Up-3/04, U-I-88/04
Natisni
Opravilna št.:
Up-3/04, U-I-88/04
Datum odločitve:
8. 4. 2004
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2004:Up.3.04
Akt:
Ustavna pritožba A. A. zoper sklep Delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani št. II Pd 343/98 z dne 7. 9. 1998 Ustavna pritožba A. A. zoper sklep Višjega delovnega in socialnega sodišča št. Pd 1363/98 z dne 13. 10. 1998 v zvezi s sklepom Delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani št. II Pd 343/98 z dne 23. 9. 1998

Ustavna pritožba A. A. zoper ravnanje Vrhovnega sodišča v zvezi z zahtevama za varstvo zakonitosti z dne 23. 10. 1998 in z dne 31. 10. 1998 in zoper ravnanje sodnika Delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani ter sodnika Višjega delovnega in socialnega sodišča v zvezi z omenjenima vlogama

Ustavna pritožba A. A. zoper sklep predsednika Vrhovnega sodišča št. Su 29/03-40 z dne 14. 4. 2003

Ustavna pritožba A. A. zoper sklep Vrhovnega sodišča št. IX R 29/2003 z dne 2. 12. 2003 v zvezi s sklepom predsednika Višjega delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani št. Su 220100-130/03 z dne 12. 5. 2003

Zakon o pravdnem postopku (Uradni list RS, št. 26/99, 96/02, 12/03 - ur.p.b. in 2/04) (ZPP)
Izrek:
Ustavna pritožba A. A. zoper sklep Delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani št. II Pd 343/98 z dne 7. 9. 1998 se zavrže. Ustavna pritožba A. A. zoper sklep Višjega delovnega in socialnega sodišča št. Pd 1363/98 z dne 13. 10. 1998 v zvezi s sklepom Delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani št. II Pd 343/98 z dne 23. 9. 1998 se zavrže.

Ustavna pritožba A. A. zoper ravnanje Vrhovnega sodišča v zvezi z zahtevama za varstvo zakonitosti z dne 23. 10. 1998 in z dne 31. 10. 1998 in zoper ravnanje sodnika Delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani ter sodnika Višjega delovnega in socialnega sodišča v zvezi z omenjenima vlogama se zavrže.

Ustavna pritožba A. A. zoper sklep predsednika Vrhovnega sodišča št. Su 29/03-40 z dne 14. 4. 2003 se zavrže.

Ustavna pritožba A. A. zoper sklep Vrhovnega sodišča št. IX R 29/2003 z dne 2. 12. 2003 v zvezi s sklepom predsednika Višjega delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani št. Su 220100-130/03 z dne 12. 5. 2003 se ne sprejme.

Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti Zakona o pravdnem postopku (Uradni list RS, št. 26/99, 96/02, 12/03 - ur.p.b. in 2/04) se zavrne.
Evidenčni stavek:
Ustavna pritožba ni dopustna zoper akt, ki ni posamični akt, s katerim naj bi bilo odločeno o kakšni pritožnikovi pravici ali temeljni svoboščini.
Prepozno ustavno pritožbo Ustavno sodišče zavrže.
Pogoj za dopustnost ustavne pritožbe je, da je do zatrjevane kršitve človekovih pravic in temeljnih svoboščin prišlo z individualnim aktom (sodno ali upravno odločbo), kar pa pomeni, da je ustavna pritožba, kolikor pritožnik z njo zahteva presojo ustavnosti ravnanja sodišča oziroma sodnikov, nedopustna, če pred tem niso izčrpane vse druge oblike pravnega varstva (drugi odstavek 157. člena Ustave).
Ustavno sodišče zavrže ustavno pritožbo, če pritožnik predhodno ne izčrpa vseh pravnih sredstev.
Ustavno sodišče ne sprejme ustavno pritožbo, če pritožnik v svoji vlogi ne izkaže zatrjevanje kršitev Ustave.
Ustavno sodišče zavrne pobudo kot očitno neutemeljeno, če pritožnik zatrjevane neustavnosti zakonske določbe z ničemer ne utemelji.
Geslo:
1.4.52.1 - Ustavno sodstvo - Postopek - Procesne predpostavke v postopku ustavne pritožbe - Akt, ki ne more biti predmet ustavne pritožbe.

