Up-454/04, U-I-257/04
Natisni
Opravilna št.:
Up-454/04, U-I-257/04
Datum odločitve:
9. 9. 2004
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2004:Up.454.04
Akt:
Ustavna pritožba A. A. v zvezi z odločanjem Vrhovnega sodišča o zahtevi za izdajo začasne odredbe v upravnem sporu št. U 6/2004

Razpis Ministrstva za pravosodje za prosto mesto generalnega državnega tožilca z dne 11. 6. 2004 (Uradni list RS, št. 64/04)

Zakon o državnem tožilstvu (Uradni list RS, št. 63/94, 59/99, 110/02 in 14/03 ur. p. b.) (ZDT), 2. odst. 17. čl., 19. čl.
Izrek:
Ustavna pritožba A. A. v zvezi z odločanjem Vrhovnega sodišča o zahtevi za izdajo začasne odredbe v upravnem sporu št. U 6/2004 se zavrže.

Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti razpisa Ministrstva za pravosodje za prosto mesto generalnega državnega tožilca z dne 11. 6. 2004 (Uradni list RS, št. 64/04) se zavrže.

Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti drugega odstavka 17. člena in 19. člena Zakona o državnem tožilstvu (Uradni list RS, št. 63/94, 59/99, 110/02 in 14/03 ur. p. b.) se zavrže.

Pritožnik sam nosi stroške postopka z ustavno pritožbo in s pobudo.
Evidenčni stavek:
Ustavno sodišče zavrže ustavno pritožbo, če pobudnik ne izkazuje pravnega interesa za odločanje o ustavni pritožbi.
Ustavno sodišče ni pristojno za izvajanje (uporabo) predpisa.
Ustavno sodišče zavrže pobudo, če pobudnik ne izkaže da je njegov pravni interes neposreden in konkreten, morebitno ugoditev njegovemu predlogu pa ne bi privedla do izboljšanja njegovega pravnega položaja.
Geslo:
1.5.51.2.1 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Zavrženje.

1.4.52.2 - Ustavno sodstvo - Postopek - Procesne predpostavke v postopku ustavne pritožbe - Pravni interes za vložitev ustavne pritožbe.

1.5.51.1.27.2 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku abstraktne presoje - Nepristojnost za presojo - Posamičnih aktov in

dejanj/izvajanja predpisa.

1.4.9.2 - Ustavno sodstvo - Postopek - Stranke - Interes.

1.4.51.4 - Ustavno sodstvo - Postopek - Procesne predpostavke (v vseh postopkih razen v postopku ustavne pritožbe) - Pravni interes za vložitev pobude.

1.5.51.1.2.1 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku abstraktne presoje - Zavrženje pobude - Ker ni pravnega interesa.

1.4.14.3 - Ustavno sodstvo - Postopek - Stroški - Stroški postopka.

1.5.51.1.11 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku abstraktne presoje - Odločitev o stroških.

