Up-796/04
Natisni
Opravilna št.:
Up-796/04
Datum odločitve:
14. 4. 2006
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2006:Up.796.04
Akt:
Ustavna pritožba zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. II Ips 153/2003 z dne 3. 6. 2004 v zvezi s sodbo Višjega sodišča št. II Cp 1636/2001 z dne 10. 10. 2002
Izrek:
Ustavna pritožba zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. II Ips 153/2003 z dne 3. 6. 2004 v zvezi s sodbo Višjega sodišča št. II Cp 1636/2001 z dne 10. 10. 2002 se ne sprejme.
Evidenčni stavek:
V obravnavanem primeru je Vrhovno sodišče sprejelo stališče, da odločitev Višjega sodišča ne temelji na za pritožnika spornih ugotovitvah, zato mu ni bilo treba odgovarjati na revizijske očitke o procesnih kršitvah, ki naj bi jih z v zvezi s temi ugotovitvami zagrešilo Višje sodišče. Pravici do enakega varstva pravic (22. člen Ustave), iz katere za sodišče izhaja tudi zahteva, da se opredeli do navedb strank, je s tem zadoščeno. Oceno arbitrarnega ravnanja (in s tem kršitev 22. člena Ustave) bi Ustavno sodišče lahko izreklo le, če sodišče svoje odločitve sploh ne bi utemeljilo s pravnimi argumenti tako, da bi bilo mogoče sklepati, da sodišče ni odločalo na podlagi zakona, temveč na podlagi kriterijev, ki pri sojenju ne bi smeli priti v poštev. Tega pa Vrhovnemu sodišču ni mogoče očitati.
Geslo:
1.5.51.2.2 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Nesprejem, ker očitno ni kršitve ustavnih pravic.
5.3.13.18 - Temeljne pravice - Državljanske in politične pravice - Procesna jamstva, pravica do obrambe in poštenega sojenja (19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31) - Enakost orožij (22, 14).
Pravna podlaga:
Člen 22, Ustava [URS] 
Člen 55.2.1, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Datum vloge:
30. 11. 2004
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
nesprejem ustavne pritožbe
Dokument:
US26037
Dokument v PDF obliki:
Up-796-04.pdf
120 KB
Prenesite datoteko
Up-796/04-4
14. 4. 2006
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe A. A. iz Ž., ki ga zastopa B. B., odvetnik v Z., na seji senata dne 4. aprila 2006 in v postopku po četrtem odstavku 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94)
sklenilo:
Ustavna pritožba zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. II Ips 153/2003 z dne 3. 6. 2004 v zvezi s sodbo Višjega sodišča št. II Cp 1636/2001 z dne 10. 10. 2002 se ne sprejme.
Obrazložitev
A.
1. Sodišče prve stopnje je razsodilo, da je tožena stranka kršila pritožnikovo avtorsko pravico s tem, da je brez njegovega dovoljenja in prenosa ustrezne materialne avtorske pravice uporabila ime "Brez zavor" za naslov svoje razvedrilne oddaje. Višje sodišče je sodbo spremenilo in zavrnilo tožbeni zahtevek. Štelo je, da besedna zveza "brez zavor" sama po sebi ni individualna intelektualna stvaritev in zato ne uživa enake zaščite kot avtorsko delo s tem naslovom. Vrhovno sodišče je revizijo zavrnilo.
2. Pritožnik v ustavni pritožbi zatrjuje kršitev 22. člena Ustave. Kršitev vidi v ravnanju Višjega sodišča, ki naj bi po uradni dolžnosti ugotavljalo pogostost besedne zveze "brez zavor" na svetovnem spletu, ne da bi mu dalo možnost izjave o tem dokazu. Vrhovnemu sodišču očita, da ni odgovorilo na njegove revizijske navedbe, v katerih je opozarjal na opisane procesne nepravilnosti. Ne strinja se s stališčem Vrhovnega sodišča, da ugotovitve Višjega sodišča o pogostosti besedne zveze "brez zavor" za odločitev niso pomembne. Arbitrarno se mu zdi tudi stališče Vrhovnega sodišča o kriterijih za presojo naslovov kot avtorskih del.