1.5.51.2.1 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Zavrženje.

1.4.52.6 - Ustavno sodstvo - Postopek - Procesne predpostavke v postopku ustavne pritožbe - Rok za vložitev ustavne pritožbe.

1.4.52.4 - Ustavno sodstvo - Postopek - Procesne predpostavke v postopku ustavne pritožbe - Izčrpanje pravnih sredstev.

1.5.51.2.2 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Nesprejem, ker očitno ni kršitve ustavnih pravic.

5.3.13.12 - Temeljne pravice - Državljanske in politične pravice - Procesna jamstva, pravica do obrambe in poštenega sojenja (19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31) - Sojenje v razumnem roku.

1.5.51.1.5.1 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku abstraktne presoje - Zavrnitev pobude - Ker je očitno neutemeljena.

1.4.10.6 - Ustavno sodstvo - Postopek - Vmesni postopki - Izločitev sodnika.
Pravna podlaga:
Člen 23, Ustava [URS]

Člen 26.2, 50.1, 55.1, 55.1.1, 55.1.2, 55.2.1, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
K obravnavani zadevi je bila s sklepom Ustavnega sodišča 8. 4. 2004 pridružena zadeva št. Up-174/04 zaradi skupnega obravnavanja in odločanja.
Vrsta zadeve:
ocena ustavnosti in zakonitosti predpisov in drugih splošnih aktov, ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Datum vloge:
5. 1. 2004
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrženje
Dokument:
US23357
Up-3/04-11
5. 2.2004
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe A. A. iz Ž. na seji dne 5. februarja 2004
sklenilo:
1. Zahteva A. A. za izločitev predsednice Ustavnega sodišča dr. Dragice Wedam Lukić se zavrne.
2. Zahteva A. A. za izločitev sodnika dr. Janeza Čebulja se zavrne.
3. Zahteva A. A. za izločitev sodnice mag. Marije Krisper Kramberger se zavrne.
4. Sodnik dr. Ciril Ribičič se izloči.
Obrazložitev
1. Pritožnik je zahteval izločitev v izreku sklepa navedenih sodnic in sodnikov Ustavnega sodišča. Izločitev predsednice Ustavnega sodišča utemeljuje z navedbami, da v zadevi št. U-I- 131/03 ni odločila o njegovem predlogu za izločitev sodnika dr. Cirila Ribičiča. Izločitev sodnika dr. Janeza Čebulja utemeljuje s tem, da v isti zadevi ni odločil o izločitvi predsednice, ki naj bi jo narekovala omenjena opustitev. Izločitev sodnice mag. Marije Krisper Kramberger predlaga zato, ker kot sodnica poročevalka v omenjeni zadevi ni izdelala strokovnega mnenja, na podlagi katerega bi lahko Ustavno sodišče verodostojno odločilo o zadevi.
2. Razlog za izločitev sodnika dr. Cirila Ribičiča v obravnavani zadevi naj bi bil v osebnem odnosu sodnika do povojne zgodovine. 3. Zahtevo za izločitev predsednice Ustavnega sodišča dr. Dragice Wedam Lukić in sodnika dr. Janeza Čebulja ter sodnice mag. Marije Krisper Kramberger utemeljuje pritožnik s sklicevanjem na ravnanje teh sodnikov v zadevi št. U-I-131/03, v kateri je nastopal kot pobudnik. Pritožnikova zahteva za izločitev omenjenih sodnic oziroma sodnika je neutemeljena. Zgolj nezadovoljstvo pritožnika z ravnanjem oziroma stališči ustavnega sodnika, izraženimi pri odločanju o določeni zadevi, namreč še ne more pomeniti okoliščin, ki bi vzbujale dvom o nepristranskosti tega sodnika. Glede na to ni izkazan izločitveni razlog po šesti točki 70. člena Zakona o pravdnem postopku (Uradni list RS, št. 26/99 in nasl. - ZPP), ki se v postopku pred Ustavnim sodiščem smiselno uporablja na podlagi 6. