Up-356/03
Natisni
Opravilna št.:
Up-356/03
Datum odločitve:
14. 10. 2004
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2004:Up.356.03
Akt:
Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Višjega sodišča v Celju št.

Cp 417/2002 z dne 19. 3. 2003
Izrek:
Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Višjega sodišča v Celju št.

Cp 417/2002 z dne 19. 3. 2003 se ne sprejme.
Evidenčni stavek:
Glede na navedbe v ustavni pritožbi bi Ustavno sodišče sicer lahko preizkusilo, ali ni morda odločitev sodišča tako očitno napačna, da bi jo bilo mogoče označiti za samovoljno, vendar izpodbijani sodbi tega ni mogoče očitati. Zgolj dejstvo, da pritožnica pravo razume drugače od sodišča, pa tudi ne zadošča za sklep, da je bila kršena katerakoli človekova pravica in temeljna svoboščina.
Geslo:
1.5.51.2.2 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Nesprejem, ker očitno ni kršitve ustavnih pravic.

5.2 - Temeljne pravice - Enakost (14.2).

5.3.13.18 - Temeljne pravice - Državljanske in politične pravice - Procesna jamstva, pravica do obrambe in poštenega sojenja (19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31) - Enakost orožij (22, 14).
Pravna podlaga:
Člen 14.2, 22, Ustava [URS]

Člen 55.2.1, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Datum vloge:
20. 5. 2003
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
nesprejem ustavne pritožbe
Dokument:
US23954
Up-356/03-7
14. 10. 2004
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe A. A. iz Ž. Ž., ki jo zastopa mag. B. B., odvetnica v Z., na seji senata dne 28. septembra 2004 in v postopku po četrtem odstavku 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94)
sklenilo:
Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Višjega sodišča v Celju št.
Cp 417/2002 z dne 19. 3. 2003 se ne sprejme.
Obrazložitev
A.
1. Sodišče prve stopnje je v pravdnem postopku ugodilo pritožnici (tožeči stranki v pravdi) in toženi stranki naložilo plačilo zavarovalnine v višini 30.000 SIT z zakonskimi zamudnimi obrestmi od dne 30. 12. 1999 dalje do plačila. Pritožnica je zahtevala zakonske zamudne obresti od prisojenega zneska od dne 11. 7. 1995 dalje. Višje sodišče je pritožbo pritožnice zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.
2. Pritožnica izraža svoje nestrinjanje z odločitvijo sodišča, ki temelji na stališču, da mora zavarovanec ob obvestilu o zavarovalnem primeru zavarovalnici predložiti vse potrebne dokaze, na podlagi katerih mora zavarovalnica kot dober strokovnjak ugotoviti obstoj in znesek njene obveznosti, kar je po izteku štirinajstdnevnega roka tudi trenutek nastanka dolžnikove zamude. Zatrjuje kršitev drugega odstavka 14. člena in 22. člena Ustave, ker naj bi takšna odločitev izrazito favorizirala zavarovalnico, ki pa je tudi sicer močnejša stranka in ker je sodišče zmotno uporabilo materialno pravo.
B.
3. Ustavno sodišče ni instanca sodiščem, ki odločajo v rednem postopku, in ne presoja samih po sebi nepravilnosti pri ugotovitvi dejanskega stanja ter pri uporabi materialnega in procesnega prava. V skladu s 50. členom Zakona o Ustavnem sodišču (v nadaljevanju ZUstS) Ustavno sodišče izpodbijano sodbo preizkusi le glede vprašanja, ali so bile z njo kršene človekove pravice in temeljne svoboščine.
4. Pritožnica v ustavni pritožbi zatrjevano kršitev 22. člena Ustave, ki je poseben izraz načela enakosti pred zakonom iz drugega odstavka 14. člena Ustave, utemeljuje z navedbo, da je Višje sodišče napačno uporabilo materialno pravo in s tem toženo stranko - zavarovalnico postavilo v bistveno boljši položaj. Napačna uporaba materialnega prava pa, kot je že bilo obrazloženo zgoraj (3. točka), ne more biti predmet preizkusa pred Ustavnim sodiščem. Glede na navedbe v ustavni pritožbi bi Ustavno sodišče sicer lahko preizkusilo, ali je morda odločitev sodišča tako očitno napačna, da bi bilo z njo kršeno eno izmed procesnih jamstev iz 22. člena Ustave. Vendar izpodbijani sodbi tega ni mogoče očitati. Zgolj dejstvo, da pritožnica pravo razume drugače od sodišča, namreč ne zadošča za sklep o kršitvi navedene človekove pravice.
5. Ker očitno ne gre za kršitev človekovih pravic in temeljnih svoboščin, kot jih zatrjuje pritožnica, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo.
C.
6. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi prve alineje drugega odstavka 55. člena ZUstS v sestavi: predsednica senata mag. Marija Krisper Kramberger ter člana Jože Tratnik in dr. Dragica Wedam Lukić. Sklep je sprejel soglasno. Ker senat ustavne pritožbe ni sprejel, je bila zadeva v skladu z določbo četrtega odstavka 55. člena ZUstS predložena drugim sodnicam in sodnikom Ustavnega sodišča. Ker se za sprejem niso izrekli trije od njih, ustavna pritožba ni bila sprejeta v obravnavo.
Predsednica senata
mag. Marija Krisper Kramberger