B.
3. Iz pravice do enakega varstva pravic (22. člen Ustave) za sodišče izhaja tudi zahteva, da se opredeli do navedb strank. Pri tem sodišče ni dolžno posebej odgovarjati na vsak pravni argument stranke, dolžno pa se je opredeliti vsaj do nosilnih pravnih stališč stranke, ki so dovolj argumentirana, ki niso očitno neutemeljena in ki za odločitev v zadevi po razumni presoji sodišča niso nepomembna. V obravnavanem primeru je Vrhovno sodišče obravnavalo pritožnikove revizijske trditve, vendar jim ni pritrdilo. Sprejelo je stališče, da odločitev Višjega sodišča, ki naslovu fonograma "Brez zavor" ni priznalo lastnosti avtorskega dela, ne temelji na ugotovitvah o pogostosti sporne besedne zveze v knjižnem jeziku. Po presoji Vrhovnega sodišča so za odločitev bistvene ugotovitve nižjih sodišč, da tožnik ni sam ustvaril besedne zveze "brez zavor", da ta besedna zveza ni niti izvirna niti plod tožnikove ustvarjalnosti in da je bil tožnik le prvi, ki jo je uporabil za naslov. Glede na takšno stališče Vrhovnemu sodišču ni bilo treba posebej odgovarjati na revizijske očitke o procesnih kršitvah, ki naj bi jih z ugotavljanjem pogostosti te besedne zveze zagrešilo Višje sodišče.
4. V pravilnost navedenega stališča se Ustavno sodišče ne more spuščati. Ustavna pritožba namreč ni pravno sredstvo, s katerim bi bilo mogoče uveljavljati kršitve, ki jih sodišče stori pri uporabi prava same po sebi. Procesno jamstvo, ki izhaja iz 22. člena Ustave, pa bi bilo kršeno v primeru, če bi bila izpodbijana sodba tako očitno napačna in brez razumne pravne obrazložitve, da bi jo bilo mogoče označiti za samovoljno oziroma arbitrarno. Oceno arbitrarnega ravnanja bi torej Ustavno sodišče lahko izreklo le, če sodišče svoje odločitve sploh ne bi utemeljilo s pravnimi argumenti tako, da bi bilo mogoče sklepati, da sodišče ni odločalo na podlagi zakona, temveč na podlagi kriterijev, ki pri sojenju ne bi smeli priti v poštev. Tega pa sodbi Vrhovnega sodišča ni mogoče očitati. Vrhovno sodišče je namreč izčrpno obrazložilo tako stališče, da odločitev Višjega sodišča ne temelji na za pritožnika spornih ugotovitvah, kot tudi stališče, da naslov avtorskega dela, ki je po naravi stvari sestavljen iz manjšega števila besed, uživa enako varstvo kot samo delo le, če gre za visoko raven ustvarjalnosti in, da za tak primer v obravnavani zadevi ne gre. Dejstvo, da je odločitev sodišč drugačna od tiste, s katero bi soglašal pritožnik, pa ne zadošča za sklep o kršitvi pravice iz 22. člena Ustave.
5. Ker z izpodbijanima sodbama očitno ni bila kršena pravica iz 22. člena Ustave, kot jo zatrjuje pritožnik, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo.
C.
6. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi prve alineje drugega odstavka 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (v nadaljevanju ZUstS) v sestavi: predsednica senata dr. Dragica Wedam Lukić ter člana dr. Janez Čebulj in Jože Tratnik. Sklep je sprejel soglasno. Ker senat ustavne pritožbe ni sprejel, je bila zadeva v skladu z določbo četrtega odstavka 55. člena ZUstS predložena drugim sodnicam in sodnikom Ustavnega sodišča. Ker se za sprejem niso izrekli trije od njih, ustavna pritožba ni bila sprejeta v obravnavo.
Predsednica senata
dr. Dragica Wedam Lukić