Up-703/03
Natisni
Opravilna št.:
Up-703/03
Datum odločitve:
17. 11. 2004
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2004:Up.703.03
Akt:
Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Višjega sodišča v Celju št.

Cp 561/2003 z dne 28. 5. 2003 v zvezi s sodbo Okrajnega sodišča v Celju št. P 274/98 z dne 30. 1. 2003
Izrek:
Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Višjega sodišča v Celju št.

Cp 561/2003 z dne 28. 5. 2003 v zvezi s sodbo Okrajnega sodišča v Celju št. P 274/98 z dne 30. 1. 2003 se ne sprejme.
Evidenčni stavek:
Pritožnica izpodbijanima sodbama sicer očita kršitev pravice do enakega varstva pravic iz 22. člena Ustave, vendar zgolj izražanje nestrinjanja z odločitvijo sodišča ne utemeljuje kršitve nobene ustavne pravice. Ker z izpodbijanima sodbama očitno niso bile kršene človekove pravice in temeljne svoboščine, kot jih zatrjuje pritožnica, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo.
Geslo:
1.5.51.2.2 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Nesprejem, ker očitno ni kršitve ustavnih pravic.

5.3.13.18 - Temeljne pravice - Državljanske in politične pravice - Procesna jamstva, pravica do obrambe in poštenega sojenja (19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31) - Enakost orožij (22, 14).
Pravna podlaga:
Člen 22, Ustava [URS]

Člen 55.2.1, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Datum vloge:
28. 10. 2003
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
nesprejem ustavne pritožbe
Dokument:
US24082
Up-703/03-5
17. 11. 2004
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe A. A. iz Ž., ki jo zastopa B. B., odvetnica v Z., na seji senata dne 26. oktobra 2004 in v postopku po četrtem odstavku 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94) sklenilo:
Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Višjega sodišča v Celju št.
Cp 561/2003 z dne 28. 5. 2003 v zvezi s sodbo Okrajnega sodišča v Celju št. P 274/98 z dne 30. 1. 2003 se ne sprejme.
Obrazložitev
A.
1. V pravdnem postopku je tožeča stranka od pritožnice zahtevala izpraznitev in izročitev stanovanja. Sodišče prve stopnje je ugotovilo, da pritožnica kljub temu, da je prejela opomin, dalj časa ni plačevala najemnine za stanovanje, zato je zahtevku tožeče stranke ugodilo. Višje sodišče je pritožbo pritožnice zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.
2. Pritožnica izpodbija v izreku navedeni sodbi Okrajnega in Višjega sodišča. V ustavni pritožbi zatrjuje kršitev pravice do enakega varstva pravic iz 22. člena Ustave. Navaja, da opomin, ki sta ga obe sodišči upoštevali pri svoji odločitvi, ni bil zakonita podlaga za ugoditev zahtevku za izpraznitev stanovanja. Po tem, ko je pritožnica od tožeče stranke (lastnika stanovanja) prejela ta opomin, je namreč Okrožno sodišče v Ljubljani s sodbo št. II P 46/96 z dne 7. 7. 1998 takratnemu lastniku stanovanja naložilo, da mora s pritožnico skleniti kupoprodajno pogodbo. Po mnenju pritožnice je ta sodba, ki je bila sicer kasneje spremenjena tako, da je bil zahtevek zavrnjen, spremenila njen status tako, da bi ji moral lastnik stanovanja po tem, ko je bilo o sporu dokončno odločeno, poslati nov opomin. Šele ta opomin bi po mnenju pritožnice lahko pomenil izpolnjen pogoj za vložitev tožbe na izpraznitev stanovanja po Stanovanjskem zakonu (Uradni list RS, št. 18/91 in nasl. - SZ).
B.
3. Ustavno sodišče ni instanca sodiščem in ne presoja samih po sebi nepravilnosti pri ugotovitvi dejanskega stanja ter pri uporabi materialnega in procesnega prava. V skladu s prvim odstavkom 50. člena Zakona o Ustavnem sodišču (v nadaljevanju ZUstS) Ustavno sodišče preizkusi izpodbijano sodbo le glede vprašanja, ali so bile z njo kršene človekove pravice ali temeljne svoboščine. Pritožnica v ustavni pritožbi ponavlja argumente, s katerimi v pravdnem postopku ni uspela. Teh njenih navedb, s katerimi uveljavlja zgolj napačno uporabo prava, Ustavno sodišče ni pristojno presojati.
4. Pritožnica izpodbijanima sodbama sicer očita kršitev pravice do enakega varstva pravic iz 22. člena Ustave, ki naj bi jo sodišči storili s tem, da sta pri svoji odločitvi upoštevali po mnenju pritožnice nezakonit opomin, s čimer naj bi ji bila odvzeta z zakonom predvidena možnost odpraviti kršitev najemne pogodbe. Tudi ta pritožničin očitek predstavlja zgolj zatrjevanje napačne uporabe prava in na raven ustavnih pravic ne posega. Očitek pritožnice izhaja iz njenega nestrinjanja z odločitvijo sodišč in njenega drugačnega mnenja o zakonitosti in veljavnosti opomina, kot ga je sprejelo sodišče. Ustavno sodišče pa je že večkrat pojasnilo, da zgolj izražanje nestrinjanja z odločitvijo sodišča ne utemeljuje kršitve nobene ustavne pravice. Pravica iz 22. člena Ustave, katere kršitev pritožnica uveljavlja, bi lahko bila kršena, če bi bili izpodbijani sodbi tako očitno napačni, da bi ju bilo mogoče označiti za samovoljni oziroma arbitrarni. Tega pa pritožnica izpodbijanima sodbama ne očita.
5. Ker z izpodbijanima sodbama očitno ni bila kršena človekova pravica, kot jo zatrjuje pritožnica, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo.
C.
6. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi prve alineje drugega odstavka 55. člena ZUstS v sestavi: predsednica senata mag. Marija Krisper Kramberger ter člana Jože Tratnik in dr. Dragica Wedam Lukić. Sklep je sprejel soglasno. Ker senat ustavne pritožbe ni sprejel, je bila zadeva v skladu z določbo četrtega odstavka 55. člena ZUstS predložena drugim sodnicam in sodnikom Ustavnega sodišča. Ker se za sprejem niso izrekli trije od njih, ustavna pritožba ni bila sprejeta v obravnavo.
Predsednica senata
mag. Marija Krisper Kramberger