Up-610/03
Natisni
Opravilna št.:
Up-610/03
Datum odločitve:
13. 7. 2004
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2004:Up.610.03
Akt:
Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. II Ips 141/2002 z dne 18. 12. 2002 v zvezi s sodbo Višjega sodišča v Ljubljani št. II Cp 1412/2000 z dne 7. 11. 2001 in s sodbo Okrožnega sodišča v Ljubljani št. III P 452/99 z dne 6.

3. 2000
Izrek:
Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. II Ips 141/2002 z dne 18. 12. 2002 v zvezi s sodbo Višjega sodišča v Ljubljani št. II Cp 1412/2000 z dne 7. 11. 2001 in s sodbo Okrožnega sodišča v Ljubljani št. III P 452/99 z dne 6.

3. 2000 se zavrže.
Evidenčni stavek:
Pritožnik zgolj z zatrjevanjem o pomanjkljivostih izvedenskega mnenja, na katerega so sodišča oprla svojo odločitev, ni izkazal, da bi v tej zadevi šlo za posebno utemeljen primer, ki bi izjemoma dovoljeval odločanje o ustavni pritožbi, vloženi po izteku šestdesetdnevnega roka. Pritožnik predloga za izjemno obravnavanje ustavne pritožbe tudi ne more utemeljevati z navajanjem zdravstvenih razlogov za zamudo, ki naj bili na strani pooblaščenke, ki ga je zastopala v pravdnem postopku.
Geslo:
1.4.52.6 - Ustavno sodstvo - Postopek - Procesne predpostavke v postopku ustavne pritožbe - Rok za vložitev ustavne pritožbe.

1.5.51.2.1 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Zavrženje.
Pravna podlaga:
Člen 55.1.1, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Datum vloge:
11. 9. 2003
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrženje
Dokument:
US23642
Up-610/03-5
13. 7. 2004
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe A. A. iz Ž., ki ga zastopa B. B., odvetnica v Z., na seji senata dne 29. junija 2004 in v postopku po četrtem odstavku 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94) sklenilo:
Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. II Ips 141/2002 z dne 18. 12. 2002 v zvezi s sodbo Višjega sodišča v Ljubljani št. II Cp 1412/2000 z dne 7. 11. 2001 in s sodbo Okrožnega sodišča v Ljubljani št. III P 452/99 z dne 6.
3. 2000 se zavrže.
Obrazložitev
1. V pravdnem postopku je sodišče prve stopnje zavrnilo odškodninski zahtevek, s katerim je pritožnik (tedaj tožnik) zahteval plačilo odškodnine za škodo, ki naj bi jo utrpel zaradi zdravniške napake in kršitve pojasnilne dolžnosti.
Pritožnik se je zoper prvostopenjsko sodbo pritožil, Višje sodišče pa je njegovo pritožbo zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje. Pritožnik je nato vložil tudi revizijo, ki jo je Vrhovno sodišče zavrnilo.
2. Pritožnik predlaga izjemno obravnavanje ustavne pritožbe po tretjem odstavku 52. člena Zakona o Ustavnem sodišču (v nadaljevanju ZUstS). Razlog za zamudo pri vložitvi ustavne pritožbe naj bi bil na strani pooblaščenke, ki je bila zaradi poškodbe hrbtenice dalj časa popolnoma nezmožna za delo.
Pooblaščenka naj bi pritožniku ustno obljubila, da bo v njegovem imenu vložila ustavno pritožbo. Pritožnik v ustavni pritožbi opozarja predvsem na pomanjkljivosti izvedenskega mnenja, na katere so sodišča oprla svojo odločitev. Vrhovnemu sodišču očita, da je v nasprotju z ustaljeno sodno prakso pripisalo mnenju izvedenca absoluten pomen. Tudi sicer izraža nestrinjanje z dokazno oceno sodišča. Z izpodbijanimi sodbami naj bi bila v škodo pritožnika kršena pravica do enakega varstva pravic (22. člena Ustave).
3. Po prvem odstavku 52. člena ZUstS se ustavna pritožba vloži v 60 dneh od vročitve posamičnega akta, zoper katerega je mogoča ustavna pritožba. Po tretjem odstavku 52. člena ZUstS lahko Ustavno sodišče v posebno utemeljenih primerih izjemoma odloča o ustavni pritožbi, ki je vložena po izteku šestdesetdnevnega roka. Pogoj za izjemno obravnavanje ustavne pritožbe kljub zamudi roka je, da je že iz ustavne pritožbe in priloženih listin mogoče zaključiti, da so bile z izpodbijanim aktom očitno hudo kršene pritožnikove človekove pravice ali temeljne svoboščine. Za tak primer pa v obravnavani zadevi ne gre. Pritožnik zgolj z zatrjevanjem o pomanjkljivostih izvedenskega mnenja, na katerega so sodišča oprla svojo odločitev, ter z nasprotovanjem dokazni oceni sodišč ni izkazal, da bi v tej zadevi šlo za posebno utemeljen primer, ki bi izjemoma dovoljeval odločanje o ustavni pritožbi, vloženi po izteku šestdesetdnevnega roka. Predloga za izjemno obravnavanje ustavne pritožbe tudi ne more utemeljevati z navajanjem razlogov za zamudo, ki naj bi bili na strani pooblaščenke, ki ga je zastopala v pravdnem postopku. Pogoj, določen v tretjem odstavku 52. člena ZUstS, da gre za posebno utemeljen primer, se namreč nanaša na utemeljenost ustavne pritožbe po vsebini in ne na razloge, ki naj bi opravičevali zamudo pri vložitvi ustavne pritožbe.
4. Ker torej pritožnik ni izkazal, da bi šlo za posebno utemeljen primer za odločanje o prepozni ustavni pritožbi, je Ustavno sodišče ustavno pritožbo zavrglo.
5. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi prve alineje prvega odstavka 55. člena ZUstS in prve alineje tretjega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 93/03 in 98/03 - popr.) v sestavi: predsednica senata mag. Marija Krisper Kramberger ter člana Jože Tratnik in dr. Dragica Wedam Lukić. Sklep je sprejel soglasno. Ker senat ustavne pritožbe ni sprejel, je bila zadeva v skladu z določbo četrtega odstavka 55. člena ZUstS predložena drugim sodnicam in sodnikom Ustavnega sodišča. Ker se za sprejem niso izrekli trije od njih, ustavna pritožba ni bila sprejeta v obravnavo.
Predsednica senata
mag. Marija Krisper Kramberger