Up-487/03
Natisni
Opravilna št.:
Up-487/03
Datum odločitve:
14. 2. 2005
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2005:Up.487.03
Akt:
Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Višjega sodišča v Mariboru št. I Cpg 174/2003 z dne 8. 5. 2003 v zvezi s sodbo Okrožnega sodišča v Slovenj Gradcu št. Pg 376/97 z dne 12. 12. 2000 
Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Višjega sodišča v Mariboru št. Cpg 595/2001 z dne 8. 4. 2002 v zvezi s sodbo Okrožnega sodišča v Mariboru št. II Pg 296/2000 z dne 29. 3. 2001, zoper sodbo Višjega sodišča v Mariboru št. Cpg 156/2001 z dne 14. 2. 2002 v zvezi s sodbo Okrožnega sodišča v Slovenj Gradcu št. Pg 377/97 z dne 12. 12. 2000 in zoper sodbo Okrožnega sodišča v Mariboru št. II Pg 295/2000 z dne 10. 4. 2000
Izrek:
Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Višjega sodišča v Mariboru št. I Cpg 174/2003 z dne 8. 5. 2003 v zvezi s sodbo Okrožnega sodišča v Slovenj Gradcu št. Pg 376/97 z dne 12. 12. 2000 se ne sprejme.

Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Višjega sodišča v Mariboru št. Cpg 595/2001 z dne 8. 4. 2002 v zvezi s sodbo Okrožnega sodišča v Mariboru št. II Pg 296/2000 z dne 29. 3. 2001, zoper sodbo Višjega sodišča v Mariboru št. Cpg 156/2001 z dne 14. 2. 2002 v zvezi s sodbo Okrožnega sodišča v Slovenj Gradcu št. Pg 377/97 z dne 12. 12. 2000 in zoper sodbo Okrožnega sodišča v Mariboru št. II Pg 295/2000 z dne 10. 4. 2000 se zavrže.
Evidenčni stavek:
Pritožnik v ustavni pritožbi le našteva člene Ustave, ki naj bi bili kršeni, vendar ne pojasni v čem vidi zatrjevane kršitve.
Z navedbami v ustavni pritožbi pritožnik ni izkazal, da bi šlo za posebej utemeljen primer, ki bi opravičeval obravnavanje ustavne pritožbe, kljub zamudi roka.
Geslo:
1.5.51.2.2 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Nesprejem, ker očitno ni kršitve ustavnih pravic.
5.2 - Temeljne pravice - Enakost (14.2).
1.4.52.6 - Ustavno sodstvo - Postopek - Procesne predpostavke v postopku ustavne pritožbe - Rok za vložitev ustavne pritožbe.
1.5.51.2.1 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Zavrženje.
Pravna podlaga:
Člen 14.2, Ustava [URS]
Člen 55.2.1, 55.1.1, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Datum vloge:
15. 7. 2003
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
nesprejem ustavne pritožbe
Dokument:
US24374
Up-487/03-9
14. 2. 2005
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe A. A. iz Ž. na seji senata dne 25. januarja 2005 in v postopku po četrtem odstavku 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94)
sklenilo:
1. Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Višjega sodišča v Mariboru št. I Cpg 174/2003 z dne 8. 5. 2003 v zvezi s sodbo Okrožnega sodišča v Slovenj Gradcu št. Pg 376/97 z dne 12. 12. 2000 se ne sprejme.
2. Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Višjega sodišča v Mariboru št. Cpg 595/2001 z dne 8. 4. 2002 v zvezi s sodbo Okrožnega sodišča v Mariboru št. II Pg 296/2000 z dne 29. 3. 2001, zoper sodbo Višjega sodišča v Mariboru št. Cpg 156/2001 z dne 14. 2. 2002 v zvezi s sodbo Okrožnega sodišča v Slovenj Gradcu št. Pg 377/97 z dne 12. 12. 2000 in zoper sodbo Okrožnega sodišča v Mariboru št. II Pg 295/2000 z dne 10. 4. 2000 se zavrže.
Obrazložitev
A.
1. Sodišče prve stopnje je s sodbo št. Pg 376/97 z dne 12. 12. 2000 ugotovilo, da štiri asignacije, v katerih je ustavni pritožnik (v gospodarskem sporu tožena stranka) nastopal kot asignatar, nimajo učinka na stečajno maso tožeče stranke (asignanta), ter mu naložilo, da mora vsoto asignacij v višini 599.163,30 SIT z zakonskimi zamudnimi obrestmi vplačati v stečajno maso. Višje sodišče je ugodilo pritožbi ustavnega pritožnik le v stroškovnem delu odločitve, v preostalem pa je pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.