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94 - v nadaljevanju ZUstS). Zato je Ustavno sodišče zahtevo za izločitev navedenih sodnikov zavrnilo. 4. Sodnik dr. Ciril Ribičič se je skladno z drugim odstavkom 33. člena ZUstS izjavil o zahtevi za izločitev in tudi sam predlagal, naj ga Ustavno sodišče izloči pri odločanju o tej ustavni pritožbi. Zato je Ustavno sodišče odločilo, kot izhaja iz 4. točke izreka sklepa, ne da bi se pri tem spuščalo v utemeljenost razlogov, ki jih navaja pritožnik.
5. Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi drugega odstavka 33. člena v zvezi z 49. členom ZUstS v sestavi: predsedujoči sodnik Lojze Janko ter sodnici in sodnika: dr. Zvonko Fišer, Milojka Modrijan, dr. Mirjam Škrk in Jože Tratnik. Sklep je sprejelo soglasno.
Predsedujoči sodnik
Lojze Janko
Up-3/04 - 16
U-I-88/04 - 3
8. 4. 2004
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavnih pritožb in v postopku za preizkus pobude A. A. iz Ž. na seji dne 8. aprila 2004
sklenilo:
1. Ustavna pritožba A. A. zoper sklep Delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani št. II Pd 343/98 z dne 7. 9. 1998 se zavrže. 2. Ustavna pritožba A. A. zoper sklep Višjega delovnega in socialnega sodišča št. Pd 1363/98 z dne 13. 10. 1998 v zvezi s sklepom Delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani št. II Pd 343/98 z dne 23. 9. 1998 se zavrže.
3. Ustavna pritožba A. A. zoper ravnanje Vrhovnega sodišča v zvezi z zahtevama za varstvo zakonitosti z dne 23. 10. 1998 in z dne 31. 10. 1998 in zoper ravnanje sodnika Delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani ter sodnika Višjega delovnega in socialnega sodišča v zvezi z omenjenima vlogama se zavrže.
4. Ustavna pritožba A. A. zoper sklep predsednika Vrhovnega sodišča št. Su 29/03-40 z dne 14. 4. 2003 se zavrže.
5. Ustavna pritožba A. A. zoper sklep Vrhovnega sodišča št. IX R 29/2003 z dne 2. 12. 2003 v zvezi s sklepom predsednika Višjega delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani št. Su 220100-130/03 z dne 12. 5. 2003 se ne sprejme.
6. Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti Zakona o pravdnem postopku (Uradni list RS, št. 26/99, 96/02, 12/03 - ur.p.b. in 2/04) se zavrne.
Obrazložitev
A.
1. Pritožnik je s tožbo zahteval razveljavitev sklepa tožene stranke, s katerim je bil do dokončnosti odločbe o disciplinski odgovornosti začasno odstranjen z delovnega mesta in iz družbe.
Hkrati je zahteval tudi izdajo začasne odredbe, v skladu s katero bi ga morala tožena stranka pozvati nazaj na delo. Sodišče prve stopnje je s sklepom št. II Pd 343/98 z dne 7. 9. 1998 pritožnika pozvalo na popravo predloga za izdajo začasne odredbe, s sklepom št. II Pd 343/98 z dne 23. 9. 1998 pa je njegov predlog kot neutemeljen zavrnilo. Pritožnik se je zoper takšno odločitev pritožil, nezadovoljen z dolžino pritožbenega postopka pa je na Vrhovno sodišče dne 23. 10. 1998 naslovil tudi vlogo, poimenovano zahteva za varstvo zakonitosti, zaradi molka Višjega sodišča. S sklepom št. Pd 1363/98 z dne 13. 10. 1998 je Višje sodišče pritožbo pritožnika zoper odločitev sodišča prve stopnje o zavrnitvi predloga za izdajo začasne odredbe zavrnilo. Zoper to odločitev je pritožnik dne 31. 10. 1998 na Vrhovno sodišče naslovil vlogo, poimenovano zahteva za varstvo zakonitosti, v kateri izraža nestrinjanje s takšno odločitvijo.
