Up-133/05
Natisni
Opravilna št.:
Up-133/05
Datum odločitve:
25. 5. 2005
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2005:Up.133.05
Akt:
Ustavna pritožba družbe A. A. zoper sklep Okrožnega sodišča v Ljubljani št. Ks 1752/04 in Ks 1753/04 z dne 8. 12. 2004 v zvezi s sklepoma Okrožnega sodišča v Ljubljani št. II Kpd 280/2004 z dne 21. 10. 2004 in z dne 5. 11. 2004
Izrek:
Ustavna pritožba družbe A. A. zoper sklep Okrožnega sodišča v Ljubljani št. Ks 1752/04 in Ks 1753/04 z dne 8. 12. 2004 v zvezi s sklepoma Okrožnega sodišča v Ljubljani št. II Kpd 280/2004 z dne 21. 10. 2004 in z dne 5. 11. 2004 se zavrže.
Evidenčni stavek:
Izpodbijani sklep preiskovalnega sodnika je v času preizkusa te ustavne pritožbe že prenehal veljati. Zgolj ugotovitev kršitve človekove pravice v tem primeru ne spreminja pritožnikovega pravnega položaja. Zato pravni interes za odločanje o ustavni pritožbi ni podan in je bilo treba ustavno pritožbo zavreči.
Geslo:
1.5.51.2.1 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Zavrženje.
Pravna podlaga:
Člen 50.1, 55.1, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Datum vloge:
14. 2. 2005
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrženje
Dokument:
US24631
Up-133/05-4
25. 5. 2005
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe družbe A. A., Ž. (Z., Z. Z. Z.), ki jo zastopa Odvetniška pisarna B. B. in C. C., Č. Č., D. D. in E. E., odvetniki v V., na seji senata dne 10. maja 2005 in v postopku po četrtem odstavku 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94)
sklenilo:
Ustavna pritožba družbe A. A. zoper sklep Okrožnega sodišča v Ljubljani št. Ks 1752/04 in Ks 1753/04 z dne 8. 12. 2004 v zvezi s sklepoma Okrožnega sodišča v Ljubljani št. II Kpd 280/2004 z dne 21. 10. 2004 in z dne 5. 11. 2004 se zavrže.
Obrazložitev
1. Preiskovalni sodnik Okrožnega sodišča v Ljubljani je banki zaradi začasnega zavarovanja zahtevka za odvzem premoženjske koristi odredil ustavitev izvršitve finančnih transakcij do določenega zneska v breme nerezidentnega deviznega računa podjetja A. A., v breme nerezidentnega deviznega računa F. F. in v breme nerezidentnega deviznega računa podjetja A. A. Zunajobravnavni senat je pritožbo družbe A. A. zavrnil kot neutemeljeno.
2. Pritožnik v ustavni pritožbi zatrjuje zmotno in nepopolno ugotovitev dejanskega stanja, napačno uporabo prava in kršitev 2. in 22. člena, prvega odstavka 23. člena, 27. in 33. člena, prvega odstavka 67. člena ter prvega odstavka 74. člena Ustave. Navaja, da finančna sredstva ne izvirajo iz kriminalne dejavnosti, zato naj ne bi obstajala potreba po odreditvi začasnega zavarovanja. Zatrjevane kršitve naj bi bile po mnenju pritožnika podane že zaradi tega, ker sodišče pri izdaji izpodbijanih odločb ni upoštevalo odločbe Ustavnega sodišča št. U-I-296/02 z dne 20. 5. 2004 (Uradni list RS, št. 68/04, OdlUS XIII, 41).[1]  Ker naj bi sodišče izpodbijane sklepe izdalo na podlagi določb ZKP, za katere je Ustavno sodišče ugotovilo, da so v neskladju z Ustavo, je po mnenju pritožnikov nedopustno poseglo v človekove pravice in temeljne svoboščine. Ker naj bi bila ugotovitev o obstoju utemeljenih razlogov za sum napačna, naj bi bila podana kršitev pravice do enakega varstva pravic iz 22. člena Ustave. Kršitev 22. člena Ustave naj bi bila po mnenju pritožnika podana tudi s tem, ker je sodišče s popravnim sklepom samo, brez predloga Vrhovnega državnega tožilstva, spremenilo valuto denarnega zneska. Navedeno naj bi pomenilo neutemeljen odstop tako od sodne prakse kot tudi kršitev pravice iz prvega odstavka 23. člena Ustave. Po mnenju pritožnika samo utemeljeni razlogi za sum tudi ne zadoščajo za tako hud poseg v človekove pravice. Zato pa naj bi bili podani kršitvi 27. člena in prvega odstavka 74. člena Ustave. Izpodbijani sklepi naj bi tudi nesorazmerno posegali v zasebno lastnino pritožnika, kar naj bi pomenilo kršitev 33. člena in prvega odstavka 67. člena Ustave. Pritožnik Ustavnemu sodišču predlaga, naj izpodbijane sklepe odpravi.
3. Veljavnost izpodbijanega sklepa preiskovalnega sodnika je bila vezana na veljavnost odredbe o začasnem zavarovanju zahtevka za odvzem premoženjske koristi. Slednja je bila izdana z veljavnostjo do 21. 1. 2005. V času preizkusa ustavne pritožbe izpodbijani sklep ne velja več. Ustavno sodišče šteje, da v primeru, ko posamični akt v času odločanja ne velja več, ni izkazan pravni interes za odločanje Ustavnega sodišča. Posamičnega akta, ki ne velja več, ni mogoče niti razveljaviti niti odpraviti. Prav tako v primeru neveljavnega posamičnega akta ni mogoča uporaba 47. člena Zakona o Ustavnem sodišču (v nadaljevanju ZUstS). Zgolj ugotovitev kršitve človekove pravice, ne da bi bil izpodbijani posamični akt razveljavljen ali odpravljen (prvi odstavek 59. člena ZUstS), v tem primeru ne spreminja pritožnikovega pravnega položaja. Ker glede na navedeno pravni interes pritožnika za odločanje Ustavnega sodišča ni podan, je bilo treba ustavno pritožbo zavreči.
4. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi prvega odstavka 55. člena v zvezi s prvim odstavkom 50. člena ZUstS in prve alineje tretjega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 93/03 in 98/03 – popr.) v sestavi: predsednik senata dr. Zvonko Fišer ter člana dr. Janez Čebulj in dr. Ciril Ribičič. Sklep je sprejel soglasno. Ker senat ustavne pritožbe ni sprejel, je bila zadeva v skladu z določbo četrtega odstavka 55. člena ZUstS predložena drugim sodnicam in sodnikom Ustavnega sodišča. Ker se za sprejem niso izrekli trije od njih, ustavna pritožba ni bila sprejeta v obravnavo.
Predsednik senata
dr. Zvonko Fišer
Opomba:
[1]Z njo je Ustavno sodišče med drugim ugotovilo, da so določbe Zakona o kazenskem postopku (Uradni list RS, št. 63/94 in nasl. – v nadaljevanju ZKP), ki urejajo pogoje in postopek odreditve ter trajanje in prenehanje začasnega zavarovanja zahtevka za odvzem premoženjske koristi, v neskladju z Ustavo.