členu OZ. V poglavju o denarnih obveznostih je nadalje ZOR v prvem odstavku 398. člena določal, da ima dolžnik pravico, da svojo denarno obveznost predčasno izpolni, v drugem odstavku istega člena pa, da se tej pravici v naprej ne more odpovedati. V tretjem odstavku 398. člena je ZOR določal, da ima dolžnik v primeru, ko svojo denarno obveznost upniku izpolni predčasno, pravico odbiti od dolga obresti za čas od dneva plačila do zapadlosti le, če je k temu upravičen po pogodbi ali če je to v navadi. Identično določbo vsebuje v 373. členu tudi OZ.
8. Z izpodbijano določbo ZPPOSZ, ki je v razmerju do ZOR oziroma OZ lex specialis, zakonodajalec ni spremenil lastnosti obveznic in tudi ni uzakonil podlage za enostransko predčasno izpolnitev obveznosti iz obveznic, temveč le podlago za morebiten dogovor (soglasje) med RS in pobudnicami  za predčasno izpolnitev obveznosti oziroma za zamenjavo obveznic RS za druge obveznice s krajšim rokom dospelosti. V skladu s takšno zakonsko podlago je Ministrstvo na pobudnice kot imetnice obveznic dne 22. 1. 2002 naslovilo vabilo za udeležbo na razgovor za 24. 1. 2002, na katerem je pobudnicam predlagalo prestrukturiranje obveznosti iz obveznic, dne 18. 2. 2002 pa zamenjavo obveznic za obveznice s krajšo ročnostjo (do leta 2012), kar so pobudnice odklonile.
9. Predčasna izpolnitev obveznosti iz obveznic (kot enostranski akt izdajatelja) bi bila torej mogoča le v primeru, ko bi si bil to pravico v skladu z ZVP izdajatelj pridržal v aktu o izdaji obveznic, česar pa izdajatelj ni izkoristil. Zato lahko RS svojo obveznost iz obveznic predčasno izpolni le v soglasju s pobudnicami kot imetnicami obveznic.
10. Očitki pobudnic o neskladnosti z 2. in s 155. členom Ustave niso utemeljeni, saj to, zaradi česar naj bi bila izpodbijana določba ZPPOSZ v neskladju z Ustavo, iz njihove vsebine ne izhaja. Zato je Ustavno sodišče pobudo zavrnilo.
C.
11. Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi drugega odstavka 26. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS,
št. 15/94 – ZUstS) v sestavi: predsednik dr. Janez Čebulj ter sodnice in sodniki Lojze Janko, mag. Marija Krisper Kramberger, dr. Ciril Ribičič, dr. Mirjam Škrk, Jože Tratnik in dr. Dragica Wedam Lukić. Sklep je sprejelo soglasno.
Predsednik
dr. Janez Čebulj