2. V ustavni pritožbi z dne 30. 12. 2003 pritožnik izpodbija odločitvi sodišč o zavrnitvi predloga za izdajo začasne odredbe. Hkrati opozarja, da je v zvezi z izdajo začasne odredbe na Vrhovno sodišče vložil dve zahtevi za varstvo zakonitosti (zahteva z dne 23. 10. 1998 in dne 31. 10. 1998), vendar o njiju še ni bilo odločeno. Neustavnost vidi tudi v ravnanju sodnika sodišča prve stopnje, ki zahteve ni pravočasno odstopil Državnemu tožilstvu oziroma Vrhovnemu sodišču, in ravnanju sodnika Višjega sodišča, ki naj bi prvostopenjskemu sodniku dal napačna navodila. Z neizdajo začasne odredbe naj bi bile pritožniku kršene pravice iz 1., 2., 3., 5., 14., 15., 18., 20., 21., 22., 23., 25., 27., 28., 29., 30., 33., 34., 49., 50., 51. in 125. člena Ustave.
Pritožnik predlaga ugoditev njegovi ustavni pritožbi in izdajo začasne odredbe o vrnitvi na delo po 60. členu Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94 - v nadaljevanju ZUstS).
Predlog za odločanje po 60. členu ZUstS ponavlja tudi v vlogi z dne 7. 4. 2004, s katero je ustavno pritožbo dopolnil. V tej vlogi Ustavnemu sodišču tudi predlaga, naj ustavi nadaljnje postopanje sodnega izvršitelja v izvršilni zadevi, v kateri je prejel obvestilo o rubežu stanovanja.
3. Dne 5. 3. 2004 je ustavni pritožnik vložil novo ustavno pritožbo zoper sklep Vrhovnega sodišča št. IX R 29/2003 z dne 2. 12. 2003, s katerim je bila zavrnjena njegova pritožba zoper sklep predsednika Višjega delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani št. Su 220100-130/03 z dne 12. 5. 2003 o zavrnitvi zahteve za izločitev sodnice Višjega delovnega in socialnega sodišča z dne 6. 3. 2003. V omenjeni vlogi izpodbija tudi sklep predsednika Vrhovnega sodišča št. Su 29/03-40 z dne 14. 4. 2003 o zavrnitvi zahteve za izločitev predsednika Višjega delovnega in socialnega sodišča z dne 7. 3. 2003. V ustavni pritožbi pretežno ponavlja razloge, ki naj bi kazali na nepravilnost odločitve o zavrnitvi predloga za začasno zadržanje, v zvezi z zavrnitvijo zahtev za izločitev pa navaja, da mu je bil onemogočen dostop do sodišča in do pravnih sredstev in da so se sodišča pri odločanju o utemeljenosti zahtev za izločitev zadovoljila z izjavami sodnikov, katerih izločitev je bila predlagana, utemeljenosti njegovih navedb in drugih okoliščin pa niso preverjala. Enako kot v prvi ustavni pritožbi zatrjuje kršitev 1., 2., 3., 5., 14., 15., 18., 20., 21., 22., 23., 25., 27., 28., 29., 30., 33., 34., 49., 50., 51. in 125. člena Ustave.
4. Pritožnik vlaga tudi pobudo za oceno ustavnosti 70. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP). Ustavnemu sodišču predlaga, naj določbe ZPP o izločitvi sodnikov dopolni in spremeni tako, da v postopku odločanja o izločitvi ne bo odločal argument moči, temveč dejstev.
B. - I.
5. Ustavno sodišče je obe ustavni pritožbi zaradi skupne obravnave in odločanja združilo.
6. Ustavna pritožba zoper sklep št. II Pd 343/98 z dne 7. 9. 1998 ni dopustna. Omenjeni sklep namreč ni posamični akt v smislu 50. člena ZUstS, saj z njim ni bilo odločeno o kakšni pritožnikovi pravici ali temeljni svoboščini, temveč je sodišče pritožniku le vrnilo predlog za izdajo začasne odredbe v popravo. Ker ustavna pritožba zoper ta sklep ni dopustna, jo je Ustavno sodišče zavrglo.
