Up-302/03
Natisni
Opravilna št.:
Up-302/03
Datum odločitve:
31. 5. 2005
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2005:Up.302.03
Akt:
Ustavna pritožba A. A. zoper odločbo Senata za prekrške št. Pp-2283/02 z dne 17. 1. 2003 v zvezi z odločbo Sodnika za prekrške Ljubljana št. P-28057/01 z dne 15. 1. 2002
Izrek:
Ustavna pritožba A. A. zoper odločbo Senata za prekrške št. Pp-2283/02 z dne 17. 1. 2003 v zvezi z odločbo Sodnika za prekrške Ljubljana št. P-28057/01 z dne 15. 1. 2002 se ne sprejme.

Pritožnica sama nosi stroške postopka z ustavno pritožbo.
Evidenčni stavek:
Ustavno sodišče ustavne pritožbe ne sprejme v obravnavo, če od odločitve ni pričakovati rešitve pomembnega pravnega vprašanja in če kršitev človekove pravice ali temeljne svoboščine ni imela pomembnejših posledic za pritožnika. Ker pritožnici niso nastale hujše posledice (izrečena ji je bila denarna kazen v višini 31.000 tolarjev) in ker od Ustavnega sodišča v obravnavani zadevi ni mogoče pričakovati rešitve pomembnega ustavnopravnega vprašanja, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo.
Geslo:
1.5.51.2.2 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Nesprejem, ker očitno ni kršitve ustavnih pravic.
1.4.14.3 - Ustavno sodstvo - Postopek - Stroški - Stroški postopka.
Pravna podlaga:
Člen 34, 49, 55.2.2, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Datum vloge:
30. 4. 2003
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
nesprejem ustavne pritožbe
Dokument:
US24650
Up-302/03-10
31. 5. 2005
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe A. A. iz Ž., ki jo zastopa B. B., odvetnik v Z., na seji senata dne 24. maja 2005 in v postopku po četrtem odstavku 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94)
sklenilo:
1. Ustavna pritožba A. A. zoper odločbo Senata za prekrške št. Pp-2283/02 z dne 17. 1. 2003 v zvezi z odločbo Sodnika za prekrške Ljubljana št. P-28057/01 z dne 15. 1. 2002 se ne sprejme.
2. Pritožnica sama nosi stroške postopka z ustavno pritožbo.
Obrazložitev
A.
1. S pravnomočno odločbo o prekršku je bila pritožnica spoznana za odgovorno storitve prekrška po drugem odstavku 33. člena Zakona o proizvodnji in prometu s prepovedanimi drogami (Uradni list RS, št. 108/99 in nasl. – PPPD). Izrečena ji je bila denarna kazen, zasežena mamila so ji bila odvzeta.
2. V ustavni pritožbi pritožnica zatrjuje kršitve 2., 21., 22. in 23. člena Ustave. Navaja, da sta policista ravnala v nasprotju z 21. členom Ustave, saj sta pritožnici zagrozila z osebnim pregledom in kazenskim pridržanjem na policijski postaji, če ne bo prostovoljno izročila prepovedanih drog. Po njenem mnenju odločba o prekršku temelji na dokazih, ki so bili pridobljeni s protiustavnim in nezakonitim ravnanjem policistov, s čimer naj bi bil kršen 2. člen Ustave. Pritožnica zatrjuje, da ji ni bilo omogočeno izvajati dokaze v svojo korist. Ker je bil njen predlog za zaslišanje prič zavrnjen, pritožnica meni, da sta bila Sodnik za prekrške in Senat za prekrške pristranska v postopku. Predlaga, naj Ustavno sodišče izpodbijane odločbe razveljavi in vrne zadevo v novo odločanje.
B.
3. Ustavno sodišče ustavne pritožbe ne sprejme v obravnavo, če od odločitve ni pričakovati rešitve pomembnega pravnega vprašanja in če kršitev človekovih pravic ali temeljnih svoboščin za pritožnika ni imela pomembnejših posledic (druga alineja drugega odstavka 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (v nadaljevanju ZUstS). V obravnavani zadevi gre za tak primer.
4. Odločitvi organov za postopek o prekršku (tudi če bi z njima bile kršene človekove pravice – glede tega se Ustavnemu sodišču ni treba opredeljevati) ne moreta imeti pomembnejših posledic za pritožnico. Izrečena denarna kazen (v višini 31.000 tolarjev) za pritožnico ne more imeti takšnega pomena, da bi upravičevala presojo pred Ustavnim sodiščem kot najvišjim organom sodne oblasti za varstvo človekovih pravic in temeljnih svoboščin.
5. Prav tako od odločitve Ustavnega sodišča v obravnavanem primeru ni pričakovati rešitve pomembnega pravnega vprašanja. Treba je upoštevati, da od Ustavnega sodišča glede na to, da je njegova pristojnost v postopku ustavne pritožbe omejena na presojo kršitev človekovih pravic ali temeljnih svoboščin (prvi odstavek 50. člena ZUstS), ni mogoče pričakovati rešitve vseh pomembnih pravnih vprašanj, pač pa le pravnih vprašanj ustavnopravnega pomena. Kolikor se pritožnica dotika ustavnopravno relevantnih vidikov, se je Ustavno sodišče do njih že opredelilo, zato ni treba, da bi v tej zadevi o njih ponovno odločalo.
6. Ker od odločitve Ustavnega sodišča v obravnavanem primeru ni pričakovati rešitve pomembnega pravnega vprašanja in ker morebitna kršitev človekove pravice ali temeljne svoboščine za pritožnico ni imela pomembnejših posledic, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo.
7. Pritožnica je v ustavni pritožbi priglasila tudi stroške. V postopku pred Ustavnim sodiščem nosi vsak udeleženec svoje stroške, če Ustavno sodišče ne odloči drugače (prvi odstavek 34. člena ZUstS, ki se po 49. členu ZUstS uporablja tudi v postopku z ustavno pritožbo). Za drugačno odločitev bi morali obstajati posebni razlogi, ki jih pritožnica ne navaja. Ustavno sodišče je zato odločilo, kot izhaja iz 2. točke izreka.
C.
8. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi druge alineje drugega odstavka 55. člena ZUstS ter 34. člena v zvezi s 49. členom ZUstS v sestavi: predsednik senata dr. Zvonko Fišer ter člana dr. Ciril Ribičič in dr. Mirjam Škrk. Sklep je sprejel soglasno. Ker senat ustavne pritožbe ni sprejel, je bila zadeva v skladu z določbo četrtega odstavka 55. člena ZUstS predložena drugim sodnicam in sodnikom Ustavnega sodišča. Ker se za sprejem niso izrekli trije od njih, ustavna pritožba ni bila sprejeta v obravnavo.
Predsednik senata
dr. Zvonko Fišer