Up-795/03
Natisni
Opravilna št.:
Up-795/03
Datum odločitve:
5. 4. 2004
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2004:Up.795.03
Akt:
Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. VIII Ips 274/02 z dne 23. 9. 2003 v zvezi s sodbo Višjega delovnega in socialnega sodišča št. Pdp 163/02 z dne 20. 6. 2002 in s sodbo Delovnega sodišča v Kopru št. Pd 133/2000 z dne 15. 11. 2001
Izrek:
Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. VIII Ips 274/02 z dne 23. 9. 2003 v zvezi s sodbo Višjega delovnega in socialnega sodišča št. Pdp 163/02 z dne 20. 6. 2002 in s sodbo Delovnega sodišča v Kopru št. Pd 133/2000 z dne 15. 11. 2001 se ne sprejme.
Evidenčni stavek:
Kršitev pravice do enakega varstva pravic (22. člen Ustave) ne more pomeniti neizvedba dokaza, na izvedbi katere pritožnik ni vztrajal oziroma se ji je odpovedal.
Geslo:
1.5.51.2.2 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Nesprejem, ker očitno ni kršitve ustavnih pravic.

5.3.13.18 - Temeljne pravice - Državljanske in politične pravice - Procesna jamstva, pravica do obrambe in poštenega sojenja (19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31) - Enakost orožij (22, 14).
Pravna podlaga:
Člen 22, Ustava [URS]

Člen 55.2.1, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Datum vloge:
9. 12. 2003
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
nesprejem ustavne pritožbe
Dokument:
US23288
Up-795/03 -
5. 4. 2004
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe A. A. iz Ž., ki ga zastopa B. B., odvetnik v Z., na seji senata dne 23. marca 2004 in v postopku po četrtem odstavku 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94)
sklenilo:
Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. VIII Ips 274/02 z dne 23. 9. 2003 v zvezi s sodbo Višjega delovnega in socialnega sodišča št. Pdp 163/02 z dne 20. 6. 2002 in s sodbo Delovnega sodišča v Kopru št. Pd 133/2000 z dne 15. 11. 2001 se ne sprejme.
Obrazložitev
A.
1. Delovno sodišče prve stopnje je v drugič ponovljenem postopku zavrnilo zahtevek pritožnika na razveljavitev odločb delodajalca, na podlagi katerih mu je prenehalo delovno razmerje zaradi uvrstitve med trajno presežne delavce, ter na ugotovitev, da mu delovno razmerje pri delodajalcu ni prenehalo in da ga je dolžan pozvati nazaj na delo in mu priznati vse pravice iz dela. Na podlagi dopolnjenega dokaznega postopka je namreč ponovno ugotovilo, da je bil postopek določanja trajnih preseženih delavcev izpeljan zakonito in je v posledici tega pritožniku, ob pravilni uporabi kriterijev za ohranitev zaposlitve, delovno razmerje zakonito prenehalo. Višje delovno in socialno sodišče je zavrnilo pritožnikovo pritožbo, Vrhovno sodišče pa njegovo revizijo.
2. Pritožnik z ustavno pritožbo izpodbija vse tri sodne odločbe. Zatrjuje, da so sodišča ocenjevala njegovo zdravstveno sposobnost za opravljanje del voznika luške mehanizacije, čeprav naj bi šlo za povsem strokovno vprašanje, o katerem bi lahko podal mnenje le izvedenec oziroma specialist medicine dela. Prav tako se ne strinja s stališčem revizijskega sodišča, da za ugotovitev njegove zdravstvene sposobnosti izvedenec ni bil potreben.
Pritožnik tako meni, da so sodišča prekoračila svojo pristojnost in z izpodbijanimi sodbami posegla v njegovo ustavno pravico iz 22. člena Ustave.
B.
3. Ustavno procesno jamstvo, ki ga zagotavlja 22. člen Ustave (pravica do enakega varstva pravic), stranki med drugim zagotavlja pravico do vsebinsko polnega dialoga s sodiščem, iz katere izhaja obveznost sodišča, da vse navedbe stranke vzame na znanje, da pretehta njihovo relevantnost in da se do tistih navedb, ki so bistvenega pomena za odločitev, v obrazložitvi sodbe tudi opredeli. Ustavno jamstvo se mora odražati tudi v dokaznem postopku. Pritožnik smiselno zatrjuje, da delovno sodišče prve stopnje ni izvedlo dokaza z zaslišanjem zdravnika, specialista medicine dela, prometa in športa. Očitek je neutemeljen. Dokazu z vpogledom v zdravstveni karton in zaslišanju zdravnika se je pritožnik izrecno odpovedal na glavni obravnavi dne 20. 9. 2001 (glej sodbo Višjega delovnega in socialnega sodišča št. Pdp 163/02 z dne 20. 7. 2002). Glede na to pritožnik v obravnavanem primeru ne more uspešno utemeljevati kršitve 22. člena Ustave zaradi kršitve načela kontradiktornosti, češ da sodišče ni izvedlo dokaza, ključnega pomena za njegov primer (zaslišanje izvedenca oziroma specialista medicine dela). 4. Ker z izpodbijanimi sodbami očitno niso kršene človekove pravice in temeljne svoboščine, kot jih zatrjuje pritožnik, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo.
C.
5. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi prve alineje drugega odstavka 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (v nadaljevanju ZUstS) in tretje alineje tretjega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 93/03 in 98/03 - popr.) v sestavi: predsednica senata Milojka Modrijan ter člana dr. Janez Čebulj in Lojze Janko. Sklep je sprejel soglasno. Ker senat ustavne pritožbe ni sprejel, je bila zadeva v skladu z določbo četrtega odstavka 55. člena ZUstS predložena drugim sodnicam in sodnikom Ustavnega sodišča. Ker se za sprejem niso izrekli trije od njih, ustavna pritožba ni bila sprejeta v obravnavo.
Predsednica senata
Milojka Modrijan