1.4.10.6.1 - Ustavno sodstvo - Postopek - Vmesni postopki - Izločitev sodnika - Izločitev na zahtevo sodnika.
Pravna podlaga:
Člen 25, 34.1, 49, 50.1, 55.1, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
Vrsta zadeve:
ocena ustavnosti in zakonitosti predpisov in drugih splošnih aktov, ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Datum vloge:
29. 6. 2004
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrženje
Dokument:
US23778
Up-454/04
8. 7. 2004
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe A. A. iz Ž., ki ga zastopa mag. B. B., odvetnik v Z., na seji dne 8. julija 2004
sklenilo:
1. Ustavna pritožba A. A. v zvezi z odločanjem Vrhovnega sodišča o zahtevi za izdajo začasne odredbe v upravnem sporu št. U 6/2004 se sprejme v obravnavo.
2. Do pravnomočne odločitve Vrhovnega sodišča o zahtevi pritožnika za izdajo začasne odredbe v upravnem sporu iz prejšnje točke se zadrži imenovanje generalnega državnega tožilca na podlagi razpisa z dne 11. 6. 2004 (Uradni list RS, št. 64/04). Zadržanje začne učinkovati z vročitvijo tega sklepa Državnemu zboru.
Obrazložitev
A.
1. Pritožnik v upravnem sporu št. U 6/2004 izpodbija sklepe Vlade št. 115-17/2004 z dne 10. 6. 2004, s katerimi je odločila, da pritožnika kot kandidata za generalnega državnega tožilca ne bo predlagala v imenovanje Državnemu zboru, razpisni postopek za imenovanje generalnega državnega tožilca pa bo ponovila. Zahteva tudi odpravo razpisa za mesto generalnega državnega tožilca, objavljenega v Uradnem listu RS, št. 64/04 z dne 11. 6. 2004. Od Vrhovnega sodišča zahteva, naj do pravnomočne odločitve o njegovi tožbi zadrži postopek imenovanja generalnega državnega tožilca, ki teče na podlagi novega razpisnega postopka. Vrhovno sodišče je zahtevo pritožnika za izdajo začasne odredbe zavrnilo, o njegovi pritožbi zoper takšen sklep pa še ni odločilo.
2. Zoper ravnanje Vrhovnega sodišča v zvezi z odločanjem o zahtevi za izdajo začasne odredbe v omenjenem upravnem sporu vlaga pritožnik ustavno pritožbo. Vrhovnemu sodišču očita, da o zahtevi za izdajo začasne odredbe na prvi stopnji ni odločilo brez nepotrebnega odlašanja, enako pa ravna tudi v pritožbenem postopku zoper sklep o zavrnitvi zahteve za izdajo začasne odredbe, v katerem še vedno ni sprejelo odločitve. V nadaljevanju ustavne pritožbe pritožnik opisuje ravnanje Vrhovnega sodišča od prejema zahteve za izdajo začasne odredbe dalje in utemeljuje, zakaj takšnega ravnanja v konkretnem primeru ni mogoče označiti kot sojenje brez nepotrebnega odlašanja. Zatrjuje kršitev 23. člena Ustave.
3. Pritožnik Ustavnemu sodišču tudi predlaga, naj zadrži postopek imenovanja generalnega državnega tožilca. Zatrjuje, da bo postalo ob morebitnem imenovanju novega generalnega državnega tožilca sodno varstvo njegovih pravic neučinkovito, kar bo imelo zanj nepopravljive škodljive posledice. Nasprotno z zadržanjem ne morejo nastati nobene škodljive posledice, ker ima tožilstvo začasno vodstvo. V vlogi z dne 1. 7. 2004 pritožnik Ustavno sodišče obvešča, da je Vlada dne 1. 7. 2004 Državnemu zboru že predlagala v imenovanje novega kandidata za generalnega državnega tožilca, kar po njegovem mnenju dodatno utemeljuje izdajo začasne odredbe.
B. - I.
4. Pritožnik zatrjuje kršitev pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja iz 23. člena Ustave. Kršitev očita Vrhovnemu sodišču. Skladno z ustaljeno ustavnosodno presojo je v primerih, ko zatrjevana kršitev pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja pred Vrhovnim sodiščem še traja, Ustavno sodišče pristojno za odločanje o kršitvi te pravice.
