Up-660/02
Natisni
Opravilna št.:
Up-660/02
Datum odločitve:
5. 4. 2004
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2004:Up.660.02
Akt:
Ustavna pritožba Osnovne šole narodnega heroja A. zoper sklep Višjega delovnega in socialnega sodišča št. Pdp 1073/2002 z dne 1. 8. 2002
Izrek:
Ustavna pritožba Osnovne šole narodnega heroja A. zoper sklep Višjega delovnega in socialnega sodišča št. Pdp 1073/2002 z dne 1. 8. 2002 se ne sprejme.
Evidenčni stavek:
Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo, ker od odločitve ni pričakovati rešitve pomembnega pravnega vprašanja, tudi morebitna kršitev človekove pravice in temeljne svoboščine pa ne bi mogla imeti pomembnejših posledic za pritožnika.
Geslo:
1.5.51.2.2 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Nesprejem, ker očitno ni kršitve ustavnih pravic.
Pravna podlaga:
Člen 55.2.2, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Datum vloge:
12. 11. 2002
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
nesprejem ustavne pritožbe
Dokument:
US23281
Up-660/02 - 7
5. 4. 2004
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe Osnovne šole narodnega heroja A. iz Ž., ki jo zastopa B. B., odvetnik v Z., na seji senata dne 23. marca 2004 in v postopku po četrtem odstavku 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94)
sklenilo:
Ustavna pritožba Osnovne šole narodnega heroja A. zoper sklep Višjega delovnega in socialnega sodišča št. Pdp 1073/2002 z dne 1. 8. 2002 se ne sprejme.
Obrazložitev
A.
1. Višje sodišče je zavrnilo pritožbo ustavne pritožnice zoper sklep sodišča prve stopnje, s katerim je to delno zavrnilo njen zahtevek za povračilo stroškov prvostopenjskega postopka. Zavzelo je stališče, da priglašeni potni stroški njenega pooblaščenca in stroški za odsotnost pooblaščenca iz pisarne v času potovanja za stranko v obravnavanem primeru niso bili potrebni, ker si je pritožnica pooblaščenca izbrala na povsem drugem koncu Slovenije. Zavrnilo je tudi pritožničin zahtevek za povračilo stroškov za odgovor na pritožbo, ker po oceni sodišča tudi ta ni bil potreben, saj je pritožnica v njem podala le razlago materialnega prava, ki pa ga mora poznati sodišče samo.
2. Zoper sklep Višjega sodišča vlaga pritožnica ustavno pritožbo. V ustavni pritožbi prereka stališče o nepotrebnosti priglašenih stroškov. Opozarja tudi na to, da naj bi izpodbijani sklep odstopal od siceršnje sodne prakse. Zatrjuje kršitev 22. in 33. člena Ustave.
B.
3. V skladu z drugo alinejo drugega odstavka 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (v nadaljevanju ZUstS) Ustavno sodišče ustavne pritožbe ne sprejme v obravnavo, če od odločitve ni pričakovati rešitve pomembnega pravnega vprašanja in če kršitev človekove pravice ali temeljne svoboščine ni imela pomembnejših posledic za pritožnika. V obravnavani zadevi gre za tak primer, saj sta izpolnjena oba navedena pogoja.
4. Odločitev sodišč (tudi če bi z njo bile kršene človekove pravice - glede tega se Ustavnemu sodišču ni treba opredeljevati) ne more povzročiti pomembnejših posledic za pritožnico. Kot izhaja iz ustavne pritožbe in njej priloženih listin pritožnica uveljavlja povračilo naslednjih stroškov: stroške za odsotnost pooblaščenca iz pisarne v času potovanja za stranko v višini 60 točk, potne stroške pooblaščenca za potovanje od Lucije do Ljubljane in stroške za sestavo odgovora na pritožbo. Upoštevaje vsebino spornega razmerja (spor v zvezi z izbiro kandidata za zaposlitev), vrednost odvetniške točke in ceno bencina, je očitno, da ne gre za znesek, ki bi lahko bil za pritožnico takšnega pomena, da bi upravičeval presojo pred Ustavnim sodiščem kot najvišjim organom sodne oblasti za varstvo ustavnosti in zakonitosti.
5. Prav tako od odločitve Ustavnega sodišča v obravnavanem primeru ne bi bilo pričakovati rešitve pomembnega pravnega vprašanja. Treba je upoštevati, da od Ustavnega sodišča glede na to, da je njegova pristojnost v postopku ustavne pritožbe omejena na presojo kršitev človekovih pravic ali temeljnih svoboščin (50. člen ZUstS), ni mogoče pričakovati rešitve vseh pomembnih pravnih vprašanj, pač pa le pravnih vprašanj ustavnopravnega pomena. Vprašanje pravilnosti stališča sodišča o potrebnosti priglašenih stroškov postopka, ki ga odpira ustavna pritožba, to gotovo ni. Tudi glede nadaljnje pritožnikove navedbe, namreč da naj bi izpodbijani sklep odstopal od ustaljene sodne prakse, ni mogoče pričakovati, da bi z odločitvijo Ustavnega sodišča v obravnavani zadevi bilo rešeno pomembno pravno vprašanje in da bi taka odločitev Ustavnega sodišča pripomogla k razvoju prava skozi ustavnosodno prakso. O tem, kdaj in pod kakšnimi pogoji lahko odstop od sodne prakse povzroči kršitev ustavnih pravic, je namreč Ustavno sodišče že izoblikovalo stališča in ni potrebe, da bi jih v tej zadevi ponavljalo. Enako pa velja tudi glede očitka o kršitvi pravice iz 33. člena Ustave, ki naj bi bila kršena z nepravilno odločitvijo sodišča.
C.
6. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi druge alineje drugega odstavka 55. člena ZUstS v sestavi: predsednica senata Milojka Modrijan ter člana dr. Janez Čebulj in Lojze Janko. Sklep je sprejel soglasno. Ker senat ustavne pritožbe ni sprejel, je bila zadeva v skladu z določbo četrtega odstavka 55. člena ZUstS predložena drugim sodnicam in sodnikom Ustavnega sodišča. Ker se za sprejem niso izrekli trije od njih, ustavna pritožba ni bila sprejeta v obravnavo.
Predsednica senata
Milojka Modrijan