U-I-118/03
Natisni
Opravilna št.:
U-I-118/03
Datum odločitve:
4. 11. 2004
Objavljeno:
Uradni list RS, št. 70/2003,
Uradni list RS, št. 123/2004 in OdlUS XIII, 68
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2004:U.I.118.03
Akt:
Uredba o prostorskih ureditvenih pogojih za sanacijo degradiranega prostora na območju Triglavskega narodnega parka v Občini Bled (Uradni list RS, št. 119/02), 4. čl.

Navodilo za pripravo prostorskih ureditvenih pogojev za sanacijo degradiranega prostora (Uradni list RS, št. 56/93)
Izrek:
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti in zakonitosti 4. člena Uredbe o prostorskih ureditvenih pogojih za sanacijo degradiranega prostora na območju Triglavskega narodnega parka v Občini Bled (Uradni list RS, št. 119/02) se zavrne.

Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti in zakonitosti Navodila za pripravo prostorskih ureditvenih pogojev za sanacijo degradiranega prostora (Uradni list RS, št. 56/93) se zavrne.
Evidenčni stavek:
Neutemeljen je očitek pobudnika, da mu izpodbijana določba Uredbe o prostorsko ureditvenih pogojih za sanacijo degradiranega prostora na območju Triglavskega narodnega parka v Občini Bled odvzema pravico do sodnega varstva in, da je izpodbijana določba nejasna, ker ne ve, kaj zanj možnost vzpostavitve prejšnjega stanja pomeni. Ker Uredba ureja le nezakonite gradnje, za katere so investitorji začeli postopke za njihovo legalizacijo, je neutemeljen tudi splošen očitek pobudnika, da ta akt ne ureja vseh podobnih objektov na spornem območju, zaradi česar naj bi bil v neskladju z Ustavo.
Ker se z njo sanira degradirani prostor zaradi nedovoljenih posegov v prostor za naprej, je očitno neutemeljen tudi očitek pobudnika, da Uredba učinkuje za nazaj in je zato v neskladju z Ustavo.
Neutemeljen je očitek pobudnika o neskladju uredbe z Ustavo in zakonom, ker so se pri razvrščanju spornih objektov upoštevali zakonski pogoji in kriteriji iz drugih podzakonskih predpisov.
Geslo:
1.5.51.1.5.1 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku abstraktne presoje - Zavrnitev pobude - Ker je očitno neutemeljena.
1.5.51.1.6 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku abstraktne presoje - Začasno zadržanje izpodbijanega akta.
5.3.13.2 - Temeljne pravice - Državljanske in politične pravice - Procesna jamstva, pravica do obrambe in poštenega sojenja (19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31) - Dostop do sodišč.
3.12 - Splošna načela - Jasnost in natančnost pravnih določb.
5.3.36 - Temeljne pravice - Državljanske in politične pravice - Pravica do lastnine (33, 67).
5.2 - Temeljne pravice - Enakost (14.2).
Pravna podlaga:
Člen 14.2, 23, 33, Ustava [URS]
Člen 26.2, Zakon o Ustavnem sodišču[ZUstS]
Opomba:
Vrsta zadeve:
ocena ustavnosti in zakonitosti predpisov in drugih splošnih aktov
Vrsta akta:
podzakonski akt
Vlagatelj:
Zdravko Rus, Bled
Datum vloge:
19. 5. 2003
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrnitev
Dokument:
US24025
Dokument v PDF obliki:
U-I-118-03_Sklep1.pdf
119 KB
Prenesite datoteko
U-I-118-03_Sklep2.pdf
126 KB
Prenesite datoteko
U-I-118/03 - 8
3. 7. 2003
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus pobude Zdravka Rusa z Bleda na seji dne 3. julija 2003
sklenilo:
1. Izvrševanje 4. člena Uredbe o prostorskih ureditvenih pogojih za sanacijo degradiranega prostora na območju Triglavskega narodnega parka v Občini Bled (Uradni list RS, št. 119/02) se do končne odločitve Ustavnega sodišča zadrži.
2. Začasno zadržanje iz prejšnje točke začne učinkovati z dnem vročitve tega sklepa Inšpektoratu Republike Slovenije za okolje, prostor in energijo.
