Up-36/04
Natisni
Opravilna št.:
Up-36/04
Datum odločitve:
26. 2. 2004
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2004:Up.36.04
Akt:
Ustavna pritožba A. A. zoper odločbo Senata za prekrške št. Pp- 8374/02 z dne 10. 9. 2003 v zvezi z odločbo Sodnika za prekrške Gornja Radgona št. P-783/02 z dne 5. 7. 2002
Izrek:
Ustavna pritožba A. A. zoper odločbo Senata za prekrške št. Pp- 8374/02 z dne 10. 9. 2003 v zvezi z odločbo Sodnika za prekrške Gornja Radgona št. P-783/02 z dne 5. 7. 2002 se ne sprejme.
Evidenčni stavek:
Ker z izpodbijanima odločbama niso bile kršene ustavne pravice, kakor jih zatrjuje pritožnik, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo.
Geslo:
1.5.51.2.2 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Nesprejem, ker očitno ni kršitve ustavnih pravic.
Pravna podlaga:
Člen 55.2.1, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Datum vloge:
16. 1. 2004
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
nesprejem ustavne pritožbe
Dokument:
US23147
Up-36/04 - 6
9. 3. 2004
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe A. A. iz Ž. Ž. na seji senata dne 26. februarja 2004 in v postopku po četrtem odstavku 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94)
sklenilo:
Ustavna pritožba A. A. zoper odločbo Senata za prekrške št. Pp- 8374/02 z dne 10. 9. 2003 v zvezi z odločbo Sodnika za prekrške Gornja Radgona št. P-783/02 z dne 5. 7. 2002 se ne sprejme.
Obrazložitev
A.
1. S prvostopenjsko odločbo je bil pritožnik spoznan za odgovornega storitve cestnoprometnih prekrškov po točki c) četrtega odstavka 117. člena Zakona o varnosti cestnega prometa (Uradni list RS, št. 30/98 in nasl. - v nadaljevanju ZVCP) in po tretjem odstavku 127. člena ZVCP. Izrečena mu je bila denarna kazen in stranska kazen osmih kazenskih točk. Senat za prekrške je prvostopenjsko odločbo po uradni dolžnosti razveljavil v odločitvi o stroških postopka, sicer pa pritožbo zavrnil kot neutemeljeno.
2. Pritožnik zatrjuje, da količina alkohola na kilogram krvi ne more biti dokazana s priznanjem z indikatorjem. Navaja, da podpis zapisnika o preizkusu ne more biti dokaz za prekršek. Podpis zapisnika pod vplivom psihoaktivnih snovi naj bi bil neveljaven, ker je vprašljiva verodostojnost izjave volje. Stališča organov za postopek o prekrških v zvezi z navedenim naj bi bila napačna. B.
3. Kolikor se očitki pritožnika nanašajo na ugotovitve glede dejanskega stanja ter na uporabo prava, mu je treba pojasniti, da to ne more biti predmet presoje Ustavnega sodišča. Ustavno sodišče namreč ni instanca organom, ki odločajo v postopku o prekršku, in ne presoja samih po sebi nepravilnosti pri ugotovitvi dejanskega stanja in pri uporabi materialnega in procesnega prava. V skladu s 50. členom Zakona o Ustavnem sodišču (v nadaljevanju ZUstS) preizkusi Ustavno sodišče izpodbijane odločbe le glede vprašanja, ali so bile z njo kršene človekove pravice in temeljne svoboščine. Tako lahko v zvezi s postopkom ugotavljanja dejanskega stanja in dokazno oceno organov za postopek o prekršku Ustavno sodišče presoja le, ali so bila v postopku spoštovana ustavna jamstva procesne narave oziroma ali sodna odločba temelji na kakšnem, z vidika človekovih pravic in temeljnih svoboščin, nesprejemljivem stališču oziroma ali je tako očitno napačna, da bi jo bilo mogoče označiti za samovoljno oziroma arbitrarno.
4. Tega izpodbijanima odločbama ni mogoče očitati. V delu, ko pritožnik izpodbija pravilnost ugotovitve organov za postopek o prekrških in njihovo presojo o obstoju posameznih znakov prekrška, mu je treba pojasniti, da je to stvar dokazne presoje, ki ne more biti predmet presoje pred Ustavnim sodiščem. Dokazna ocena in presoja je v izpodbijanih odločbah obrazložena in ji kot taki ni mogoče odreči razumne presoje. Senat za prekrške pa v obrazložitvi odločbe posebej pojasnjuje, da je v kaznovalnih določbah 117. člena ZVCP sicer količina alkohola vedno izražena v gramih na kilogram krvi in ne v promilih (izdihani zrak). Ob tem opozarja na tretji in četrti odstavek 116. člena ZVCP, ki določata, da je količina alkohola v organizmu določena s koncentracijo alkohola v krvi ali tej ustrezno koncentracijo alkohola v izdihanem zraku. Ali je voznik pod vplivom alkohola, pa se ugotavlja s sredstvi, napravami ali s strokovnim pregledom. Navedeno po mnenju Senata za prekrške pomeni, da je alkohol v organizmu udeleženca v cestnem prometu mogoče ugotavljati tudi z alkotestom kot indikatorjem oziroma napravo za ugotavljanje alkohola v izdihanem zraku, saj je ta po svojih deklariranih lastnostih prirejen tako, da v izdihanem zraku ugotovljena stopnja alkohola, ki se izraža v promilih, ustreza količini alkohola, ki se sicer nahaja v krvi takšnega preizkušanca. Pri tem se zaradi dejstva, da gre zgolj za indikator in ne za merilo, kar pomeni manjšo natančnost, v korist preizkušanca vedno upošteva tovarniško podani pogrešek. Po mnenju Senata za prekrške ocena prvostopenjskega organa za postopek o prekršku, da je pritožnik obravnavani prekršek storil in je zanj odgovoren, temelji na obdolženčevem strinjanju z rezultatom preizkusa alkoholiziranosti z alkotestom in na podlagi njegovega zagovora. Senat za prekrške je glede na določbe ZVCP ter glede na načelo proste presoje dokazov iz Zakona o prekrških (Uradni list SRS, št. 25/83 in nasl. in Uradni list RS, št. 10/91 in nasl. - v nadaljevanju ZP) zavzel stališče, da sta dokaz z vpogledom zapisnika o preizkusu alkoholiziranosti z alkotestom in obdolženčevo zaslišanje nedvomno dovoljena dokaza. Takšni odločitvi, ki jo je Senat za prekrške oprl na ustrezne določbe ZP in ZVCP, ni mogoče očitati arbitrarnosti, zato pritožniku ni bilo poseženo v ustavne pravice, kot jih zatrjuje.
5. Ker z izpodbijanima odločbama niso bile kršene ustavne pravice, kakor jih zatrjuje pritožnik, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo.
C.
6. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi prve alineje drugega odstavka 55. člena ZUstS in prve alineje tretjega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 93/03 in 98/03 popr.) v sestavi: predsednik senata dr. Zvonko Fišer ter člana dr. Ciril Ribičič in dr. Mirjam Škrk. Sklep je sprejel soglasno. Ker senat ustavne pritožbe ni sprejel, je bila zadeva v skladu z določbo četrtega odstavka 55. člena ZUstS predložena drugim sodnicam in sodnikom Ustavnega sodišča. Ker se za sprejem niso izrekli trije od njih, ustavna pritožba ni bila sprejeta v obravnavo.
Predsednik senata
dr. Zvonko Fišer