Up-580/04
Natisni
Opravilna št.:
Up-580/04
Datum odločitve:
7. 11. 2005
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2005:Up.580.04
Akt:
Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. VIII Ips 242/2003 z dne 15. 6. 2004 v zvezi s sodbo Višjega delovnega in socialnega sodišča št. Psp 323/2002 z dne 13. 6. 2003 ter s sodbo in popravnim sklepom Delovnega in socialnega sodišča št. Ps 1132/2001 z dne 9. 7. 2002 in dne 9. 9. 2002
Izrek:
Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. VIII Ips 242/2003 z dne 15. 6. 2004 v zvezi s sodbo Višjega delovnega in socialnega sodišča št. Psp 323/2002 z dne 13. 6. 2003 ter s sodbo in popravnim sklepom Delovnega in socialnega sodišča št. Ps 1132/2001 z dne 9. 7. 2002 in dne 9. 9. 2002 se ne sprejme.
Evidenčni stavek:
Zgolj dejstvo, da se pritožnica ne strinja z odločitvijo sodišč, ne zadošča za sklep o kršitvi človekovih pravic.
Geslo:
1.5.51.2.2 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Nesprejem, ker očitno ni kršitve ustavnih pravic.
5.3.13.18 - Temeljne pravice - Državljanske in politične pravice - Procesna jamstva, pravica do obrambe in poštenega sojenja (19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31) - Enakost orožij (22, 14).
Pravna podlaga:
Člen 22, Ustava [URS] 
Člen 55.2.1, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Datum vloge:
9. 8. 2004
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
nesprejem ustavne pritožbe
Dokument:
US25212
Up-580/04-4
7. 11. 2005
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe A. A. iz Ž. na seji senata dne 18. oktobra 2005 in v postopku po četrtem odstavku 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94)
sklenilo:
Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. VIII Ips 242/2003 z dne 15. 6. 2004 v zvezi s sodbo Višjega delovnega in socialnega sodišča št. Psp 323/2002 z dne 13. 6. 2003 ter s sodbo in popravnim sklepom Delovnega in socialnega sodišča št. Ps 1132/2001 z dne 9. 7. 2002 in dne 9. 9. 2002 se ne sprejme.
Obrazložitev
A.
1. Vrhovno sodišče je zavrnilo pritožničino revizijo zoper sodbo Višjega delovnega in socialnega sodišča o zavrnitvi njene pritožbe zoper sodbo in popravni sklep sodišča prve stopnje, s katero je to sodišče ugodilo tožbenemu zahtevku pritožnice in razveljavilo dokončno odločbo Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje Slovenije (v nadaljevanju Zavod) in ji namesto invalidske pokojnine v znesku 27.278,62 tolarjev priznalo invalidsko pokojnino v znesku 29.312,69 tolarjev od 11. 7. 1995 dalje, z ustreznimi valorizacijami do 1. 8. 1999.
2. Pritožnica z laično ustavno pritožbo izpodbija navedene odločitve. Meni, da je odločitev sodišč nepravilna. Ne strinja se z izračunom invalidske pokojnine. Meni tudi, da postopek pred sodišči ni bil opravljen v skladu s predpisi, ker predstavnik Zavoda na glavni obravnavi ni bil prisoten.
B.
3. Pritožnica v ustavni pritožbi predvsem oporeka pravilni uporabi prava oziroma izraža svoje nestrinjanje z izpodbijano odločitvijo Vrhovnega sodišča, kar pa samo po sebi ne more biti predmet preizkusa pred Ustavnim sodiščem. Ustavno sodišče namreč ni instanca sodiščem, ki odločajo v sodnem postopku, in ne presoja samih po sebi nepravilnosti pri ugotavljanju dejanskega stanja in pri uporabi materialnega in procesnega prava. V skladu s prvim odstavkom 50. člena Zakona o Ustavnem sodišču (v nadaljevanju ZUstS) Ustavno sodišče preizkusi le, ali so bile z izpodbijano sodno odločbo kršene človekove pravice ali temeljne svoboščine. Kolikor pa pritožnica s temi navedbami očita, da je odločitev sodišč glede na izvedene dokaze očitno napačna (kar bi utegnilo pomeniti kršitev 22. člena Ustave), je ta očitek neutemeljen. Sodišče je svojo odločitev razumno obrazložilo in pritožnici pojasnilo, da so nižja sodišča pravilno ugotovila njeno pokojninsko osnovo ter ji na to odmerila invalidsko pokojnino. Zgolj pritožničino nestrinjanje z odmero pa ne more pomeniti kršitve pravice iz 22. člena Ustave.
4. Tudi pritožničin očitek, da predstavnik tožene stranke na obravnavah ni bil prisoten, bi bil lahko relevanten z vidika pravice do enakega varstva pravic iz 22. člena Ustave. Iz te določbe izhaja tudi zahteva po kontradiktornem postopku, v katerem je vsaki stranki dana možnost, da predstavi svoja stališča glede dejanske in pravne podlage spora, da predlaga dokaze ter da se izjavi o navedbah nasprotne stranke in rezultatih dokazovanja pod pogoji, ki je ne postavljajo v neenakopraven položaj v razmerju do druge stranke. To možnost je pritožnica imela. Svoja stališča je lahko predstavila in predlagala dokaze zanje v odgovoru na tožbo in na prvem naroku za glavno obravnavo. Dejstvo, da na glavni obravnavi predstavnik Zavoda (nasprotne stranke) ni bil prisoten, v njeno pravico do izjave ne posega. Čeprav se pritožnica zaradi nepristopa tožene stranke na glavno obravnavo ni mogla z njo neposredno soočiti in z njo komunicirati, ji je bilo zagotovljeno, da se je lahko izjasnila o njenih pisnih navedbah. Sodišče pa je svojo odločitev sprejelo na podlagi izvedenega dokaznega postopka.
5. Ker z izpodbijano sodbo očitno niso bile kršene človekove pravice in temeljne svoboščine, kot jih zatrjuje pritožnica, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo.
C.
6. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi prve alineje drugega odstavka 55. člena ZUstS in prve alineje 3. točke 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 93/03 in 98/03 – popr.) v sestavi: predsednica senata Milojka Modrijan ter člana dr. Janez Čebulj in Lojze Janko. Sklep je sprejel soglasno. Ker senat ustavne pritožbe ni sprejel, je bila zadeva v skladu z določbo četrtega odstavka 55. člena ZUstS predložena drugim sodnicam in sodnikom Ustavnega sodišča. Ker se za sprejem niso izrekli trije od njih, ustavna pritožba ni bila sprejeta v obravnavo.
Predsednica senata
Milojka Modrijan