Up-842/05
Natisni
Opravilna št.:
Up-842/05
Datum odločitve:
21. 3. 2006
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2006:Up.842.05
Akt:
Ustavna pritožba, ki jo je vložil A. A., zoper odločbo Višjega sodišča v Ljubljani št. PRpv 1196/2005 z dne 21. 6. 2005 v zvezi z odločbo Okrajnega sodišča na Jesenicah št. PRs-1055/03 z dne 16. 5. 2005
Izrek:
Ustavna pritožba, ki jo je vložil A. A., zoper odločbo Višjega sodišča v Ljubljani št. PRpv 1196/2005 z dne 21. 6. 2005 v zvezi z odločbo Okrajnega sodišča na Jesenicah št. PRs-1055/03 z dne 16. 5. 2005 se ne sprejme.
Evidenčni stavek:
Sodišča so zavrnila predlog za izvedbo dokazov in to posebej utemeljila. Glede na navedeno očitno ne gre za kršitev pravice iz tretje alineje 29. člena Ustave.
Geslo:
1.5.51.2.2 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Nesprejem, ker očitno ni kršitve ustavnih pravic.
5.3.13.53 - Temeljne pravice - Državljanske in politične pravice - Procesna jamstva, pravica do obrambe in poštenega sojenja (19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31) - Pravica do izvajanja dokazov v njegovo korist (29).
Pravna podlaga:
Člen 29, Ustava [URS] 
Člen 55.2.1, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Datum vloge:
25. 8. 2005
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
nesprejem ustavne pritožbe
Dokument:
US25931
Dokument v PDF obliki:
Up-842-05.pdf
121 KB
Prenesite datoteko
Up-842/05-4
21. 3. 2006
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe, ki jo je vložil A. A. z Ž., ki ga zastopa B. B., odvetnik na Z., na seji senata dne 28. februarja 2006 in v postopku po četrtem odstavku 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94)
sklenilo:
Ustavna pritožba, ki jo je vložil A. A., zoper odločbo Višjega sodišča v Ljubljani št. PRpv 1196/2005 z dne 21. 6. 2005 v zvezi z odločbo Okrajnega sodišča na Jesenicah št. PRs-1055/03 z dne 16. 5. 2005 se ne sprejme.
Obrazložitev
A.
1. S prvostopenjsko odločbo je bil pritožnik spoznan za odgovornega storitve cestnoprometnega prekrška po sedmem odstavku 120. člena Zakon o varnosti cestnega prometa (Uradni list RS, št. 30/98 in nasl. – v nadaljevanju ZVCP). Izrečeni sta mu bili denarna kazen in stranska kazen prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja ter naloženo plačilo stroškov postopka. Višje sodišče je pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno.
2. Pritožnik zatrjuje kršitev pravice do izvajanja dokazov v njegovo korist, saj naj bi se v postopku o prekršku verjelo samo predlagatelju postopka, tj. policistu, pritožnikov dokazni predlog z zaslišanjem pa naj bi bil zavrnjen. Onemogočeno naj bi mu bilo dokazovanje dejanskega stanja. Zatrjuje tudi napačno ugotovljeno dejansko stanje.
B.
3. Ustavno sodišče ni instanca sodiščem, ki odločajo v sodnem postopku, in ne presoja samih po sebi nepravilnosti pri ugotavljanju dejanskega stanja ter pri uporabi materialnega in procesnega prava. V skladu s prvim odstavkom 50. člena Zakona o Ustavnem sodišču (v nadaljevanju ZUstS) Ustavno sodišče preizkusi le, ali so bile z izpodbijano sodno odločbo kršene človekove pravice ali temeljne svoboščine.
4. Ustava v 29. členu določa temeljne pravice, ki gredo obdolžencu v kazenskem postopku in katerih namen je, da zagotovijo pošteno sojenje pred neodvisnim in nepristranskim sodiščem. Ustavno sodišče je že v odločbi št. Up-120/97 z dne 18. 3. 1999, Uradni list RS, št. 31/99 in OdlUS VIII, 126 sprejelo stališče, da morajo biti obdolžencu tudi v postopku o prekršku zagotovljena temeljna jamstva poštenega postopka.
5. Po določbi tretje alineje 29. člena Ustave je vsakomur, ki je obdolžen kaznivega dejanja, ob popolni enakopravnosti zagotovljeno izvajanje dokazov v njegovo korist. Sodišče glede na načelo proste presoje dokazov samo odloča o tem, katere dokaze bo izvedlo in kako bo presojalo njihovo verodostojnost. Ne glede na to, da sodišče ni dolžno izvesti vsakega dokaza, ki ga predlaga obramba, mora po ustaljeni ustavnosodni presoji izvesti dokaz, ki je materialnopravno relevanten in za katerega je obramba utemeljila potrebno stopnjo verjetnosti obstoja in pravne relevantnosti. Sodišče ne sme zavrniti izvedbe predlaganih dokazov, razen če je očitno, da niso pomembni za odločitev, ali če bi bilo nadaljnje izvajanje dokazov zaradi jasnosti zadeve odveč.
6. Iz prvostopenjske odločbe izhaja, da je Sodišče ugotovilo vse zakonske znake očitanega prekrška. Sodišče je povsem prepričala izpoved policista kot priče, ki se je opisanega dogodka dobro spominjal ter ga natančno opisal. Pritožnik tudi z zatrjevanjem, da je Višje sodišče zavrnilo njegov dokazni predlog, ki ga je podal v pritožbi, kršitve pravice ni utemeljil. Iz odločbe Višjega sodišča izhaja, da je pritožnik v pritožbi predlagal zaslišanje priče. Višje sodišče je naveden pritožnikov predlog zavrnilo in to posebej utemeljilo. Posebej je pojasnilo, da verjame izpovedbi policista kot priče, saj je njegova izpovedba podrobna in prepričljiva ter logična. Višje sodišče zato ni videlo potrebe po dopolnjevanju dokaznega postopka. Kolikor se pritožnik ne strinja z odločitvijo in s stališčem v izpodbijanih odločbah, je treba ugotoviti, da sta tako Okrajno sodišče kot Višje sodišče pretehtala pritožnikov zagovor v povezavi z drugimi izvedenimi dokazi in dovolj prepričljivo ter razumno obrazložila presojo izvedenih dokazov. Kolikor se pritožnikov očitek nanaša na vprašanje ocene verodostojnosti izvedenih dokazov, mu je treba pojasniti, da sodi to vprašanje v polje proste sodnikove presoje. Ta ni nerazumna in ni brez podlage v izvedenih dokazih. Glede na navedeno očitno ne gre za kršitev pravice iz tretje alineje 29. člena Ustave.
7. Ker z izpodbijanima odločbama očitno niso bile kršene človekove pravice ali temeljne svoboščine, kot jih zatrjuje pritožnik, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo.
C.
8. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi prve alineje drugega odstavka 55. člena ZUstS in prve alineje tretjega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 93/03 in 98/03 – popr.) v sestavi: predsednik senata dr. Zvonko Fišer ter člana dr. Ciril Ribičič in dr. Mirjam Škrk. Sklep je sprejel z dvema glasovoma proti enemu. Proti je glasoval sodnik Ribičič. Ker senat ustavne pritožbe ni sprejel, je bila zadeva v skladu z določbo četrtega odstavka 55. člena ZUstS predložena drugim sodnicam in sodnikom Ustavnega sodišča. Ker se za sprejem niso izrekli trije od njih, ustavna pritožba ni bila sprejeta v obravnavo.
Predsednik senata
dr. Zvonko Fišer