U-I-22/02
Natisni
Opravilna št.:
U-I-22/02
Datum odločitve:
16. 9. 2004
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2004:U.I.22.02
Akt:
Zakon o Radioteleviziji Slovenija (Uradni list RS, št. 18/94, 29/94-popr., 88/99, 90/99-popr. in 79/01) (ZRTVS), 1. odst. 15. čl.
Zakon o stavbnih zemljiščih (Uradni list RS, št. 18/84, 32/85- popr. in 33/89) (ZSZ), 62. čl.
Zakon o stavbnih zemljiščih (Uradni list RS, št. 44/97) (ZSZ), 1. al. 56. čl.
Odlok o nadomestilu za uporabo stavbnega zemljišča v občini Ljutomer (Uradni list RS, št. 110/00, 68/01, 109/01, 33/02 in Uradno glasilo Občine Ljutomer št. 2/03), 25. čl.
Izrek:
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti prvega odstavka 15. člena Zakona o Radioteleviziji Slovenija (Uradni list RS, št. 18/94, 29/94-popr., 88/99, 90/99-popr. in 79/01), za oceno ustavnosti 62. člena Zakona o stavbnih zemljiščih (Uradni list RS, št. 18/84, 32/85-popr. in 33/89), za oceno ustavnosti prve alineje 56. člena Zakona o stavbnih zemljiščih (Uradni list RS, št. 44/97) in za oceno ustavnosti in zakonitosti 25. člena Odloka o nadomestilu za uporabo stavbnega zemljišča v občini Ljutomer (Uradni list RS, št. 110/00, 68/01, 109/01, 33/02 in Uradno glasilo Občine Ljutomer št. 2/03) se zavrne.
Evidenčni stavek:
Ustavno sodišče zavrne pobudo kot očitno neutemeljeno, če pobudnik v svoji vlogi ne navaja novih razlog, ki bi lahko pripeljali do drugačne odločitve Ustavnega sodišča v enaki zadevi.
Izpodbijana zakonska ureditev, ki predpisuje pogoje, pod katerimi je treba plačati prispevek za opravljanje radijske in televizijske dejavnosti ter vzpostavlja obveznost njegovega plačila, niti po vsebini in niti glede na njen namen nikomur ne preprečuje oblikovanja oz. izpovedovanja njegovih svetovnonazorskih opredelitev v zasebnem in javnem življenju.
Zato je treba zavrniti očitke, da je ta ureditev v neskladju z Ustavo.
Geslo:
1.5.51.1.5.1 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku abstraktne presoje - Zavrnitev pobude - Ker je očitno neutemeljena.
1.5.51.1.5.1.1 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku abstraktne presoje - Zavrnitev pobude - Ker je očitno neutemeljena - Ker je bilo o zadevi že odločeno, pa ni novih argumentov.
5.1.3 - Temeljne pravice - Splošna vprašanja - Zadržki in omejitve.
5.3.17 - Temeljne pravice - Državljanske in politične pravice - Svoboda vesti (41).
Pravna podlaga:
Člen 41, Ustava [URS]
Člen 26.2, Zakon o Ustavnem sodišču[ZUstS]
Opomba:
Vrsta zadeve:
ocena ustavnosti in zakonitosti predpisov in drugih splošnih aktov
Vrsta akta:
zakon
Vlagatelj:
Alojz Kovačič, Ljutomer
Datum vloge:
23. 1. 2002
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrnitev
Dokument:
US23820
Dokument v PDF obliki:
U-I-22-02.pdf
124 KB
Prenesite datoteko
U-I-22/02-9
16. 9. 2004
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus pobude Alojza Kovačiča iz Ljutomera na seji dne 16. septembra 2004 sklenilo:
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti prvega odstavka 15. člena Zakona o Radioteleviziji Slovenija (Uradni list RS, št. 18/94, 29/94-popr., 88/99, 90/99-popr. in 79/01), za oceno ustavnosti 62. člena Zakona o stavbnih zemljiščih (Uradni list RS, št. 18/84, 32/85-popr. in 33/89), za oceno ustavnosti prve alineje 56. člena Zakona o stavbnih zemljiščih (Uradni list RS, št. 44/97) in za oceno ustavnosti in zakonitosti 25. člena Odloka o nadomestilu za uporabo stavbnega zemljišča v občini Ljutomer (Uradni list RS, št. 110/00, 68/01, 109/01, 33/02 in Uradno glasilo Občine Ljutomer št. 2/03) se zavrne.
