Up-601/05
Natisni
Opravilna št.:
Up-601/05
Datum odločitve:
12. 7. 2006
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2006:Up.601.05
Akt:
Ustavna pritožba zoper odločbo Višjega sodišča v Ljubljani št. PRps 8821/2004 z dne 24. 3. 2005 v zvezi z odločbo Carinskega urada Ljubljana št. 466-04/03-90-04/1300-050 z dne 29. 9. 2004
Izrek:
Ustavna pritožba zoper odločbo Višjega sodišča v Ljubljani št. PRps 8821/2004 z dne 24. 3. 2005 v zvezi z odločbo Carinskega urada Ljubljana št. 466-04/03-90-04/1300-050 z dne 29. 9. 2004 se ne sprejme.
Evidenčni stavek:
Ker od odločitve Ustavnega sodišča ni pričakovati rešitve pomembnega pravnega vprašanja in ker morebitna kršitev človekove pravice za pritožnika, ki mu je bila izrečena denarna kazen v znesku 67.5000 tolarjev ni imela pomembnejših posledic, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo.
Geslo:
1.5.51.2.2 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Nesprejem, ker očitno ni kršitve ustavnih pravic.
Pravna podlaga:
Člen 55.2.2, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Datum vloge:
27. 6. 2005
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
nesprejem ustavne pritožbe
Dokument:
US26368
Dokument v PDF obliki:
Up-601-05.pdf
120 KB
Prenesite datoteko
Up-601/05-7
12. 7. 2006
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe, ki jo je vložil A. A. iz Ž., ki ga zastopa B. B., odvetnik v Z., na seji senata dne 7. julija 2006 in v postopku po četrtem odstavku 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94)
sklenilo:
Ustavna pritožba zoper odločbo Višjega sodišča v Ljubljani št. PRps 8821/2004 z dne 24. 3. 2005 v zvezi z odločbo Carinskega urada Ljubljana št. 466-04/03-90-04/1300-050 z dne 29. 9. 2004 se ne sprejme.
Obrazložitev
A.
1. S prvostopenjsko odločbo je bil pritožnik spoznan za odgovornega storitve prekrška po 16. točki prvega odstavka 87. člena Zakona o izvajanju carinskih predpisov Evropske skupnosti (Uradni list RS, št. 25/04 – v nadaljevanju ZICPES). Izrečena mu je bila denarna kazen v znesku 200.000 tolarjev. Višje sodišče je denarno kazen znižalo na 67.500 tolarjev, sicer pa pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno.
2. Pritožnik zatrjuje kršitev 21., 22., 25., 27., 28., 29., 34. in 35. člena Ustave, nepravilno in nepopolno ugotovitev dejanskega stanja ter zmotno uporabo prava. Pritožnik je prepričan, da prvostopenjski organ ni ravnal v skladu z načelom zakonitosti in je v celoti nezakonito ter pristransko izvedel in presodil vsa dejstva in dokaze. Podan naj bi bil resen dvom v poštenost sojenja in v načelo enakega varstva, kršeno naj bi bilo načelo materialne resnice. Dokazi naj bi bili prirejeni in naj ne bi odražali resničnega dejanskega stanja. Pritožnik navaja, da ni mogel učinkovito izvajati dokazov v njegovo korist, zato ni mogel učinkovito uveljavljati pravnih jamstev. Navaja, da ne more razbrati, storitev katerega dejanja se mu očita in na kateri pravni podlagi. Protipravno naj bi bilo navajanje uradne osebe v postopku. Drugostopenjski organ naj ne bi opravil zaslišanja obdolženca. Pritožnik naj bi bil spoznan za krivega storitve prekrška, ki ga sploh ni storil. Vrhovno sodišče naj se ne bi izjavilo o vloženi zahtevi za sodno varstvo.
B.
3. V skladu z drugo alinejo drugega odstavka 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (v nadaljevanju ZUstS) Ustavno sodišče ustavne pritožbe ne sprejme v obravnavo, če od odločitve ni pričakovati rešitve pomembnega pravnega vprašanja in če kršitev človekove pravice ali temeljne svoboščine ni imela pomembnejših posledic za pritožnika. V obravnavani zadevi gre za tak primer, saj sta izpolnjena oba pogoja.
4. Odločitvi organov za postopek o prekrških ne moreta imeti pomembnejših posledic za pritožnika. Izrečena denarna kazen v višini 67.500 tolarjev za pritožnika ne more imeti takšnega pomena, da bi upravičevala presojo pred Ustavnim sodiščem kot najvišjim organom sodne oblasti za varstvo človekovih pravic in temeljnih svoboščin.
5. Prav tako od odločitve Ustavnega sodišča v obravnavanem primeru ni pričakovati rešitve pomembnega pravnega vprašanja. Treba je upoštevati, da od Ustavnega sodišča glede na to, da je njegova pristojnost v postopku ustavne pritožbe omejena na presojo kršitev človekovih pravic ali temeljnih svoboščin (prvi odstavek 50. člena ZUstS), ni mogoče pričakovati rešitve vseh pomembnih pravnih vprašanj, pač pa le pravnih vprašanj ustavnopravnega pomena. Ustavnemu sodišču ni bilo treba ponovno odločati o ustavnopravno relevantnih vidikih pritožbe, ker se je do njih že opredelilo ali pa so očitki pritožnika zgolj splošni, tako da jih Ustavno sodišče ni moglo preizkusiti.
6. Ker od odločitve Ustavnega sodišča v obravnavanem primeru ni pričakovati rešitve pomembnega pravnega vprašanja in ker morebitna kršitev človekove pravice ali temeljne svoboščine za pritožnika ni imela pomembnejših posledic, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo.
C.
7. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi druge alineje drugega odstavka 55. člena ZUstS v sestavi: predsednik senata dr. Zvonko Fišer ter člana dr. Ciril Ribičič in dr. Mirjam Škrk. Sklep je sprejel soglasno. Ker senat ustavne pritožbe ni sprejel, je bila zadeva v skladu z določbo četrtega odstavka 55. člena ZUstS predložena drugim sodnicam in sodnikom Ustavnega sodišča. Ker se za sprejem niso izrekli trije od njih, ustavna pritožba ni bila sprejeta v obravnavo.
Predsednik senata
dr. Zvonko Fišer