7. S sklepom št. Pd 1363/98 z dne 13. 10. 1998 (pritožnik pomotoma navaja, da gre za sklep št. II Pd 343/98 z dne 13. 10. 1998) je Višje delovno in socialno sodišče zavrnilo pritožnikovo pritožbo zoper sklep Delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani št. II Pd 343/98 z dne 23. 9. 1998 o zavrnitvi predloga za izdajo začasne odredbe. Tudi ustavno pritožbo zoper omenjena sklepa je Ustavno sodišče zavrglo. Po prvem odstavku 52. člena ZUstS se namreč ustavna pritožba vloži v 60 dneh od vročitve posamičnega akta, zoper katerega je mogoča ustavna pritožba. Iz povratnice v spisu iz delovnega spora, v katerega je vpogledalo Ustavno sodišče, izhaja, da je bil izpodbijani sklep Višjega sodišča pritožniku vročen dne 26. 10. 1998. Ustavna pritožba, vložena dne 30. 12. 2003, je torej prepozna.
8. Pritožnik navaja, da je v zvezi z izdajo začasne odredbe na Vrhovno sodišče vložil dve zahtevi za varstvo zakonitosti (vloga z dne 23. 10. 1998 in z dne 31. 10. 1998), o katerih še ni bilo odločeno. Očitek pritožnika, da Vrhovno sodišče še ni odločilo o vloženih pravnih sredstvih, bi lahko bil relevanten z vidika pravice do sojenja v razumnem roku iz 23. člena Ustave, ki zagotavlja odločanje sodišč brez nepotrebnega odlašanja. Za presojo utemeljenosti takšnega očitka je pristojno Ustavno sodišče. Skladno z ustaljeno ustavnosodno presojo je namreč v primerih, ko postopek še teče in se očitek o kršitvi pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja nanaša na postopek pred Vrhovnim sodiščem, za presojo o obstoju kršitve te pravice pristojno Ustavno sodišče, ker sodno varstvo v upravnem sporu v takšnih primerih ne bi bilo učinkovito (tako v odločbi št. Up- 277/96 z dne 7. 11. 1996, OdlUS V, 189). Vendar pa omenjeni očitek pritožnika ni utemeljen. Glede na to, da sta bili po navedbah samega pritožnika obe vlogi odstopljeni v reševanje Državnemu tožilstvu, je namreč morebitna kršitev omenjene pravice prenehala. V presojo pravilnosti takšnega ravnanja sodišč pa se Ustavno sodišče glede na vsebino ustavne pritožbe ni spuščalo.
9. Neustavno po mnenju pritožnika naj bi bilo tudi ravnanje sodnikov, zaradi katerih pritožnikovi vlogi, poimenovani zahtevi za varstvo zakonitosti, nista bili pravočasno odstopljeni Državnemu tožilstvu. Tudi ustavno pritožbo v tem delu je moralo Ustavno sodišče zavreči. V skladu s 50. členom ZUstS lahko ustavno pritožbo vloži, kdor meni, da mu je s posamičnim aktom državnega organa, organa lokalne skupnosti ali nosilca javnih pooblastil kršena njegova človekova pravica ali temeljna svoboščina. Pogoj za dopustnost ustavne pritožbe je, da je do zatrjevane kršitve človekovih pravic in temeljnih svoboščin prišlo z individualnim aktom (sodno ali upravno odločbo), kar pa pomeni, da je ustavna pritožba, kolikor pritožnik z njo zahteva presojo ustavnosti ravnanja sodišča oziroma sodnikov, nedopustna, če pred tem niso izčrpane vse druge oblike pravnega varstva (drugi odstavek 157. člena Ustave).
10. Ustavno sodišče je zavrglo tudi ustavno pritožbo zoper sklep predsednika Vrhovnega sodišča št. Su 29/03-40 z dne 14. 4. 2003 o zavrnitvi zahteve za izločitev predsednika Višjega delovnega in socialnega sodišča z dne 7. 3. 2003. Pritožnik izpodbija posamični akt, zoper katerega glede na veljavno zakonsko ureditev niso bila izčrpana vsa pravna sredstva, kar je po prvem odstavku 51. člena ZUstS pogoj za vložitev ustavne pritožbe. Zoper izpodbijani sklep bi lahko pritožnik vložil pritožbo (peti odstavek 73. člena ZPP, da bi izčrpal tudi to pravno sredstvo, pa ni izkazal.
