Up-332/04
Natisni
Opravilna št.:
Up-332/04
Datum odločitve:
6. 7. 2005
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2005:Up.332.04
Akt:
Ustavna pritožba A. A. zoper sklep Višjega sodišča v Kopru št. II Cp 432/2003 z dne 30. 3. 2004 v zvezi s sklepom Okrajnega sodišča v Piranu št. In 24/1998 z dne 24. 10. 2003
Izrek:
Ustavna pritožba A. A. zoper sklep Višjega sodišča v Kopru št. II Cp 432/2003 z dne 30. 3. 2004 v zvezi s sklepom Okrajnega sodišča v Piranu št. In 24/1998 z dne 24. 10. 2003 se ne sprejme.
Evidenčni stavek:
Izpodbijani odločitvi ni mogoče očitati samovoljnosti in arbitrarnosti, saj je odločitev sodišča razumno obrazložena.
Geslo:
5.3.13.18 - Temeljne pravice - Državljanske in politične pravice - Procesna jamstva, pravica do obrambe in poštenega sojenja (19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31) - Enakost orožij (22, 14).
1.5.51.2.2 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Nesprejem, ker očitno ni kršitve ustavnih pravic.
Pravna podlaga:
Člen 22, Ustava [URS] 
Člen 55.2.1, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Datum vloge:
17. 5. 2004
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
nesprejem ustavne pritožbe
Dokument:
US24791
Up-332/04 - 6
6. 7. 2005
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe A. A. iz Ž., ki ga zastopa B. B., odvetnik v Z., na seji senata dne 28. junija 2005 in v postopku po četrtem odstavku 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94)
sklenilo:
Ustavna pritožba A. A. zoper sklep Višjega sodišča v Kopru št. II Cp 432/2003 z dne 30. 3. 2004 v zvezi s sklepom Okrajnega sodišča v Piranu št. In 24/1998 z dne 24. 10. 2003 se ne sprejme.
Obrazložitev
A.
1.	Na podlagi pravnomočne sodbe, ki pritožniku nalaga, naj zgradi oporni zid po celi dolžini podpornega zidu na meji med parcelama pravdnih strank, ki naj prepreči preperevanje flišne zemljine pod temeljem obstoječega podpornega zidu, po predhodno izdelanem načrtu, ob predpostavki, da je zid visok 2,70 metra, je sodišče v izvršilnem postopku zoper pritožnika izdalo sklep o izvršbi, ki je postal pravnomočen. Pritožnik je po pravnomočnosti sklepa o izvršbi podal predlog za ustavitev izvršbe, ki ga je Okrajno sodišče v Piranu glede na njegovo vsebino obravnavalo kot ugovor po izteku roka po 56. členu Zakona o izvršbi in zavarovanju (Uradni list RS, št. 51/98 in nasl. – ZIZ). Ugovor je sodišče zavrnilo kot neutemeljen. Po pritožbi pritožnika je Višje sodišče v Kopru ta sklep z izpodbijanim sklepom potrdilo.
2.	V ustavni pritožbi pritožnik izpodbijanima sklepoma očita samovoljnost in arbitrarnost in s tem kršitev 22. člena Ustave. Sodišču očita, da je z izpodbijanim sklepom poseglo v pravnomočno sodbo in jo po svoje interpretiralo ter prilagajalo dejanskemu stanju, spremenjenemu po uvedbi izvršbe. Pritožnik meni, da gre zaradi porušenja podpornega zidu za novo dejansko stanje, ki ga ni mogoče reševati v izvršilnem postopku, ampak v novi pravdi, saj naj bi po njegovem mnenju nastopila objektivna nezmožnost izpolnitve izreka pravnomočne sodbe. Trdi, da mu izvršilni naslov nalaga obveznost zgraditi oporni zid obstoječemu zidu, ki bo preprečeval preperevanje zemljine pod zidom, nikjer pa ne določa, da mora pritožnik zgraditi nov zid, če bi se obstoječi porušil. Zato pritožnik sodišču očita, da mu nalaga izvršitev dejanj, ki jih ni niti v izvršilnem naslovu niti v sklepu o izvršbi.
B.
3.	Ustavno sodišče ni instanca sodiščem, ki odločajo v sodnem postopku, in ne presoja samih po sebi kršitev pri ugotavljanju dejanskega stanja ter pri uporabi materialnega in procesnega prava. Ustavno sodišče v skladu s prvim odstavkom 50. člena Zakona o Ustavnem sodišču (v nadaljevanju ZUstS) izpodbijano sodno odločbo preizkusi le glede vprašanja, ali so bile z njo kršene človekove pravice ali temeljne svoboščine.
4.	Pritožnik kršitev 22. člena Ustave utemeljuje z očitkom, da je sodišče odločalo samovoljno in arbitrarno. Vendar ta njegov očitek ni utemeljen. Oceno arbitrarnosti odločitve lahko Ustavno sodišče izreče le v primeru, ko sodišče odločitve sploh ne utemelji s pravnimi argumenti, zaradi česar je utemeljen sklep stranke, da sodišče ni odločalo na podlagi zakona, pač pa na podlagi kriterijev, ki pri sojenju ne bi smeli priti v poštev. Odločitev sodišč, da se pritožnikov ugovor zavrne, je razumno obrazložena. Sodišče natančno pojasni, zakaj šteje, da pritožniku ni bilo naloženo nič drugega in nič več kot izhaja iz izvršilnega naslova ter zakaj kljub porušitvi zidu ni nastopila naknadna nezmožnost izvršitve naloženih dejanj. Zato izpodbijanima sklepoma ni mogoče očitati samovoljnosti oziroma arbitrarnosti. Dejstvo, da se pritožnik ne strinja s stališči sodišč in da materialno pravo razume drugače, pa ne zadošča za sklep o kršitvi pravice iz 22. člena Ustave.
5.	Ker očitno ne gre za kršitev človekovih pravic in temeljnih svoboščin, kot jih zatrjuje pritožnik, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo.
C.
6. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi prve alineje drugega odstavka 55. člena ZUstS v sestavi: predsednica senata dr. Dragica Wedam Lukić ter članici mag. Marija Krisper Kramberger in Milojka Modrijan. Sklep je sprejel soglasno. Ker senat ustavne pritožbe ni sprejel, je bila zadeva v skladu z določbo četrtega odstavka 55. člena ZUstS predložena drugim sodnicam in sodnikom Ustavnega sodišča. Ker se za sprejem niso izrekli trije od njih, ustavna pritožba ni bila sprejeta v obravnavo.
Predsednica senata
dr. Dragica Wedam Lukić