5. Ustavno sodišče je sklenilo, da ustavno pritožbo sprejme v obravnavo. Presodilo bo, ali je izpodbijano ravnanje Vrhovnega sodišča v skladu s prvim odstavkom 23. člena Ustave.
B. - II.
6. Ob sprejemu ustavne pritožbe je Ustavno sodišče na podlagi drugega odstavka 40. člena v zvezi z 49. členom ZUstS določilo način izvršitve svoje odločitve. Do pravnomočne odločitve Vrhovnega sodišča o pritožnikovi zahtevi za izdajo začasne odredbe je zadržalo postopek imenovanja generalnega državnega tožilca, ki teče na podlagi razpisa z dne 11. 6. 2004 (Uradni list RS, št. 64/04). Če bi namreč Ustavno sodišče v postopku odločanja o sprejeti ustavni pritožbi ugotovilo, da je bila z opustitvijo odločanja o pritožnikovi zahtevi za izdajo začasne odredbe kršena njegova pravica iz prvega odstavka 23. člena Ustave, hkrati pa bi prišlo do imenovanja novega generalnega državnega tožilca, bi to pomenilo, da pritožnik nima na voljo učinkovitih pravnih sredstev, s katerimi bi ob morebitnih kršitvah njegovih ustavnih pravic lahko dosegel njihovo odpravo. Po imenovanju generalnega državnega tožilca bi namreč odločanje o pritožnikovi zahtevi za izdajo začasne odredbe postalo brezpredmetno. To pa pomeni, da bi bilo lahko brez določitve omenjenega načina izvršitve brezpredmetno tudi odločanje Ustavnega sodišča v tej zadevi. Zato je Ustavno sodišče odločilo, kakor je razvidno iz 2. točke izreka tega sklepa.
7. Ker je Ustavno sodišče določilo način izvršitve svoje odločbe, mu o predlogu pritožnika za izdajo začasne odredbe ni bilo treba odločati.
C.
8. Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi tretjega odstavka 55. člena in drugega odstavka 40. člena v zvezi z 49. členom ZUstS ter na podlagi prve alineje drugega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 93/03 in 98/03 - popr.) v sestavi: predsednica dr. Dragica Wedam Lukić ter sodnice in sodniki dr. Janez Čebulj, Lojze Janko, mag. Marija Krisper Kramberger, Milojka Modrijan, dr. Ciril Ribičič, dr. Mirjam Škrk in Jože Tratnik. Sodnik dr. Zvonko Fišer je bil pri odločanju v tej zadevi izločen. Sklep je sprejelo s sedmimi glasovi proti enemu. Proti je glasovala sodnica Modrijan.
Predsednica
dr. Dragica Wedam Lukić
Up-454/04-13
U-I-257/04
9. 9. 2004
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe in v postopku za preizkus pobude A. A., ki ga zastopa mag. B. B., odvetnik v Ž., na seji dne 9. septembra 2004
sklenilo:
1. Ustavna pritožba A. A. v zvezi z odločanjem Vrhovnega sodišča o zahtevi za izdajo začasne odredbe v upravnem sporu št. U 6/2004 se zavrže.
2. Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti razpisa Ministrstva za pravosodje za prosto mesto generalnega državnega tožilca z dne 11. 6. 2004 (Uradni list RS, št. 64/04) se zavrže.
3. Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti drugega odstavka 17. člena in 19. člena Zakona o državnem tožilstvu (Uradni list RS, št. 63/94, 59/99, 110/02 in 14/03 ur. p. b.) se zavrže.
4. Pritožnik sam nosi stroške postopka z ustavno pritožbo in s pobudo.
Obrazložitev
A.
1. Pritožnik vlaga ustavno pritožbo zoper ravnanje Vrhovnega sodišča v zvezi z odločanjem o zahtevi za izdajo začasne odredbe v upravnem sporu št. U 6/2004, v katerem izpodbija sklepe Vlade št. 115-17/2004 z dne 10. 6. 2004, s katerimi je ta odločila, da pritožnika kot kandidata za generalnega državnega tožilca po razpisu z dne 23. 4. 2004 (v nadaljevanju prvi razpis) ne bo predlagala v imenovanje Državnemu zboru, razpisni postopek za imenovanje generalnega državnega tožilca pa bo ponovila. V upravnem sporu zahteva tudi sodno odreditev tega predlaganja in odpravo razpisa za mesto generalnega državnega tožilca, objavljenega v Uradnem listu RS, št. 64/04 z dne 11. 