Up-1283/05
Natisni
Opravilna št.:
Up-1283/05
Datum odločitve:
21. 3. 2006
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2006:Up.1283.05
Akt:
Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Višjega sodišča v Kopru št. PRp 54/2005 z dne 21. 10. 2005
Izrek:
Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Višjega sodišča v Kopru št. PRp 54/2005 z dne 21. 10. 2005 se ne sprejme.
Evidenčni stavek:
Ker z izpodbijano odločbo očitno niso bile kršene človekove pravice, kot jih zatrjuje pritožnik v tipizirani ustavni pritožbi, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo.
Geslo:
1.5.51.2.2 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Nesprejem, ker očitno ni kršitve ustavnih pravic.
5.3.13.3 - Temeljne pravice - Državljanske in politične pravice - Procesna jamstva, pravica do obrambe in poštenega sojenja (19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31) - Dvostopenjska sodna pristojnost (25).
Pravna podlaga:
Člen 25, Ustava [URS] 
Člen 55.2.1, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Datum vloge:
27. 12. 2005
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
nesprejem ustavne pritožbe
Dokument:
US25916
Dokument v PDF obliki:
Up-1283-05.pdf
120 KB
Prenesite datoteko
Up-1283/05-7
21. 3. 2006
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe A. A. iz Ž. na seji senata dne 28. februarja 2006 in v postopku po četrtem odstavku 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94)
sklenilo:
Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Višjega sodišča v Kopru št. PRp 54/2005 z dne 21. 10. 2005 se ne sprejme.
Obrazložitev
A.
1. Pritožnikova ustavna pritožba je bila pomanjkljiva, zato ga je Ustavno sodišče na podlagi drugega odstavka 54. člena Zakona o Ustavnem sodišču (v nadaljevanju ZUstS) pozvalo k dopolnitvi. Iz dopolnitve ustavne pritožbe izhaja, da pritožnik izpodbija le sodbo Višjega sodišča v Kopru, ki jo prilaga. Z navedeno sodbo je bila kot neutemeljena zavrnjena pritožnikova pritožba zoper odločbo Okrajnega sodišča v Novi Gorici, s katero je bil pritožnik spoznan za odgovornega storitve cestnoprometnega prekrška po d) točki četrtega odstavka 130. člena Zakona o varnosti cestnega prometa (Uradni list RS, št. 83/04 in nasl. – ZVCP-1).
2. Pritožnik v tipizirani ustavni pritožbi izpodbija ugotovljeno dejansko stanje in uporabo prava. Zatrjuje, da je sankcija prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja neustavna in nezakonita, ker naj bi temeljila na protiustavnem 202. členu Zakona o prekrških (Uradni list SRS, št. 25/83 in nasl. ter Uradni list RS, št. 10/91 in nasl. – ZP). Zatrjuje kršitve 22., 25., in 29. člena Ustave. Pritožnik navaja, da je znanje vožnje neodtujljiva pravica in da mu ga nihče ne more odvzeti. Z navedbo, da niso bili upoštevani razbremenilni dokazi, zatrjuje kršitev pravice do izvajanja dokazov v korist obdolženca iz tretje alineje 29. člena Ustave. Navaja, da elektronski alkotest ni merilna naprava, temveč zgolj indikator ter da podpis zapisnika ne more pomeniti priznanja krivde. Meni, da je izrečena sankcija neutemeljena in previsoka glede na njegov socialni položaj. Pravni pouk v odločbi naj ne bi zagotavljal učinkovitega pravnega sredstva, saj naj rok ne bi omogočal priprave obrambe. Ker ni mogoče vložiti izrednega pravnega sredstva, uveljavlja kršitev 25. člena Ustave. Zatrjuje tudi kršitev pravic iz 14., 15., 23., 27. in 30. člena Ustave ter navaja številne mednarodne konvencije.
B.
3. Pritožnikove trditve, povezane s postopkom o prekrških, se nanašajo na pravilnost ugotovljenega dejanskega stanja in na uporabo prava. Ustavno sodišče ni instanca sodiščem, ki odločajo v sodnem postopku, in ne presoja samih po sebi nepravilnosti pri ugotavljanju dejanskega stanja ter pri uporabi materialnega in procesnega prava. V skladu s prvim odstavkom 50. člena Zakona o Ustavnem sodišču (v nadaljevanju ZUstS) Ustavno sodišče preizkusi le, ali so bile z izpodbijano sodno odločbo kršene človekove pravice ali temeljne svoboščine.
4. Pritožnik zatrjuje kršitev pravice do pravnega sredstva iz 25. člena Ustave. Po tej določbi je vsakomur zagotovljena pravica do pritožbe ali drugega pravnega sredstva proti odločbam sodišč in drugih državnih organov, organov lokalne skupnosti in nosilcev javnih pooblastil, s katerimi ti odločajo o njegovih pravicah, dolžnostih ali pravnih interesih. Pravico do pritožbe je pritožnik imel in jo tudi izkoristil. Očitek pritožnika, da zoper odločbo Višjega sodišča ni mogoče vložiti izrednega pravnega sredstva, tako ne more biti upošteven, saj Ustava zagotavlja le pravico do pritožbe. Po navedenem očitno ne gre za kršitev 25. člena Ustave.
5. Pritožnikovega očitka, da so bile z izpodbijano odločbo kršene določbe 15.  člena Ustave, ni mogoče ocenjevati v okviru postopka z ustavno pritožbo. V postopku z ustavno pritožbo Ustavno sodišče presoja le morebitne kršitve človekovih pravic in temeljih svoboščin. Navedene določbe se ne nanašajo na posamične človekove pravice ali temeljne svoboščine.
6. Pritožnik zatrjuje tudi kršitve pravic iz 14., 22., 23., 27., 29. in 30. člena Ustave. Njegove navedbe se v tem delu nanašajo na postopek odločanja o prekršku na prvi stopnji. Ker pritožnik sodbe Okrajnega sodišča ne izpodbija, Ustavno sodišče zatrjevanih kršitev ni preizkušalo.
7. Ker očitno ne gre za kršitve človekovih pravic ali temeljnih svoboščin, kot jih zatrjuje pritožnik, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo.
C.
8. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi prve alineje drugega odstavka 55. člena ZUstS in prve alineje tretjega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 93/03 in 98/03 – popr.) v sestavi: predsednik senata dr. Zvonko Fišer ter člana dr. Ciril Ribičič in dr. Mirjam Škrk. Sklep je sprejel soglasno. Ker senat ustavne pritožbe ni sprejel, je bila zadeva v skladu z določbo četrtega odstavka 55. člena ZUstS predložena drugim sodnicam in sodnikom Ustavnega sodišča. Ker se za sprejem niso izrekli trije od njih, ustavna pritožba ni bila sprejeta v obravnavo.
Predsednik senata
dr. Zvonko Fišer