Up-1100/05
Natisni
Opravilna št.:
Up-1100/05
Datum odločitve:
23. 2. 2006
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2006:Up.1100.05
Akt:
Ustavna pritožba A. A. zoper odločbo Višjega sodišča v Celju št. PRps 7500/2004 z dne 22. 9. 2005 v zvezi z odločbo Sodnika za prekrške Slovenske Konjice št. P-390/04 z dne 23. 8. 2004
Izrek:
Ustavna pritožba A. A. zoper odločbo Višjega sodišča v Celju št. PRps 7500/2004 z dne 22. 9. 2005 v zvezi z odločbo Sodnika za prekrške Slovenske Konjice št. P-390/04 z dne 23. 8. 2004 se ne sprejme.
Evidenčni stavek:
Ker odločitev sodišč v postopku o prekršku ne more imeti pomembnejših pravnih posledic za pritožnika (izrečena denarna kazen ter pet kazenskih točk), od odločitve Ustavnega sodišča pa ni pričakovati rešitve pomembnega pravnega vprašanja, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo.
Geslo:
1.5.51.2.2 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Nesprejem, ker očitno ni kršitve ustavnih pravic.
Pravna podlaga:
Člen 55.2.2, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Datum vloge:
17. 11. 2005
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
nesprejem ustavne pritožbe
Dokument:
US25766
Dokument v PDF obliki:
Up-1100-05.pdf
118 KB
Prenesite datoteko
Up-1100/05-5
23. 2. 2006
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe A. A. iz Ž. Ž. na seji senata dne 7. februarja 2006 in v postopku po četrtem odstavku 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94)
sklenilo:
Ustavna pritožba A. A. zoper odločbo Višjega sodišča v Celju št. PRps 7500/2004 z dne 22. 9. 2005 v zvezi z odločbo Sodnika za prekrške Slovenske Konjice št. P-390/04 z dne 23. 8. 2004 se ne sprejme.
Obrazložitev
A.
1. S pravnomočno odločbo o prekršku je bil pritožnik spoznan za odgovornega storitve cestnoprometnega prekrška po točki c) četrtega odstavka 117. člena Zakona o varnosti cestnega prometa (Uradni list RS, št. 30/98 in nasl. – v nadaljevanju ZVCP). Izrečeni sta mu bili denarna kazen v višini 90.000,00 SIT in stranska kazen petih kazenskih točk ter naloženo plačilo stroškov postopka. Višje sodišče je odločbo o prekršku organa prve stopnje spremenilo v delu, ki se nanaša na spremembo denarne kazni v kazen zapora, v preostalem pa je obdolženčevo pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno.
2. Pritožnik v tipizirani ustavni pritožbi izpodbija ugotovljeno dejansko stanje in uporabo prava. Z drugostopenjsko odločbo naj bi bil kršen 25. člen Ustave, saj ta ne vsebuje pravnega pouka. Z navedbo, da niso bili upoštevani razbremenilni dokazi ter da nastopajo policisti tudi v vlogi prič, zatrjuje kršitev pravice do izvajanja dokazov v korist obdolženca iz tretje alineje 29. člena Ustave. Navaja, da elektronski alkotest ne meri koncentracije alkohola v krvi in da njegov rezultat ne more biti dokaz. Ker ni mogoče vložiti izrednega pravnega sredstva, uveljavlja kršitev 25. in 127. člena Ustave. Zatrjuje tudi kršitev pravic iz 14., 15., 22., 23., 24., 26., 27. in 30. člena Ustave ter navaja številne mednarodne konvencije.
B.
3. V skladu z drugo alinejo drugega odstavka 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (v nadaljevanju ZUstS) Ustavno sodišče ustavne pritožbe ne sprejme v obravnavo, če od odločitve ni pričakovati rešitve pomembnega pravnega vprašanja in če kršitev človekove pravice ali temeljne svoboščine ni imela pomembnejših posledic za pritožnika. V obravnavani zadevi gre za tak primer, saj sta izpolnjena oba pogoja.
4. Izpodbijani odločitvi organov za postopek o prekrških ne moreta imeti pomembnejših posledic za pritožnika. Izrečena denarna kazen 90.000,00 SIT ter pet kazenskih točk za pritožnika ne moreta imeti takšnega pomena, da bi upravičevala presojo pred Ustavnim sodiščem kot najvišjim organom sodne oblasti za varstvo človekovih pravic in temeljnih svoboščin.
5. Prav tako od odločitve Ustavnega sodišča v obravnavanem primeru ni pričakovati rešitve pomembnega pravnega vprašanja. Treba je upoštevati, da od Ustavnega sodišča glede na to, da je njegova pristojnost v postopku ustavne pritožbe omejena na presojo kršitev človekovih pravic ali temeljnih svoboščin (prvi odstavek 50. člena ZUstS), ni mogoče pričakovati rešitve vseh pomembnih pravnih vprašanj, pač pa le pravnih vprašanj ustavnopravnega pomena. Ustavnemu sodišču ni bilo treba ponovno odločati o ustavnopravno relevantnih vidikih pritožbe, ker se je do njih že opredelilo ali pa so očitki pritožnika zgolj pavšalni, tako da jih Ustavno sodišče ni moglo preizkusiti.
6. Ker od odločitve Ustavnega sodišča v obravnavanem primeru ni pričakovati rešitve pomembnega pravnega vprašanja in ker morebitna kršitev človekove pravice ali temeljne svoboščine za pritožnika ni imela pomembnejših posledic, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo.
C.
7. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi druge alineje drugega odstavka 55. člena ZUstS in prve alineje tretjega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 93/03 in 98/03 – popr.) v sestavi: predsednik senata dr. Zvonko Fišer ter člana dr. Ciril Ribičič in dr. Mirjam Škrk. Sklep je sprejel soglasno. Ker senat ustavne pritožbe ni sprejel, je bila zadeva v skladu z določbo četrtega odstavka 55. člena ZUstS predložena drugim sodnicam in sodnikom Ustavnega sodišča. Ker se za sprejem niso izrekli trije od njih, ustavna pritožba ni bila sprejeta v obravnavo.
Predsednik senata
dr. Zvonko Fišer