Up-245/04
Natisni
Opravilna št.:
Up-245/04
Datum odločitve:
7. 3. 2006
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2006:Up.245.04
Akt:
Ustavna pritožba A. A., B. B., C. C. in Č. Č. zoper sodbo in sklep Višjega sodišča v Kopru št. I Cp 1265/2003 z dne 20. 1. 2004 v zvezi s sodbo in sklepom Okrajnega sodišča v Ilirski Bistrici št. P 13/97 z dne 23. 6. 2003 in s sklepom Okrajnega sodišča v Ilirski Bistrici št. P 13/97 z dne 13. 11. 2003
Izrek:
Ustavna pritožba A. A., B. B., C. C. in Č. Č. zoper sodbo in sklep Višjega sodišča v Kopru št. I Cp 1265/2003 z dne 20. 1. 2004 v zvezi s sodbo in sklepom Okrajnega sodišča v Ilirski Bistrici št. P 13/97 z dne 23. 6. 2003 in s sklepom Okrajnega sodišča v Ilirski Bistrici št. P 13/97 z dne 13. 11. 2003 se ne sprejme.
Evidenčni stavek:
Ker odločitev sodišč ne more povzročiti pomembnejših posledic za pritožnike in ker od odločitve Ustavnega sodišča v obravnavanem primeru ni pričakovati rešitve pomembnega pravnega vprašanja, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo.
Geslo:
1.5.51.2.2 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Nesprejem, ker očitno ni kršitve ustavnih pravic.
Pravna podlaga:
Člen 55.2.2, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Datum vloge:
6. 4. 2004
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
nesprejem ustavne pritožbe
Dokument:
US25835
Dokument v PDF obliki:
Up-245-04.pdf
120 KB
Prenesite datoteko
Up-245/04-10
7. 3. 2006
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe A. A., B. B., C. C. in Č. Č., vseh iz Ž. Ž., ki jih zastopa D. D., odvetnik v Z., na seji senata dne 23. februarja 2006 in v postopku po četrtem odstavku 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94)
sklenilo:
Ustavna pritožba A. A., B. B., C. C. in Č. Č. zoper sodbo in sklep Višjega sodišča v Kopru št. I Cp 1265/2003 z dne 20. 1. 2004 v zvezi s sodbo in sklepom Okrajnega sodišča v Ilirski Bistrici št. P 13/97 z dne 23. 6. 2003 in s sklepom Okrajnega sodišča v Ilirski Bistrici št. P 13/97 z dne 13. 11. 2003 se ne sprejme.
Obrazložitev
A.
1.	V pravdnem postopku je prvostopenjsko sodišče ugodilo zahtevku ustavnih pritožnikov in toženi stranki naložilo, naj vzpostavi prvotno dejansko stanje na nepremičnini parc. št. 85, k. o. V., z odstranitvijo nasutega materiala v obsegu 12 m2, in povrne nastale pravdne stroške v skupnem znesku 832.609,70 SIT. Po pritožbi obeh pravdnih strank je Višje sodišče sodbo sodišča prve stopnje spremenilo tako, da je tožbeni zahtevek zavrnilo, strankama pa naložilo, da vsaka krije svoje stroške pravdnega postopka.
2.	Pritožniki z ustavno pritožbo izpodbijajo sodbo Višjega sodišča, saj naj bi jim bila z njo kršena pravica do enakega varstva pravic iz 22. člena in pravica do sodnega varstva iz 23. člena Ustave. Natančno opisujejo potek predhodnih pravdnih postopkov (glede neobstoja stvarne služnosti in glede prepovedi prehodov in posegov na parceli št. 85,
k. o. V.) in postopka, v katerem je bila izdana izpodbijana sodba. Tej očitajo, da je tako očitno napačna in brez razumne pravne utemeljitve, da jo je mogoče označiti za arbitrarno. Posledično naj bi bila arbitrarna tudi odločitev o stroških. Kršitev ustavnih pravic pritožnikov naj bi predstavljalo tudi dejstvo, da je v senatu odločal tudi kazenski sodnik.
B.
3.	V skladu z drugo alinejo drugega odstavka 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (v nadaljevanju ZUstS) Ustavno sodišče ustavne pritožbe ne sprejme v obravnavo, če od odločitve ni pričakovati rešitve pomembnega pravnega vprašanja in če kršitev človekove pravice ali temeljne svoboščine ni imela pomembnejših posledic za pritožnika. V obravnavani zadevi gre za tak primer, saj sta izpolnjena oba pogoja.
4. Odločitev sodišč tudi, če bi z njo bile kršene človekove pravice, glede na to, da je sporna (le še) vzpostavitev prvotnega dejanskega stanja z odstranitvijo nasutega materiala v obsegu 12 m2, pritožnikom ne more povzročiti pomembnejših posledic. Dejstvo, da so v postopku nastali stroški, ki pritožnikom ne bodo povrnjeni, temveč jih bodo dolžni kriti sami, na zgornjo ugotovitev ne vpliva. Zavrnitev tožbenega zahtevka pritožnikov in odločitev o tem, da vsaka stranka krije svoje stroške pravdnega postopka za pritožnike ne more imeti takšnega pomena, da bi se z zadevo poleg dveh instanc v okviru pravdnega postopka moralo ukvarjati še Ustavno sodišče kot najvišji organ sodne oblasti za varstvo človekovih pravic in temeljnih svoboščin.
5. Prav tako od odločitve Ustavnega sodišča v obravnavanem primeru ni pričakovati rešitve pomembnega pravnega vprašanja. Treba je upoštevati, da od Ustavnega sodišča glede na to, da je njegova pristojnost v postopku ustavne pritožbe omejena na presojo kršitev človekovih pravic ali temeljnih svoboščin (prvi odstavek 50. člena ZUstS), ni mogoče pričakovati rešitve vseh pomembnih pravnih vprašanj, pač pa le pravnih vprašanj ustavnopravnega pomena. Kolikor se pritožniki dotikajo ustavnopravno relevantnih vidikov (arbitrarnost odločitve, pravica do sodnega varstva), pa je Ustavno sodišče o njihovi vsebini že izoblikovalo stališča in ni treba, da bi jih v tej zadevi ponavljalo.
6. Glede na to Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo.
C.
7. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi druge alineje drugega odstavka 55. člena ZUstS v sestavi: predsednica senata dr. Dragica Wedam Lukić ter člana dr. Janez Čebulj in Jože Tratnik. Sklep je sprejel soglasno. Ker senat ustavne pritožbe ni sprejel, je bila zadeva v skladu z določbo četrtega odstavka 55. člena ZUstS predložena drugim sodnicam in sodnikom Ustavnega sodišča. Ker se za sprejem niso izrekli trije od njih, ustavna pritožba ni bila sprejeta v obravnavo.
Predsednica senata
dr. Dragica Wedam Lukić