Up-663/02
Natisni
Opravilna št.:
Up-663/02
Datum odločitve:
3. 6. 2004
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2004:Up.663.02
Akt:
Ustavna pritožba družbe A. A. zoper sodbo Višjega sodišča v Ljubljani št. I Cp 1188/2002 z dne 31. 7. 2002
Izrek:
Ustavna pritožba družbe A. A. zoper sodbo Višjega sodišča v Ljubljani št. I Cp 1188/2002 z dne 31. 7. 2002 se ne sprejme.
Evidenčni stavek:
Ker pritožniku niso nastale hujše posledice in ker od Ustavnega sodišča v obravnavani zadevi ni mogoče pričakovati rešitve pomembnega pravnega vprašanja, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo.
Geslo:
1.5.51.2.2 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Nesprejem, ker očitno ni kršitve ustavnih pravic.
Pravna podlaga:
Člen 55.2.2, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Datum vloge:
12. 11. 2002
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
nesprejem ustavne pritožbe
Dokument:
US23489
Up-663/02-8
3. 6. 2004
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe družbe A. A., d.d., Ž., ki jo zastopa B. B., odvetnik v Z., na seji senata dne 25. maja 2004 in v postopku po četrtem odstavku 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94)
sklenilo:
Ustavna pritožba družbe A. A. zoper sodbo Višjega sodišča v Ljubljani št. I Cp 1188/2002 z dne 31. 7. 2002 se ne sprejme.
Obrazložitev
A.
1. V pravdnem postopku, ki je potekal po ugovoru dolžnika v izvršbi, je bil zavrnjen zahtevek pritožnice (tedaj tožnice) za plačilo 68.684 SIT. Sodišče druge stopnje je v izpodbijani sodbi ugotovilo, da pritožnica v vlogi upravnika, ki ima le položaj zastopnika, ne more kot stranka, torej v lastnem imenu, izterjevati obratovalnih stroškov in stroškov posameznega stanovanja. Pojasnilo je, v katerih primerih lahko upravnik v takih sporih pridobi aktivno legitimacijo, in ugotovilo, da pritožnica okoliščin katerega od teh primerov sploh ni zatrjevala. V ustavni pritožbi pritožnica navaja, da ji v postopku zaradi sodniške arbitrarnosti ni bilo zagotovljeno enako varstvo pravic (22. člen Ustave). Zatrjuje odstop od sodne prakse, ki naj bi bil v tem, da so sodišča v različnih pravdnih zadevah, v katerih je sama tožila še 20 drugih dolžnikov v enakem položaju, odločala različno. V tej zvezi navaja tudi nekaj odločb (ki jih ne prilaga), v katerih naj bi sodišče njegovemu zahtevku ugodilo, in nekaj odločb, v katerih naj bi bil njegov zahtevek zavrnjen. Izpodbija še domnevno uporabo Stanovanjskega zakona (Uradni list RS, št. 18/91 in nasl. - SZ) in sodišču očita, da naj glede vprašanja veljavnosti pogodbe o prevzemu poslov upravljanja in vzdrževanja ne bi zavzelo stališča.
B.
2. V skladu z drugo alinejo drugega odstavka 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (v nadaljevanju ZUstS) Ustavno sodišče ustavne pritožbe ne sprejme v obravnavo, če od odločitve ni pričakovati rešitve pomembnega pravnega vprašanja in če kršitev človekove pravice ali temeljne svoboščine ni imela pomembnejših posledic za pritožnika. V obravnavani zadevi gre za tak primer, saj sta izpolnjena oba pogoja.
3. Odločitev sodišča (tudi če bi z njo bile kršene človekove pravice - glede tega se Ustavnemu sodišču ni treba opredeljevati) ne more povzročiti pomembnejših posledic za pritožnika. Odločitev sodišča, da pritožnik ni upravičen v lastnem imenu zahtevati izterjavo obratovalnih stroškov (v znesku 68.684 SIT), za pritožnika ne more imeti takšnega pomena, da bi upravičevala presojo pred Ustavnim sodiščem kot najvišjim organom sodne oblasti za varstvo človekovih pravic in temeljnih svoboščin.
4. Prav tako od odločitve Ustavnega sodišča v obravnavanem primeru ne bi bilo pričakovati rešitve pomembnega pravnega vprašanja. Treba je upoštevati, da od Ustavnega sodišča glede na to, da je njegova pristojnost v postopku ustavne pritožbe omejena na presojo kršitev človekovih pravic ali temeljnih svoboščin (50. člen ZUstS), ni mogoče pričakovati rešitve vseh pomembnih pravnih vprašanj (npr. vprašanj interpretacije zakona, ki ureja stanovanjsko pravo), pač pa le pravnih vprašanj ustavnopravnega pomena. Takšnih vprašanj pa v obravnavani zadevi ni. Kolikor pa se pritožnica dotika ustavnopravno relevantnih vidikov (arbitrarnost, odstop od sodne prakse), Ustavno sodišče ugotavlja, da ni mogoče pričakovati, da bi z odločitvijo Ustavnega sodišča v obravnavani zadevi bilo rešeno pomembno pravno vprašanje in da bi tako odločitev Ustavnega sodišča pripomogla k razvoju prava skozi ustavnosodno prakso. O vsebini ustavnopravno relevantnega standarda arbitrarne odločitve in o tem, kdaj in pod kakšnimi pogoji lahko odstop od sodne prakse povzroči kršitev ustavnih pravic, je namreč Ustavno sodišče že izoblikovalo stališča in ni treba, da bi jih v tej zadevi ponavljalo.
C.
5. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi druge alineje drugega odstavka 55. člena ZUstS v sestavi: predsednica senata mag. Marija Krisper Kramberger ter člana Jože Tratnik in dr. Dragica Wedam Lukić. Sklep je sprejel soglasno. Ker senat ustavne pritožbe ni sprejel, je bila zadeva v skladu z določbo četrtega odstavka 55. člena ZUstS predložena drugim sodnicam in sodnikom Ustavnega sodišča. Ker se za sprejem niso izrekli trije od njih, ustavna pritožba ni bila sprejeta v obravnavo.
Predsednica senata
mag. Marija Krisper Kramberger