Obrazložitev
1. Pobudnik izpodbija Navodilo za pripravo prostorskih ureditvenih pogojev za sanacijo degradiranega prostora (Uradni list RS, št. 56/93 - v nadaljevanju Navodilo) in Uredbo o prostorskih ureditvenih pogojih za sanacijo degradiranega prostora na območju Triglavskega narodnega parka v Občini Bled (v nadaljevanju Uredba). Na podlagi Navodila naj bi 4. člen Uredbe opredelil njegovo počitniško hišico (parc. št. 905/3 k.o. Bohinjska Bela) kot objekt, ki ga ni mogoče legalizirati, možna pa je vzpostavitev v prejšnje stanje. S tem naj bi Uredba odločala o njegovem objektu, čeprav je to predmet upravnega postopka, zato mu odvzema pravico do sodnega varstva po 23. členu Ustave. Uredba naj bi bila v neskladju s 1. členom Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Triglavskem narodnem parku (Uradni list RS, št. 35/01 - v nadaljevanju ZTNP-B). Vlada naj bi njegov objekt razvrstila samovoljno in arbitrarno, ker gre za počitniško hišico, ki je imela današnje stanje pred letom 1941, torej pred uveljavitvijo Zakona o Triglavskem narodnem parku (Uradni list SRS, št. 17/81 - ZTNP), zato ni jasno, kaj zanjo pomeni možnost vzpostavitve prejšnjega stanja. Enakih objektov naj bi bilo na tem območju veliko, vendar niso predmet urejanja Uredbe. Vlada naj bi z Uredbo kršila pravico do enakosti pred zakonom iz drugega odstavka 14. člena Ustave in posegla v pravico do zasebne lastnine iz 33. člena Ustave. Pobudnik predlaga, naj Ustavno sodišče do končne odločitve zadrži izvrševanje 4. člena Uredbe. Njegova počitniška hišica naj bi stala več desetletij in njena odstranitev naj bi mu povzročila težko popravljive škodljive posledice, začasno zadržanje pa takšnih posledic ne bi moglo povzročiti.
2. Ustavno sodišče je pobudo poslalo Vladi, ki meni, da ni utemeljena. Glede predloga za začasno zadržanje pa se ni izjavila.
3. Na podlagi 39. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94 - v nadaljevanju ZUstS) lahko Ustavno sodišče do končne odločitve zadrži izvrševanje izpodbijanega predpisa, če bi zaradi njegovega izvrševanja lahko nastale težko popravljive posledice. Kadar Ustavno sodišče odloča o začasnem zadržanju izvrševanja izpodbijanega predpisa, vselej tehta med škodljivimi posledicami, ki bi jih povzročilo izvrševanje morebiti protiustavnega ali nezakonitega predpisa, in med škodljivimi posledicami, ki bi nastale, če se izpodbijana določba sploh ne bi izvrševala. Uredba v 4. členu našteva objekte, ki jih ni možno legalizirati. Med njimi je tudi objekt, ki je bil zgrajen pred letom 1941 in njegova odstranitev oziroma vzpostavitev prejšnjega stanja na njem bi pobudniku povzročila škodljive posledice, ki bi jih bilo v primeru ugotovitve nezakonitosti ali neustavnosti predpisov težko popraviti. Hkrati Vlada ni pojasnila morebitnih škodljivih posledic, ki bi nastale z zadržanjem izpodbijane določbe Uredbe. Ustavno sodišče je zato odločilo, da do končne odločitve zadrži izvrševanje 4. člena Uredbe in s tem do takrat ohrani obstoječe stanje na tem območju. To pomeni, da v času zadržanja na podlagi citirane določbe Uredbe ne more biti izdana oziroma izvršena odločba o odstranitvi objekta oziroma vzpostavitvi prejšnjega stanja na njem. Zato je Ustavno sodišče odločilo, kot izhaja iz 2. točke izreka sklepa.
4. Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi 39. člena ZUstS v sestavi: predsednica dr. Dragica Wedam Lukić ter sodnice in sodniki dr. Janez Čebulj, dr. Zvonko Fišer, Lojze Janko, mag. Marija Krisper Kramberger, Milojka Modrijan, dr. Ciril Ribičič in dr. Mirjam Škrk. Sklep je sprejelo soglasno.
Predsednica
dr. Dragica Wedam Lukić
U-I-118/03-13
4. 11. 2004
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus pobude Zdravka Rusa z Bleda na seji dne 4. novembra 2004
sklenilo:
1. Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti in zakonitosti 4. člena Uredbe o prostorskih ureditvenih pogojih za sanacijo degradiranega prostora na območju Triglavskega narodnega parka v Občini Bled (Uradni list RS, št. 119/02) se zavrne.
2. Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti in zakonitosti Navodila za pripravo prostorskih ureditvenih pogojev za sanacijo degradiranega prostora (Uradni list RS, št. 56/93) se zavrne.
Obrazložitev
A.
