Up-559/04
Natisni
Opravilna št.:
Up-559/04
Datum odločitve:
12. 1. 2005
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2005:Up.559.04
Akt:
Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. I Ips 312/2003 z dne 19. 2. 2004 v zvezi s sodbo Višjega sodišča v Kopru št. Kp 608/2001 z dne 26. 2. 2003 in s sodbo Okrajnega sodišča v Piranu št. K 199/2000 z dne 25. 9. 2001
Izrek:
Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. I Ips 312/2003 z dne 19. 2. 2004 v zvezi s sodbo Višjega sodišča v Kopru št. Kp 608/2001 z dne 26. 2. 2003 in s sodbo Okrajnega sodišča v Piranu št. K 199/2000 z dne 25. 9. 2001 se zavrže.
Evidenčni stavek:
Po stališču Ustavnega sodišča zgolj to, da je bila pritožnica kot zasebna tožilka v kazenskem postopku, še ne pomeni, da je upravičena vložiti ustavno pritožbo. Zato je Ustavno sodišče ustavno pritožbo zavrglo.
Geslo:
1.5.51.2.1 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Zavrženje.

1.4.52.3 - Ustavno sodstvo - Postopek - Procesne predpostavke v postopku ustavne pritožbe - Upravičenost za vložitev ustavne pritožbe.
Pravna podlaga:
Člen 5.1.3, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Datum vloge:
28. 7. 2004
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrženje
Dokument:
US24262
Up-559/04-4
12. 1. 2005
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe A. A. iz Ž. na seji senata dne 22. decembra 2004 in v postopku po četrtem odstavku 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94)
sklenilo:
Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. I Ips 312/2003 z dne 19. 2. 2004 v zvezi s sodbo Višjega sodišča v Kopru št. Kp 608/2001 z dne 26. 2. 2003 in s sodbo Okrajnega sodišča v Piranu št. K 199/2000 z dne 25. 9. 2001 se zavrže.
Obrazložitev
1. V kazenskem postopku, ki je tekel na podlagi obtožbe pritožnice kot subsidiarne tožilke, sta bila obdolženca pravnomočno oproščena, da sta storila kaznivo dejanje kršitve nedotakljivosti stanovanja po prvem odstavku 152. člena Kazenskega zakonika (Uradni list RS, št. 63/94 in nasl. - KZ).
Zoper pravnomočno oprostilno sodbo je Vrhovni državni tožilec vložil zahtevo za varstvo zakonitosti, ki jo je Vrhovno sodišče zavrnilo.
2. Pritožnica vlaga ustavno pritožbo zoper pravnomočno oprostilno sodbo in zoper sodbo Vrhovnega sodišča. Zatrjuje kršitve 22., 33., 35. in 36. člena Ustave. Ustavnemu sodišču predlaga, naj sodbo Vrhovnega sodišča razveljavi in zadevo vrne v novo odločanje.
3. Po določbi prvega odstavka 50. člena Zakona o Ustavnem sodišču (v nadaljevanju ZUstS) lahko vsakdo ob pogojih, ki jih določa ta zakon, vloži pri Ustavnem sodišču ustavno pritožbo, če meni, da mu je s posamičnim aktom državnega organa, organa lokalne skupnosti ali nosilca javnih pooblastil kršena njegova človekova pravica ali temeljna svoboščina.
4. Po določbi tretje alineje prvega odstavka 55. člena ZUstS Ustavno sodišče ustavno pritožbo zavrže, če jo je vložila neupravičena oseba. Ustavna pritožnica je v kazenskem postopku, ki se je končal z izpodbijano oprostilno sodbo, nastopala kot subsidiarna tožilka.
5. Po stališču Ustavnega sodišča zgolj to, da je bila pritožnica kot subsidiarna tožilka stranka v kazenskem postopku, še ne pomeni, da je upravičena vložiti ustavno pritožbo. Iz 22. člena Ustave namreč izhaja, da je vsakomur zagotovljeno enako varstvo njegovih pravic v postopku pred sodiščem in drugimi organi, ki odločajo o njegovih pravicah, dolžnostih in pravnih interesih. Za tak položaj pa v primeru subsidiarne tožilke ne gre. To, da ima oškodovanec v nekaterih primerih možnost začeti kazenski pregon zoper tistega, ki je s kaznivim dejanjem posegel v njegove pravice, namreč še ne pomeni, da ima tudi ustavno varovano pravico doseči kazensko obsodbo. S kazensko obsodbo se odloča o kazenski odgovornosti ali nedolžnosti domnevnega storilca kaznivega dejanja. Ne glede na izid kazenskega postopka pa se neposredno ne odloča o materialnopravnem položaju ali o pravicah upravičenega tožilca. Glede na to, subsidiarni tožilki zgolj s tem, da sta bila obdolženca v kazenskem postopku pravnomočno oproščena obtožbe, ne more biti kršena nobena njena človekova pravica ali temeljna svoboščina. To pa ne pomeni, da subsidiarna tožilka ne uživa temeljnih procesnih jamstev v kazenskem postopku. Povedano pomeni le, da jih ni mogoče uveljavljati z ustavno pritožbo pred Ustavnim sodiščem. Zato je bilo treba ustavno pritožbo zavreči. Enako je Ustavno sodišče odločilo tudi v sklepu št. Up-285/97 dne 10. 5. 2001 (Uradni list RS, št. 52/01 in OdlUS X, 115).
6. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi tretje alineje prvega odstavka 55. člena ZUstS in prve alineje tretjega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 93/03 in 98/03 - popr.) v sestavi: predsednik senata dr. Zvonko Fišer ter člana dr. Ciril Ribičič in dr. Mirjam Škrk. Sklep je sprejel soglasno. Ker senat ustavne pritožbe ni sprejel, je bila zadeva v skladu z določbo četrtega odstavka 55. člena ZUstS predložena drugim sodnicam in sodnikom Ustavnega sodišča. Za sprejem se je izrekel sodnik Čebulj. Ker se za sprejem niso izrekli trije od njih, ustavna pritožba ni bila sprejeta v obravnavo.
Predsednik senata
dr. Zvonko Fišer