2. Pritožnik v ustavni pritožbi zatrjuje kršitev 14., 15., 16., 23. in 74. člena Ustave. Pritožnik pojasnjuje okoliščine v zvezi z njegovim vodenjem družbe B. B., d.d., ki jo je od dne 5. 9. 1996 do začetka stečajnega postopka dne 11. 6. 1997 vodil kot samostojni podjetnik. Po mnenju pritožnika naj bi družba na ta način prihranila približno 200.000 SIT prispevkov mesečno. Navaja, da je stališče Višjega sodišča, da kot samostojni podjetnik ni upravičen do poplačila, ker naj bi bila z asignacijami zmanjšana stečajna masa, nevzdržno. Meni, da je upravičen do plačila za delo ne glede na statusno obliko oziroma obliko vodenja družbe, zato je neenako obravnavan. Zatrjuje, da je bil kršen 129. člen Zakona o prisilni poravnavi, stečaju in likvidaciji (Uradni list RS, št. 67/93 in nasl. – v nadaljevanju ZPPSL), ker predsednik stečajnega senata ni dal dovoljenja za vložitev tožbe na izpodbijanje pravnih dejanj. Pritožnik v ustavni pritožbi izpodbija tudi sodne odločbe, navedene v 2. točki izreka.  Predlaga, naj Ustavno sodišče ustavno pritožbo obravnava kljub temu, da je vložena prepozno. V zvezi z vsemi izpodbijanimi sodnimi odločbami zatrjuje kršitev 23. člena Ustave, ker so zaradi dolgotrajnosti postopkov tako narasle zamudne obresti, da že presegajo glavnice.
B. – I.
3. Ustavno sodišče ni instanca sodiščem, ki odločajo v rednem postopku, in ne presoja samih po sebi nepravilnosti pri ugotovitvi dejanskega stanja ter pri uporabi materialnega in procesnega prava. V skladu s prvim odstavkom 50. člena Zakona o Ustavnem sodišču (v nadaljevanju ZUstS) Ustavno sodišče izpodbijano sodbo preizkusi le glede vprašanja, ali so bile z njo kršene človekove pravice ali temeljne svoboščine.
4. Pritožnik v ustavni pritožbi našteva člene Ustave, ki naj bi bili kršeni, vendar kršitev ne pojasni. Stališča Višjega sodišča, za katerega trdi, da je nevzdržno in ki naj bi ga postavilo v neenak položaj, v izpodbijani sodbi št. I Cpg 174/2003 z dne 8. 5. 2003 ni. Zato je tudi očitek o kršitvi drugega odstavka 14. člena Ustave neutemeljen. Višje sodišče namreč ni sprejelo svoje odločitve na podlagi stališča, da ni upravičen do izplačila osebnega dohodka, temveč da je izplačilo osebnih dohodkov z asignacijami izpodbojno dejanje, če ga niso bili deležni tudi vsi drugi dolžnikovi delavci. Ocena sodišča o "neobičajnosti" izpolnitve obveznosti pomeni uporabo materialnega prava, njene pravilnosti pa Ustavno sodišče ni pristojno presojati.
5. Navedba, da predsednik stečajnega senata ni dal dovoljenja za vložitev tožbe na izpodbijanje pravnih dejanj (tretji odstavek 129. člena ZPPSL), pomeni po vsebini ugovor nepravilne uporabe procesnega prava. Teh kršitev Ustavno sodišče ni pristojno presojati (3. točka obrazložitve). Višje sodišče pa je pritožniku pojasnilo, da te procesne kršitve ni bilo. Vrhovno sodišče je namreč pri odločitvi o zahtevi za varstvo zakonitosti (sklep št. III Ips 98/2002 z dne 13. 2. 2003) štelo, da je bilo dovoljenje za vložitev tožbe na izpodbijanje pravnih dejanj ob izdaji izpodbijane sodbe v spisu. Ostalih domnevnih kršitev Ustave pritožnik v ustavni pritožbi ni pojasnil. Zgolj nezadovoljstvo z odločitvijo sodišča pa ne zadošča za utemeljitev kršitve katerekoli človekove pravice ali temeljne svoboščine.