11. Ustavne pritožbe zoper sklep Vrhovnega sodišča št. IX R 29/2003 z dne 2. 12. 2003 v zvezi s sklepom predsednika Višjega delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani št. Su 220100-130/03 z dne 12. 5. 2003 o zavrnitvi zahteve za izločitev sodnice Višjega delovnega in socialnega sodišča z dne 6. 3. 2003 Ustavno sodišče ni sprejelo v obravnavo, ne da bi presojalo, ali so sicer izpolnjene procesne predpostavke za njeno obravnavo (prvi odstavek 50. člen ZUstS). Z navedbami, da mu je bil z zavrnitvijo zahtev za izločitev onemogočen dostop do sodišča in do pravnih sredstev in da so se sodišča pri odločanju o utemeljenosti zahtev za izločitev zadovoljila zgolj z izjavami sodnikov, katerih izločitev je bila predlagana, utemeljenosti njegovih navedb in drugih okoliščin pa niso preverjala, namreč pritožnik zatrjevanih kršitev Ustave ni izkazal.
12. Neutemeljen je tudi predlog pritožnika, naj Ustavno sodišče odloči po 60. členu ZUstS. Ta zakonska določba namreč Ustavnemu sodišču omogoča, da v primeru ugoditve ustavni pritožbi ob določenih dodatnih pogojih samo odloči tudi o sporni pravici. V obravnavani zadevi, ko Ustavno sodišče pritožnikovi ustavni pritožbi ni ugodilo, takšno odločanje torej ne prihaja v poštev. Ob tem pa Ustavno sodišče pritožniku tudi pojasnjuje, da so lahko predmet obravnavanja v tej zadevi le navedbe, ki se nanašajo na s to ustavno pritožbo izpodbijane odločitve sodišč (odločitve, izdane v postopku odločanja o zakonitosti sklepov o suspenzu).
Predlog za izvršitev sodnih odločb oziroma morebitne ugovore, ki se nanašajo na druge sodne postopke, pa lahko pritožnik uveljavlja v za to predvidenih oziroma vodenih postopkih. Šele po izčrpanju pravnih sredstev v teh postopkih pa bo lahko ob pogojih ZUstS vložil tudi ustavno pritožbo.
B. - II.
13. Hkrati z ustavno pritožbo je pritožnik vložil tudi pobudo za oceno ustavnosti 70. člena ZPP. Ustavnemu sodišču je predlagal, naj določbe tega zakona o izločitvi sodnikov dopolni in spremeni tako, da v postopku odločanja o izločitvi ne bo odločal argument moči, temveč argument dejstev. Glede na to je Ustavno sodišče štelo, da pobudnik ne izpodbija le 70. člena ZPP, temveč na splošno vlaga pobudo za oceno ustavnosti ZPP, kolikor ta zakon ureja tudi postopek izločitve sodnikov. Ker ni pritožnik zatrjevane neustavnosti ZPP z ničemer utemeljil, je Ustavno sodišče njegovo pobudo kot očitno neutemeljeno zavrnilo.
C.
14. Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi drugega odstavka 26. člena ZUstS, prvega odstavka 55. člena v zvezi s prvim odstavkom 50. člena ZUstS, prve in druge alineje prvega odstavka ter prve alineje drugega odstavka 55. člena ZUstS in prve alineje drugega odstavka ter prve alineje tretjega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 93/03 in 98/03 - popr.) v sestavi: predsednica dr. Dragica Wedam Lukić ter sodnice in sodniki dr. Janez Čebulj, dr. Zvonko Fišer, Lojze Janko, mag. Marija Krisper Kramberger, Milojka Modrijan, dr. Mirjam Škrk in Jože Tratnik. Sodnik dr. Ciril Ribičič je bil v tej zadevi izločen. Sklep je sprejelo soglasno.
Predsednica
dr. Dragica Wedam Lukić