Obrazložitev
A.
1. Pobudnik, ki je kot lastnik televizorja zavezan plačevati prispevek za Radiotelevizijo Slovenija (v nadaljevanju RTV), izpodbija določbo prvega odstavka 15. člena Zakona o Radioteleviziji Slovenija (v nadaljevanju ZRTVS). Ta vsem, ki imajo radijski ali televizijski sprejemnik, ob določenih pogojih nalaga plačevanje prispevka za opravljanje radijske in televizijske dejavnosti. Ker mora plačevati prispevek za RTV, meni, da RTV razpolaga z njegovim televizijskim sprejemnikom, še zlasti ker se televizorji lahko uporabljajo za različne namene in ker bi lahko RTV svoje programe kodirala. Zato naj bi bila izpodbijana določba v neskladju s pravico do zasebne lastnine (33. člen Ustave). Bila naj bi tudi v neskladju s pravico do svobode izražanja (39. člen Ustave), ker si RTV lasti izključno pravico širjenja mnenj in informacij, pobudnik pa se želi samostojno in svobodno odločati, kakšne informacije bo sprejemal, in ne želi gledati progama RTV. S pravico do svobode vesti (41. člen Ustave) naj bi bila določba v neskladju, ker RTV pobudniku vsiljuje poglede na dogodke in nauke, ki niso v skladu z njegovimi nazori, on pa se želi sam odločati, katere opredelitve bo sprejemal. S 15. členom Ustave naj bi bila izpodbijana določba v neskladju zato, ker ta člen ne daje pravice vsiljevati drugim svojega mnenja.
2. Pobudnik kot zavezanec za plačilo nadomestila za uporabo stavbnega zemljišča izpodbija tudi 62. člen Zakona o stavbnih zemljiščih (Uradni list RS, št. 18/84 in nasl. - v nadaljevanju ZSZ-84), prvo alinejo 56. člena Zakona o stavbnih zemljiščih (Uradni list RS, št. 44/97 - v nadaljevanju ZSZ) in 25. člen Odloka o nadomestilu za uporabo stavbnega zemljišča v občini Ljutomer (v nadaljevanju Odlok). Po mnenju pobudnika nima "pravice do dela in do delovnega mesta glede na njegovo izobrazbo", s tem pa tudi ne sredstev za plačevanja nadomestila za uporabo stavbnega zemljišča. Izpodbijane določbe naj bi bile zato v neskladju s pravico do svobode dela (49. člen Ustave). Ker naj bi mu bila kršena ta pravica, naj bi mu bila kršena tudi pravica do osebnega dostojanstva in varnosti (34. člen Ustave). Določbe naj bi bile v neskladju tudi z načelom enakosti pred zakonom (drugi odstavek 14. člena Ustave), ker so nekateri državljani ponovno pridobili pravico do zaposlitve v Policiji, on pa ne.
B.
