Up-841/04
Natisni
Opravilna št.:
Up-841/04
Datum odločitve:
22. 3. 2005
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2005:Up.841.04
Akt:
Ustavna pritožba A. A. zoper sklep Višjega sodišča v Mariboru št. II Cp 977/2004 z dne 16. 11. 2004 v zvezi s sklepom Okrajnega sodišča v Ljutomeru št. Z 04/00013 z dne 13. 9. 2004
Izrek:
Ustavna pritožba A. A. zoper sklep Višjega sodišča v Mariboru št. II Cp 977/2004 z dne 16. 11. 2004 v zvezi s sklepom Okrajnega sodišča v Ljutomeru št. Z 04/00013 z dne 13. 9. 2004 se ne sprejme.
Evidenčni stavek:
Za kršitev pravice do enakega varstva pravic iz 22. člena Ustave bi lahko šlo, če bi bila odločitev sodišča tako očitno napačna ter brez razumne pravne obrazložitve, da bi jo bilo mogoče označiti kot arbitrarno. Zgolj navedba, da je izdan sklep napačen, pa ne zadošča za sklep o kršitvi navedene človekove pravice.
Geslo:
1.5.51.2.2 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Nesprejem, ker očitno ni kršitve ustavnih pravic.
5.3.13.18 - Temeljne pravice - Državljanske in politične pravice - Procesna jamstva, pravica do obrambe in poštenega sojenja (19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31) - Enakost orožij (22, 14).
Pravna podlaga:
Člen 22,  Ustava [URS]
 Člen 55.2.1, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Datum vloge:
20. 12. 2004
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
nesprejem ustavne pritožbe
Dokument:
US24474
Up-841/04-6
22. 3. 2005
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe A. A. iz Ž. Ž. na seji senata dne 8. marca 2005 in v postopku po četrtem odstavku 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94)
sklenilo:
Ustavna pritožba A. A. zoper sklep Višjega sodišča v Mariboru št. II Cp 977/2004 z dne 16. 11. 2004 v zvezi s sklepom Okrajnega sodišča v Ljutomeru št. Z 04/00013 z dne 13. 9. 2004 se ne sprejme.
Obrazložitev
A.
1. Z izpodbijanim sklepom je Višje sodišče zavrnilo pritožnikovo (v izvršbi dolžnikovo) pritožbo zoper sklep Okrajnega sodišča, s katerim je bilo dovoljeno zavarovanje z vknjižbo zastavne pravice in zaznambo izvršljivosti terjatve na polovici pritožnikove nepremičnine.
2. Pritožnik v ustavni pritožbi navaja, da sta sodišči prve in druge stopnje nepravilno izdali izpodbijana sklepa, ker v isti zadevi že teče postopek pri delovnem in socialnem sodišču. Trdi, da mu zaradi te napake sodišč utegne nastati nepopravljiva škoda. Predlaga, naj Ustavno sodišče izpodbijani sklep Višjega sodišča razveljavi.
B.
3. Ustavno sodišče ni instanca sodiščem, ki odločajo v sodnem postopku, in ne presoja samih po sebi nepravilnosti pri ugotovitvi dejanskega stanja ter pri uporabi materialnega in procesnega prava. V skladu s prvim odstavkom 50. člena Zakona o Ustavnem sodišču (v nadaljevanju ZUstS) Ustavno sodišče izpodbijano sodno odločbo preizkusi le glede vprašanja, ali so bile z njo kršene človekove pravice ali temeljne svoboščine.
4. Pritožnik izrecno ne zatrjuje nobene kršitve človekove pravice ali temeljne svoboščine. Z navedbo, da sta sodišči pri odločanju storili napako, po vsebini zatrjuje kršitev pravice do enakega varstva pravic iz 22. člena Ustave. Za kršitev te pravice bi namreč lahko šlo, če bi bila odločitev sodišča tako očitno napačna ter brez razumne pravne obrazložitve, da bi jo bilo mogoče označiti kot arbitrarno.
5. Vendar pritožnik te kršitve z navedbami v ustavni pritožbi ne izkaže. Navaja zgolj, da sta sodišči preuranjeno izdali izpodbijana sklepa, ker je že v teku postopek pred Delovnim in socialnim sodiščem, ustavni pritožbi pa priloži sodbo, izdano v socialnem sporu pred Delovnim in socialnim sodiščem v Ljubljani št. Ps 691/2002 z dne 6. 9. 2004. Iz obrazložitve izpodbijanega sklepa je razvidno, da se je na odločitev Delovnega in socialnega sodišča pritožnik skliceval že v pritožbenem postopku. Višje sodišče je v svoji odločbi pojasnilo, da je lahko odločba Delovnega in socialnega sodišča, izdana po vložitvi pritožbe, le razlog za ugovor po izteku roka na podlagi prvega odstavka 56. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju (Uradni list RS, št. 51/98 in nasl. – ZIZ). Pritožnik pa v ustavni pritožbi ne pojasni, zakaj naj bi bilo navedeno stališče Višjega sodišča očitno napačno, saj ne navaja niti tega, kakšen vpliv naj bi imel navedeni socialni spor na postopek, v katerem sta bila izdana izpodbijana sklepa. Zgolj navedba, da je izdan sklep napačen, pa ne zadošča za sklep o kršitvi navedene človekove pravice.
6. Ker z izpodbijanima sklepoma očitno ni bila kršena človekova pravica, kot jo zatrjuje pritožnik, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo.
C.
7. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi prve alineje drugega odstavka 55. člena ZUstS in na podlagi prve alineje tretjega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 93/03 in 98/03 – popr.) v sestavi: predsednica senata mag. Marija Krisper Kramberger ter člana Jože Tratnik in dr. Dragica Wedam Lukić. Sklep je sprejel soglasno. Ker senat ustavne pritožbe ni sprejel, je bila zadeva v skladu z določbo četrtega odstavka 55. člena ZUstS predložena drugim sodnicam in sodnikom Ustavnega sodišča. Ker se za sprejem niso izrekli trije od njih, ustavna pritožba ni bila sprejeta v obravnavo.
Predsednica senata
mag. Marija Krisper Kramberger