6. Ker očitno ne gre za kršitev človekovih pravic ali temeljnih svoboščin, kot jih zatrjuje pritožnik, Ustavno sodišče ustavne pritožbe v tem delu ni sprejelo v obravnavo (1. točka izreka).
B. – II.
7. Pritožnik izpodbija tudi sodne odločbe navedene v 2. točki izreka. Po podatkih, ki jih je Ustavnemu sodišču posredovalo Okrožno sodišče v Slovenj Gradcu oziroma Okrožno sodišče v Mariboru, izhaja, da je bila pritožniku sodba Višjega sodišča v Mariboru št. Cpg 156/2001 z dne 14. 2. 2002 vročena dne 13. 3. 2002, sodba Višjega sodišča v Mariboru št. Cpg 595/2001 z dne 8. 4. 2002 pa dne 18. 4. 2002. Iz kopije vročilnice, ki jo je priložil pritožnik, izhaja, da mu je bila sodba Okrožnega sodišča v Mariboru št. II Pg 295/2000 z dne 10. 4. 2000 vročena dne 21. 8. 2001. Ker je očitno, da je ustavna pritožba zoper te sodne odločbe vložena prepozno, pritožnik predlaga izjemno obravnavanje ustavne pritožbe.
8. Po prvem odstavku 52. člena Zakona o Ustavnem sodišču (v nadaljevanju ZUstS) se ustavna pritožba vloži v 60 dneh od vročitve posamičnega akta, zoper katerega je mogoča ustavna pritožba. Po tretjem odstavku 52. člena ZUstS lahko Ustavno sodišče v posebno utemeljenih primerih izjemoma odloča o ustavni pritožbi, ki je vložena po izteku šestdesetdnevnega roka.
9. Izjemnega obravnavanja ustavne pritožbe po tretjem odstavku 52. člena ZUstS pritožnik ne more doseči z zatrjevanjem, da je zaradi zdravstvenih težav zamudil rok za vložitev ustavne pritožbe. Pogoj, določen v tretjem odstavku 52. člena ZUstS, da gre za posebno utemeljen primer, se namreč nanaša na utemeljenost ustavne pritožbe po vsebini, ne pa na razloge, ki naj bi opravičevali zamudo pri vložitvi ustavne pritožbe. Z navedbami, s katerimi pritožnik utemeljuje ustavno pritožbo, pa pritožnik ni izkazal, da bi šlo za tak primer. Zato je Ustavno sodišče ustavno pritožbo v tem delu zavrglo (2. točka izreka).
B. – III.
10. Pritožnik v zvezi z vsemi izpodbijanimi sodnimi odločbami očita kršitev 23. člena Ustave. Tega očitka pa ne pojasni, temveč navaja le, da je dolgotrajnost postopkov povzročila ogromen porast zakonskih zamudnih obresti, ki naj bi že presegle glavnice. Dejstvo dolgotrajnosti sodnega postopka na presojo Ustavnega sodišča v postopku preizkusa ustavne pritožbe zoper izpodbijane sodne odločbe ne more vplivati. Ne glede na to pa je morebitna kršitev te ustavne pravice z izdajo sodnih odločb prenehala. Ko je postopek pred sodiščem končan, namreč kršenja te pravice ni več in ga zato ni več mogoče preprečiti. Povračilo morebitne škode, ki bi bila storjena s kršitvijo ustavnih pravic, lahko pritožnik uveljavlja v postopku pred pristojnim sodiščem (26. člen Ustave).
C.
11. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi prve alineje prvega odstavka in prve alineje drugega odstavka 55. člena ZUstS v sestavi: predsednica senata mag. Marija Krisper Kramberger ter člana Jože Tratnik in dr. Dragica Wedam Lukić. Sklep je sprejel soglasno. Ker senat ustavne pritožbe ni sprejel, je bila zadeva v skladu z določbo četrtega odstavka 55. člena ZUstS predložena drugim sodnicam in sodnikom Ustavnega sodišča. V delu, ki se nanaša na kršitev pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja, se je za sprejem ustavne pritožbe v obravnavo izrekel sodnik dr. Ciril Ribičič. Ker se v zakonskem roku za sprejem niso izrekli trije izmed sodnic in sodnikov, ustavna pritožba ni bila sprejeta v obravnavo.
Predsednica senata
mag. Marija Krisper Kramberger