3. V prvem odstavku 15. člena je določeno: "Kdor ima radijski ali televizijski sprejemnik na območju Republike Slovenije, kjer so zagotovljeni tehnični pogoji za sprejem vsaj enega programa Radiotelevizije Slovenija, mora Radioteleviziji Slovenija plačevati prispevek za opravljanje radijske in televizijske dejavnosti. "
4. Ustavno sodišče je o skladnosti prvega in drugega odstavka 9. člena[1] prej veljavnega Zakona o Radioteleviziji Slovenija (Uradni list RS, št. 14/90, 24/90 in 43/90) z Ustavo že odločilo z odločbo št. U-I-174/94 z dne 23. 9. 1998 (Uradni list RS, št. 73/98 in OdlUS VII, 163), o skladnosti prve alineje prvega odstavka 14. člena in četrtega odstavka 15. člena ZRTVS z Ustavo pa z odločbo št. U-I-238/99 z dne 9. 11. 2000 (Uradni list RS, št. 113/2000 in OdlUS IX, 257). V teh odločbah je presodilo, da navedene določbe niso v neskladju s 33. členom Ustave (pravica do zasebne lastnine). V sklepu št. U-I-26/01 z dne 17. 4. 2003 je odločilo, da prvi in četrti odstavek 15. člena ZRTVS tudi nista v neskladju z 39. členom Ustave. Ker pobudnik ne navaja novih razlogov, ki bi lahko pripeljali do drugačne odločitve Ustavnega sodišča, je pobudo v tem delu kot očitno neutemeljeno zavrnilo.
5. Pobudnik zatrjuje, da mu RTV vsiljuje pogled na dogodke in nauke, ki niso v skladu z njegovimi nazori. Zato meni, da so izpodbijane določbe v neskladju s prvim odstavkom 41. člena Ustave, ki zagotavlja vsakomur svobodo izpovedovanja vere in drugih opredelitev v zasebnem in javnem življenju. Izpodbijana določba predpisuje pogoje, pod katerimi je treba plačati prispevek za opravljanje radijske in televizijske dejavnosti in vzpostavlja obveznost njegovega plačila. Zato niti po vsebini in niti glede na njen namen nikomur ne preprečuje oblikovanja oziroma izpovedovanja njegovih svetovnonazorskih opredelitev v zasebnem in javnem življenju. Zato je očitke, da je izpodbijana določba v neskladju s prvim odstavkom 41. člena Ustave, treba zavrniti. Ker izpodbijana ureditev ne pomeni kršitve človekove pravice, tudi ne gre za poseg v 15. člen Ustave, ki govori o uresničevanju in omejevanju človekovih pravic in pri tem določa, da so človekove pravice in temeljne svoboščine omejene samo s pravicami drugih in v primerih, ki jih določa Ustava (tretji odstavek).
6. Pobudnik izpodbija tudi 62. člen ZSZ-84, prvo alinejo 56. člena ZSZ in 25. člen Odloka, ki se nanašajo na odmero in plačevanje nadomestila za uporabo stavbnega zemljišča. Te določbe urejajo zavezanca za plačilo nadomestila za uporabo stavbnega zemljišča in različna vprašanja izdaje odločbe o odmeri tega nadomestila. Da bi izpodbijane določbe kršile pravico do svobode dela (49. člen Ustave), pravico do osebnega dostojanstva in varnosti (34. člen Ustave) in načelo enakosti pred zakonom (drugi odstavek 14. člena Ustave) z razlogi, ki jih navaja, pobudnik ne utemelji. Zato je pobuda tudi v tem delu neutemeljena.
7. Glede na navedeno je Ustavno sodišče pobudo kot očitno neutemeljeno zavrnilo.
C.
8. Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi drugega odstavka 26. člena Zakona o Ustavnem sodišču, Uradni list RS, št. 15/94 - ZUstS) v sestavi: predsednica dr. Dragica Wedam Lukić ter sodnici in sodniki dr. Janez Čebulj, dr. Zvonko Fišer, Lojze Janko, Milojka Modrijan, dr. Ciril Ribičič, dr. Mirjam Škrk in Jože Tratnik. Sklep je sprejelo soglasno.
Predsednica
dr. Dragica Wedam Lukić
Opomba:
[1]Te določbe so pred veljavnim ZRTVS urejale dolžnost plačevati radijsko in televizijsko naročnino.