U-I-67/03
Natisni
Opravilna št.:
U-I-67/03
Datum odločitve:
3. 3. 2005
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2005:U.I.67.03
Akt:
Kazenski zakonik (Uradni list RS, št. 63/94, 70/94 – popr., 23/99, 40/04 in 95/04 – ur.p.b.) (KZ), 109. čl.
Izrek:
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti 109. člena Kazenskega zakonika (Uradni list RS, št. 63/94, 70/94 – popr., 23/99, 40/04 in 95/04 – ur.p.b.) se zavrže.
Evidenčni stavek:
Ker je pobudnik uspel že s postopkom z ustavno pritožbo, se z morebitno presojo izpodbijanega 109. člena Kazenskega zakonika njegov pravni položaj ne bi v ničemer spremenil, zato je Ustavno sodišče njegovo pobudo zavrglo.
Geslo:
1.4.9.2 - Ustavno sodstvo - Postopek - Stranke - Interes. 
1.4.51.4 - Ustavno sodstvo - Postopek - Procesne predpostavke (v vseh postopkih razen v postopku ustavne pritožbe) - Pravni interes za vložitev pobude.
1.5.51.1.2.1 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku abstraktne presoje - Zavrženje pobude - Ker ni pravnega interesa.
Pravna podlaga:
Člen 25, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
Vrsta zadeve:
ocena ustavnosti in zakonitosti predpisov in drugih splošnih aktov
Vrsta akta:
zakon
Vlagatelj:
Sandi Grubelič, Višnja Gora
Datum vloge:
13. 3. 2003
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrženje
Dokument:
US24418
Dokument v PDF obliki:
U-I-67-03.pdf
117 KB
Prenesite datoteko
U-I-67/03-9
3. 3. 2005
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus pobude Sandija Grubeliča iz Višnje Gore, ki ga zastopajo Miro Senica, Anton Nosan in Svetlana Vakanjac, odvetniki v Ljubljani,  na seji dne 3. marca 2005
sklenilo:
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti 109. člena Kazenskega zakonika (Uradni list RS, št. 63/94, 70/94 – popr., 23/99, 40/04 in 95/04 – ur.p.b.) se zavrže.
Obrazložitev
A.
1. Ker naj bi prestal več kot polovico kazni zapora, na katero je bil obsojen, je pobudnik vložil prošnjo za pogojni odpust. Komisija za pogojni odpust (v nadaljevanju Komisija) je prošnjo zavrnila, ker v času odločanja o njej ni bil na prestajanju kazni, saj mu je bilo to prekinjeno iz zdravstvenih razlogov. Zoper zavrnitev prošnje je pobudnik sprožil upravni spor, v katerem ni bil uspešen iz enakih razlogov. Tako Komisija kot Upravno sodišče sta določbe 109. člena Kazenskega zakonika (v nadaljevanju KZ) razumela tako, da obsojenca ni mogoče odpustiti s prestajanja kazni, če se ta na prestajanju kazni ne nahaja.
2. Spričo takšne razlage je pobudnik vložil pobudo za oceno ustavnosti 109. člena KZ, ker naj bi se ta razlagal tako, da sam ne more biti odpuščen s prestajanja kazni, ker mu je prestajanje prekinjeno iz zdravstvenih razlogov. S tem naj bi bili kršeni načela pravne države (2. člen Ustave), načelo zakonitosti v kazenskem pravu oziroma pravilo o časovni veljavnosti kazenskega zakona (drugi odstavek 28. člena Ustave) in načelo enakosti pred zakonom (drugi odstavek 14. člena Ustave).
3. Kršitev načel pravne države naj bi izhajala iz načina razlage 109. člena KZ, kot sta jo sprejela Komisija in Upravno sodišče. Ta naj bi namreč dala določbam zakona takšno vsebino in pomen, ki sta v neskladju z ustavno zagotovljenimi človekovimi pravicami in temeljnimi svoboščinami. Glede na takšno razlago naj bi bile izpodbijane določbe KZ v neskladju z Ustavo, saj dopuščajo samovoljnost in arbitrarnost državnih organov ter gre za nedopustno trdoto razlage zakona. Kršitev načela zakonitosti kazenskega prava naj bi bila podana s tem, da obsojenec, ki ima pravico do prekinitve prestajanja zaporne kazni, ne more uveljavljati drugih pravic, ki jih ima po zakonu, v konkretnem primeru pravice do pogojnega odpusta. Storilcu kaznivega dejanja se smejo vzeti ali omejiti pravice, zagotovljene z Ustavo in zakoni, le v tolikšni meri, kot je nujno, da se izvrši posamezna sankcija. Kršitev načela enakosti naj bi bila podana s tem, da se različno obravnava obsojence, ki so na prestajanju kazni zapora, in obsojence, ki jim je bilo prestajanje kazni začasno prekinjeno.
4. Pobuda je bila vročena Državnemu zboru in Vladi, ki se nanjo nista odzvala.
5. Po tem, ko je Vrhovno sodišče zavrnilo pobudnikovo pritožbo zoper sodbo Upravnega sodišča iz enakih razlogov, kot sta to storila Komisija in Upravno sodišče, je pobudnik zoper odločbe vseh treh organov vložil še ustavno pritožbo. O njej je Ustavno sodišče odločalo dne 10. 2. 2005 in z odločbo št. Up-336/03 vse tri izpodbijane odločbe razveljavilo ter zadevo vrnilo Komisiji v ponovno odločanje.
B.
6. Ob odločanju o pobudnikovi ustavni pritožbi v zadevi št. Up-336/03 se je Ustavno sodišče med drugim opredelilo do pogojev, ki jih izpodbijani 109. člen KZ določa za pogojni odpust. Med njimi ni pogoja, da se obsojenec dejansko nahaja v zavodu za prestajanje kazni zapora. Ustavno sodišče je izpodbijane odločbe razveljavilo in zadevo vrnilo Komisiji v ponovno odločanje. Ta bo morala presoditi, ali sta pri pobudniku podana formalni in materialni pogoj za pogojni odpust, ne glede na to, ali mu bo prestajanje kazni zapora takrat še vedno prekinjeno.
7. Ker je pobudnik uspel že s postopkom z ustavno pritožbo, se z morebitno presojo izpodbijanega 109. člena KZ njegov pravni položaj ne bi v ničemer spremenil, zato  je Ustavno sodišče njegovo pobudo zavrglo.
C.
8. Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi 25. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94 – ZUstS) v sestavi: predsednik dr. Janez Čebulj ter sodnice in sodniki dr. Zvonko Fišer, mag. Marija Krisper Kramberger, Milojka Modrijan, dr. Ciril Ribičič, dr. Mirjam Škrk, Jože Tratnik in dr. Dragica Wedam Lukić. Sklep je sprejelo soglasno.
Predsednik
dr. Janez Čebulj