1. Pobudnik izpodbija Navodilo za pripravo prostorskih ureditvenih pogojev za sanacijo degradiranega prostora (v nadaljevanju Navodilo) in 4. člen Uredbe o prostorskih ureditvenih pogojih za sanacijo degradiranega prostora na območju Triglavskega narodnega parka v Občini Bled (v nadaljevanju Uredba). Na podlagi Navodila naj bi 4. člen Uredbe opredelil njegovo počitniško hišico (parc. št. 905/3 k.o. Bohinjska Bela) kot objekt, ki ga ni mogoče legalizirati, možna pa je vzpostavitev v prejšnje stanje. S tem naj bi izpodbijana določba Uredbe odločala o njegovem objektu, čeprav je to lahko le predmet upravnega postopka in mu zato odvzema pravico do sodnega varstva iz 23. člena Ustave. Vlada naj bi sporne objekte razvrstila arbitrarno, zato je 4. člen Uredbe v neskladju s 1. členom Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Triglavskem narodnem parku (Uradni list RS, št. 35/01 - v nadaljevanju ZTNP-B), z drugim odstavkom 14. člena in s 33. členom Ustave. Njegova počitniška hišica naj bi imela današnje stanje že pred letom 1941, torej pred uveljavitvijo Zakona o Triglavskem narodnem parku (Uradni list SRS, št. 17/81 - v nadaljevanju ZTNP). Pobudnik zato meni, da 4. člen Uredbe učinkuje za nazaj in je nejasen, saj na njegovi podlagi ne ve, kaj možnost vzpostavitve prejšnjega stanja pomeni.
Uredba naj bi bila v neskladju z drugim odstavkom 14. člena Ustave in s 33. členom Ustave tudi zato, ker je podobnih objektov na tem območju veliko, vendar niso predmet njenega urejanja.
2. Vlada odgovarja, da je v postopku priprave in sprejemanja Uredbe upoštevala pogoja za izjemno soglasje Vlade k objektom, katerih gradnje so na območju Triglavskega narodnega parka prepovedane, kot to nalaga 1. člen ZTNP-B. V tem postopku naj bi upoštevala tudi kriterije iz Navodila, zato sporne objekte ni razvrstila arbitrarno. Prav Navodilo naj bi določalo vrstni red izvedbe strokovnih opravil pred razvrščanjem nezakonitih gradenj. Pri tem naj bi bile predmet Uredbe le nezakonite gradnje, za katere so investitorji vložili zahtevo za odlog prisilne izvršbe, in ne vse gradnje, ki jih navaja pobudnik.
Ker je začel postopek legalizacije njegovega objekta teči po uveljavitvi ZTNP, naj bi se citirani zakon ne uporabljal za nazaj. Ta postopek naj bi terjal sprejem izvedbenega prostorskega akta v skladu z veljavnimi predpisi, med katerimi je tudi ZTNP. Uredba naj ne bi bila v neskladju s 23. členom Ustave, saj pobudniku sodnega varstva ne odvzema.
B.
3. Ustavno sodišče je s sklepom št. U-I-118/03 z dne 3. 7. 2003 do končne odločitve začasno zadržalo izvrševanje 4. člena Uredbe.
4. Uredba je bila pripravljena in sprejeta na podlagi Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o urejanju naselij in drugih posegov v prostor (Uradni list RS, št. 18/93 - Novela ZUN), ki je dala možnost legalizacije nezakonitih posegov v prostor, katerih investitorji so to v zakonitem roku zahtevali in plačali nadomestilo za degradacijo in uzurpacijo prostora zaradi nezakonitih gradenj. Po izdaji Uredbe je začel veljati Zakon o urejanju prostora (Uradni list RS, št. 110/02 - v nadaljevanju ZUreP-1), ki v 179. členu določa, da je z dnem njegove uveljavitve prenehal veljati Zakon o urejanju naselij in drugih posegov v prostor (Uradni list SRS, št. 18/84 in nasl. - ZUN. Vendar prostorski ureditveni pogoji, ki so bili pripravljeni in sprejeti na njegovi podlagi, po 173. členu ZUreP-1 še veljajo. Uredba je takšen prostorski izvedbeni akt.
5. Ustavno sodišče je v sklepu št. U-I-34/03 z dne 13. 10. 2004 že presodilo, da je obravnavani prostorski izvedbeni akt predpis in ne posamični akt. Pri tem je poudarilo, da je treba o vlogi za legalizacijo, ki jo je vložil investitor nezakonito zgrajenega objekta, odločiti z upravno odločbo, pri čemer izpodbijana Uredba predstavlja eno od materialnih podlag odločanja. To pomeni, da je treba o vlogi izdati posebno odločbo ali pa je treba o njej odločiti v odločbi
urbanističnega inšpektorja, s katero se, če se vloga za legalizacijo zavrne, odredi tudi odstranitev nezakonito zgrajenega objekta ali njegovega dela oziroma njena izvršitev.