6. 2004 (v nadaljevanju drugi razpis). Vrhovnemu sodišču v ustavni pritožbi očita, da o zahtevi za izdajo začasne odredbe na prvi stopnji ni odločilo brez nepotrebnega odlašanja, enako pa ravna tudi v pritožbenem postopku zoper sklep o zavrnitvi zahteve za izdajo začasne odredbe, v katerem še vedno ni sprejelo odločitve. Zatrjuje kršitev 23. člena Ustave. Ustavnemu sodišču predlaga, naj samo zadrži postopek imenovanja generalnega državnega tožilca.
2. Pritožnik vlaga tudi pobudo za oceno ustavnosti drugega razpisa in pobudo za oceno ustavnosti drugega odstavka 17. člena Zakona o državnem tožilstvu (v nadaljevanju ZDT). Iz obrazložitve pobude izhaja, da izpodbija tudi 19. člen ZDT, kot izvedbeno določbo drugega odstavka 17. člena ZDT. Pravni interes za pobudo utemeljuje s položajem kandidata za generalnega državnega tožilca po prvem in drugem razpisu.
Ustavnemu sodišču tudi predlaga, naj zadrži izvajanje izpodbijanih določb ZDT in drugega razpisa.
3. Pobudnik meni, da drugi odstavek 17. člena ZDT omogoča povsem nepravilno razlago izključno politične narave izbire kandidata za generalnega državnega tožilca. Da so bili razlogi za odločitev Vlade zgolj politične narave, naj bi izhajalo iz tega, da se Vlada ni negativno opredelila do pritožnikovega programa dela, ki je bil predložen kandidaturi, v razpisnem postopku ni opravila nobenega razgovora in tudi ni podala konkretnih ocen kandidatov. Odločitve o tem, da pritožnika ne bo predlagala v imenovanje Državnemu zboru, ni niti obrazložila. Takšno razumevanje Zakona po mnenju pritožnika ne omogoča niti javnega niti sodnega preverjanja razumnosti razlogov za (ne)izbiro. To pa ni v skladu z zakonsko določeno neodvisnostjo in samostojnostjo državnega tožilstva, ki izhaja že iz ustavno opredeljene nezdružljivosti tožilske funkcije in njenega pomena za delovanje neodvisne sodne oblasti. S tem, ko Vlada pritožnika kot edinega kandidata za prosto mesto generalnega državnega tožilca ni predlagala v imenovanje Državnemu zboru, je porušila tudi ravnovesje med izvršilno in zakonodajno vejo oblasti, saj si je poleg predlagalne prilastila še (ne)potrditveno funkcijo. Z opisanim načinom razlage in uporabe določb ZDT naj bi kršila načelo delitve oblasti iz drugega odstavka 3. člena Ustave.
4. Neustavnost izpodbijanega drugega razpisa izhaja po mnenju pobudnika iz ustavno neskladne uporabe določb ZDT v postopku po prvem razpisu.
B. - I.
5. Pritožnik zatrjuje kršitev pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja iz prvega odstavka 23. člena Ustave.
Kršitev očita Vrhovnemu sodišču. Skladno z ustaljeno ustavnosodno presojo je v primerih, ko zatrjevana kršitev pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja pred Vrhovnim sodiščem še traja, za odločanje o kršitvi te pravice pristojno Ustavno sodišče. To pa ne velja tudi po sprejemu odločitve Vrhovnega sodišča, za kar gre v obravnavani zadevi. Kot izhaja iz sklepa Vrhovnega sodišča št. II Up 4/2004 z dne 9. 7. 2004, je namreč Vrhovno sodišče o pritožbi pritožnika zoper sklep Vrhovnega sodišča št. U 6/2004 z dne 22. 6. 2004 tekom postopka z ustavno pritožbo odločilo. Pritožbi je ugodilo in do pravnomočnosti sodbe v omenjenem upravnem sporu zadržalo postopek imenovanja generalnega državnega tožilca po drugem razpisu. Ker je bilo pritožniku v konkretnem postopku zagotovljeno učinkovito sodno varstvo, so bile posledice morebitne kršitve prvega odstavka 23. člena Ustave že odpravljene. Pritožnik torej ne izkazuje pravnega interesa za odločanje o ustavni pritožbi. Zato je Ustavno sodišče ustavno pritožbo zavrglo.
