Up-876/04
Natisni
Opravilna št.:
Up-876/04
Datum odločitve:
25. 11. 2005
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2005:Up.876.04
Akt:
Ustavna pritožba A. A. in B. B. zoper sklep Višjega sodišča v Mariboru št. I Cp 1601/2003 z dne 9. 11. 2004 v zvezi s sklepom Okrajnega sodišča v Mariboru št. II P 926/01 z dne 13. 8. 2003
Izrek:
Ustavna pritožba A. A. in B. B. zoper sklep Višjega sodišča v Mariboru št. I Cp 1601/2003 z dne 9. 11. 2004 v zvezi s sklepom Okrajnega sodišča v Mariboru št. II P 926/01 z dne 13. 8. 2003 se ne sprejme.
Evidenčni stavek:
Izpodbijana odločitev sodišč ne more povzročiti pomembnejših posledic za pritožnika, saj je odločeno le o povrniti pravdnih stroškov v višini 48.760 SIT. Prav tako od odločitve Ustavnega sodišča v obravnavanem primeru ni pričakovati rešitve pomembnega ustavnopravnega vprašanja.
Geslo:
1.5.51.2.2 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Nesprejem, ker očitno ni kršitve ustavnih pravic.
Pravna podlaga:
Člen 55.2.1, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Datum vloge:
30. 12. 2004
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
nesprejem ustavne pritožbe
Dokument:
US25275
Dokument v PDF obliki:
Up-876-04.pdf
120 KB
Prenesite datoteko
Up-876/04-5
25. 11. 2005
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe A. A. in B. B., obeh iz Ž., ki ju zastopa C. C. - C., odvetnica v Z., na seji senata dne 3. novembra 2005 in v postopku po četrtem odstavku 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94)
sklenilo:
Ustavna pritožba A. A. in B. B. zoper sklep Višjega sodišča v Mariboru št. I Cp 1601/2003 z dne 9. 11. 2004 v zvezi s sklepom Okrajnega sodišča v Mariboru št. II P 926/01 z dne 13. 8. 2003 se ne sprejme.
Obrazložitev
A.
1. Sodišče prve stopnje je po ustavitvi pravdnega postopka zaradi umika tožbe izdalo izpodbijani sklep, s katerim je pritožnikoma (v pravdi tožeči stranki) naložilo, naj toženi stranki povrneta njene pravdne stroške v višini 48.760 SIT. Višje sodišče je pritožbo zavrnilo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje.
2. Pritožnika navajata, da sta tožbo umaknila s pogojem, da tožena stranka ne priglasi pravdnih stroškov. Ker sta domnevala, da je tožena stranka privolila v umik pod navedenim pogojem, se zoper sklep o ustavitvi nista pritožila. Sodišču prve stopnje očitata, da jima ni vročilo poziva toženi stranki za priglasitev stroškov, vloge tožene stranke, da se z umikom strinja in vloge o priglasitvi pravdnih stroškov. Nasprotujeta stališčem Višjega sodišča, da Zakon o pravdnem postopku (Uradni list RS, št. 26/99 in nasl. – ZPP) pogojnega umika ne pozna in da se tožba umakne ali pa se njena utemeljenost presoja v pravdi. Pritožnika menita, da bi morali sodišči šteti, da sta umaknila tožbo le glede glavnice, ne pa glede pravdnih stroškov, in v tem delu nadaljevati postopek. Pritožnika opozarjata, da pritožbeno sodišče napačno navaja, da je sodišče prve stopnje odločilo, da sta dolžna povrniti pravdne stroške skupaj s pripadajočimi obrestmi, saj naj bi iz sklepa sodišča prve stopnje izhajalo, da sta dolžna povrniti zgolj pravdne stroške v višini 48.760 SIT. Zatrjujeta, da sta sodišči kršili pravico do enakega varstva pravic (22. člen Ustave), zato ker pritožnikoma nista omogočili enakega postopka kot toženi stranki in ker sta samovoljno odločili, da sta tožbo umaknila, čeprav jo glede pravdnih stroškov nista.
B.
3. V skladu z drugo alinejo drugega odstavka 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (v nadaljevanju ZUstS) Ustavno sodišče ustavne pritožbe ne sprejme v obravnavo, če od odločitve ni pričakovati rešitve pomembnega pravnega vprašanja in če kršitev človekove pravice ali temeljne svoboščine ni imela pomembnejših posledic za pritožnika. V obravnavani zadevi gre za tak primer, saj sta izpolnjena oba pogoja.
4. Odločitev sodišč (tudi če bi bile z njo kršene človekove pravice – glede tega se Ustavnemu sodišču ni treba opredeljevati) ne more povzročiti pomembnejših posledic za pritožnika. Čeprav so možni primeri, da tudi odločitev sodišča o stroških pravdnega postopka lahko predstavlja poseg v pravni in dejanski položaj stranke, pa je treba upoštevati, da je v konkretnem primeru pritožnikoma naloženo povrnitev pravdnih stroškov tožene stranke v višini 48.760 SIT. Glede na navedeno Ustavno sodišče ocenjuje, da ne gre za zadevo, ki bi za pritožnika imela takšen pomen, da bi to upravičevalo presojo pred Ustavnim sodiščem kot najvišjim organom sodne oblasti za varstvo ustavnosti in človekovih pravic ter temeljnih svoboščin.
5. Prav tako od odločitve Ustavnega sodišča v obravnavanem primeru ni pričakovati rešitve pomembnega pravnega vprašanja. Treba je upoštevati, da od Ustavnega sodišča glede na to, da je njegova pristojnost v postopku ustavne pritožbe omejena na presojo kršitev človekovih pravic ali temeljnih svoboščin (prvi odstavek 50. člen ZUstS), ni mogoče pričakovati rešitve vseh pomembnih pravnih vprašanj, pač pa le pravnih vprašanj ustavnopravnega pomena. Takšnih vprašanj pa v obravnavani zadevi ni oziroma jih ustavna pritožba ne načenja.
C.
6. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi druge alineje drugega odstavka 55. člena ZUstS in prve alineje tretjega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 93/03 in 98/03 – popr.) v sestavi: predsednica senata dr. Dragica Wedam Lukić ter člana mag. Marija Krisper Kramberger in Jože Tratnik. Sklep je sprejel soglasno. Ker senat ustavne pritožbe ni sprejel, je bila zadeva v skladu z določbo četrtega odstavka 55. člena ZUstS predložena drugim sodnicam in sodnikom Ustavnega sodišča. Ker se za sprejem niso izrekli trije od njih, ustavna pritožba ni bila sprejeta v obravnavo.
Predsednica senata
dr. Dragica Wedam Lukić