V tej odločbi bodo morali biti navedeni konkretni razlogi, zakaj za objekt, za katerega Uredba ne dopušča legalizacije, niso izpolnjeni pogoji in kriteriji za legalizacijo in tudi konkretni razlogi za morebitno vzpostavitev prejšnjega stanja na takšnem objektu. Zoper izdano odločbo bo imel zagotovljeno varstvo v upravnem postopku in v upravnem sporu. Po izčrpanju vseh teh pravnih sredstev bo ob izpolnjevanju pogojev po Zakonu o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94 - v nadaljevanju ZUstS) lahko vložil tudi ustavno pritožbo.
Pobudnik zato očitno neutemeljeno očita, da mu 4. člen Uredbe odvzema pravico do sodnega varstva iz prvega odstavka 23. člena Ustave. Zato je neutemeljeno tudi njegovo stališče, da je 4. člen Uredbe nejasen, ker ne ve, kaj zanj možnost vzpostavitve prejšnjega stanja pomeni. Ker Uredba ureja le nezakonite gradnje, za katere so investitorji začeli postopke za njihovo legalizacijo, je neutemeljen tudi splošen očitek pobudnika, da ta akt ne ureja vseh podobnih objektov na spornem območju, zaradi česar naj bi bil v neskladju z drugim odstavkom 14. člena in 33. členom Ustave. Ker se z njo sanira degradirani prostor zaradi nedovoljenih posegov v prostor za naprej, je očitno neutemeljen tudi očitek pobudnika, da Uredba učinkuje za nazaj in je zato v neskladju s 155. členom Ustave.
6. Pobudnik neutemeljeno očita, da je Vlada sporne objekte razvrstila arbitrarno. Iz sestavnih delov Uredbe, ki jih je Ustavnemu sodišču poslalo Ministrstvo, izhaja, da je bila Uredba pripravljena na podlagi dokumentacije, v kateri je obravnavana vsaka izmed spornih gradenj posebej. Iz nje sledi, da so se pri razvrščanju objektov upoštevali pogoji iz ZTNP-B ter kriteriji iz Uredbe o postopku priprave in sprejemanja prostorskih ureditvenih pogojev za sanacijo degradiranega prostora (Uradni list RS, št. 56/03 in nasl.) in iz Navodila.
Kot poseben kriterij je Vlada upoštevala dejstvo, ali ima posamezna gradnja soglasje pristojnih organov za legalizacijo in ali je bila njena gradnja že pred uveljavitvijo ZTNP načrtovana z zazidalnim načrtom, kar pomeni, da je bila z njim načrtovana tudi njena komunalna opremljenost. Pri vsakem obravnavanem objektu je Vlada ugotavljala, ali izpolnjuje pogoja za pridobitev izjemnega soglasja Vlade po 1. členu ZTNP-B. Pri tem je preverjala, ali daje možnost podpore prebivalcem tega območja pri izvajanju kmetijskih in gozdarskih dejavnosti ter njene možnosti vključitve v plan upravljanja parka (turistični, izobraževalni in vzgojni programi). Iz navedenega izhaja, da je Vlada tako pri opredelitvi objektov, za katere Uredba predvideva legalizacijo, kot pri opredelitvi objektov, za katere izpodbijana določba legalizacije ne predvideva, upoštevala pogoje in kriterije iz prej navedenih predpisov. Zato je očitno neutemeljeno stališče pobudnika, da je zaradi arbitrarnega razvrščanja objektov Uredba v neskladju s 1. členom ZTNP-B in z drugim odstavkom 14. člena ter s 33. členom Ustave.
7. Iz zgoraj navedenih razlogov je Ustavno sodišče pobudo za oceno 4. člena Uredbe kot očitno neutemeljeno zavrnilo. Ker pobudnik ni navedel posebnega razloga za izpodbijanje Navodila, je Ustavno sodišče pobudo tudi v tem delu zavrnilo.
C.
8. Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi drugega odstavka 26. člena ZUstS v sestavi: predsednica dr. Dragica Wedam Lukić ter sodnici in sodniki dr. Janez Čebulj, dr. Zvonko Fišer, Lojze Janko, mag. Marija Krisper Kramberger, Milojka Modrijan, dr. Ciril Ribičič in Jože Tratnik. Sklep je sprejelo s sedmimi glasovi proti enemu. Proti je glasovala sodnica Wedam Lukić.
Predsednica
dr. Dragica Wedam Lukić