B. - II.
6. Na podlagi prvega odstavka 160. člena Ustave in 21. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94 - v nadaljevanju ZUstS) odloča Ustavno sodišče med drugim tudi o ustavnosti in zakonitosti predpisov in splošnih aktov za izvrševanje javnih pooblastil. Izpodbijani razpis za prosto mesto generalnega državnega tožilca ni takšen predpis, temveč na podlagi prvega odstavka 19. člena ZDT izdan akt v postopku za imenovanje generalnega državnega tožilca. Predstavlja torej izvajanje (uporabo) predpisa. Ustavno sodišče glede na to za oceno njegove ustavnosti ni pristojno. Zato je bilo treba pobudo v tem delu zavreči.
B. - III.
7. V skladu z drugim odstavkom 162. člena Ustave lahko da vsakdo pobudo za začetek postopka pred Ustavnim sodiščem, če izkaže svoj pravni interes. Drugi odstavek 24. člena ZUstS določa, da je pravni interes za vložitev pobude podan, če predpis ali splošni akt za izvrševanje javnih pooblastil, katerega oceno pobudnik predlaga, neposredno posega v njegove pravice, pravne interese oziroma pravni položaj. Po ustaljeni ustavnosodni presoji mora biti pravni interes neposreden in konkreten, morebitna ugoditev predlogu, pa mora privesti do izboljšanja njegovega pravnega položaja.
8. Pobudnik utemeljuje svoj pravni interes s položajem kandidata za mesto generalnega državnega tožilca v prvem in drugem razpisnem postopku. Pri tem zatrjuje zlasti, da Vlada določb ZDT, ki se nanašajo na imenovanje za funkcijo generalnega državnega tožilca, ni razlagala v skladu z Ustavo.
Sklepe Vlade iz prvega razpisnega postopka in drugi razpis, ki naj bi temeljili na po njegovem mnenju neustavni razlagi omenjenih zakonskih določb, izpodbija tudi v upravnem sporu.
Neposredni pravni interes za pobudo bo zato pobudniku mogoče priznati šele, če bo tudi sodišče zadnje stopnje Zakon razlagalo na način, ki je po mnenju pobudnika v neskladju z Ustavo. Zoper takšno odločitev bo imel pobudnik na voljo ustavno pritožbo in pobudo za presojo zakonskih določb, na katerih bo temeljila odločitev. Do izčrpanja pravnih sredstev v upravnem sporu pa ni mogoče šteti, da pobudnik že izkazuje neposredni pravni interes za vložitev pobude (sklep Ustavnega sodišča št. U-I-151/01 z dne 20. 3. 2003, Uradni list RS, št. 33/03 in OdlUS XII, 21). Zato je bilo treba pobudo tudi v tem delu zavreči.
9. V skladu s prvim odstavkom 34. člena ZUstS nosi v postopku pred Ustavnim sodiščem vsak udeleženec svoje stroške, če Ustavno sodišče ne odloči drugače. Ker Ustavno sodišče ni našlo razlogov za drugačno odločitev, je odločilo, kot je razvidno iz 4. točke izreka tega sklepa.
C.
10. Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi 25. člena, prvega odstavka 34. člena, prvega odstavka 34. člena v zvezi z 49. členom in na podlagi prvega odstavka 55. člena v zvezi s prvim odstavkom 50. člena ZUstS ter na podlagi prve alineje tretjega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 93/03 in 98/03 - popr.) v sestavi: predsednica dr. Dragica Wedam Lukić ter sodnice in sodniki dr. Janez Čebulj, Lojze Janko, Milojka Modrijan, dr. Ciril Ribičič, dr. Mirjam Škrk in Jože Tratnik. Drugo in četrto točko izreka je sprejelo soglasno. Prvo točko izreka je sprejelo s šestimi glasovi proti enemu. Proti je glasoval sodnik Ribičič. Tretjo točko izreka je sprejelo s šestimi glasovi proti enemu. Proti je glasovala sodnica Wedam Lukić.
Sodnik dr. Zvonko Fišer je bil pri odločanju o ustavni pritožbi izločen.
Predsednica
dr. Dragica Wedam Lukić