Up-1010/05
Natisni
Opravilna št.:
Up-1010/05
Datum odločitve:
22. 9. 2006
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2006:Up.1010.05
Akt:
Ustavna pritožba zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. I Up 632/2004 z dne 30. 6. 2005 v zvezi s sodbo Upravnega sodišča, Oddelka v Celju, št. U 251/2002 z dne 20. 4. 2004 in z odločbo Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano št. 464-428/01-VN z dne 9. 10. 2002
Izrek:
Ustavna pritožba zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. I Up 632/2004 z dne 30. 6. 2005 v zvezi s sodbo Upravnega sodišča, Oddelka v Celju, št. U 251/2002 z dne 20. 4. 2004 in z odločbo Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano št. 464-428/01-VN z dne 9. 10. 2002 se ne sprejme.
Evidenčni stavek:
Člen 2 Ustave neposredno ne ureja človekovih pravic in temeljnih svoboščin, temveč temeljna ustavna načela (načela pravne države), zato se nanj v ustavni pritožbi ni mogoče sklicevati. Zgolj nestrinjanje z ugotovitvami sodišč glede dejanskega stanja in dejstvo, da pritožnik pravo razume drugače kot sodišči, pa za utemeljitev ustavne pritožbe ne zadošča.
Geslo:
1.5.51.2.2 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Nesprejem, ker očitno ni kršitve ustavnih pravic.
5.3.36 - Temeljne pravice - Državljanske in politične pravice - Pravica do lastnine (33, 67).
Pravna podlaga:
Člen 33, 67, Ustava [URS] 
Člen 55.2.1, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Datum vloge:
25. 10. 2005
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
nesprejem ustavne pritožbe
Dokument:
US26425
Dokument v PDF obliki:
Up-1010-05.pdf
121 KB
Prenesite datoteko
Up-1010/05-6
22. 9. 2006
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe Rimskokatoliškega župnijstva A. A., Ž. Ž., ki ga zastopa zakoniti zastopnik župnik B. B. iz Z. Z., na seji senata dne 4. septembra 2006 in v postopku po četrtem odstavku 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94)
sklenilo:
Ustavna pritožba zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. I Up 632/2004 z dne 30. 6. 2005 v zvezi s sodbo Upravnega sodišča, Oddelka v Celju, št. U 251/2002 z dne 20. 4. 2004 in z odločbo Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano št. 464-428/01-VN z dne 9. 10. 2002 se ne sprejme.
Obrazložitev
A.
1. Z izpodbijano sodbo je Vrhovno sodišče pritrdilo odločitvi Upravnega sodišča o zavrnitvi tožbe zoper odločbo Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, s katero je Ministrstvo odpravilo dopolnilno odločbo Upravne enote Celje o denacionalizaciji podržavljenih zemljišč in zadevo vrnilo upravnemu organu prve stopnje v ponovni postopek.
2. Pritožnik tej odločitvi očita kršitev 2. člena Ustave in kršitev pravice do zasebne lastnine iz 33. člena Ustave. Navaja, da je Vrhovno sodišče v izpodbijani sodbi, sklicujoč se na odločbo Ustavnega sodišča št. U-I-42/93 z dne 15. 12. 1994 (Uradni list RS št. 3/95 in OdlUS III, 135)[1], zavzelo stališče, da so bila kmetijska in gozdna zemljišča ne glede na pravno podlago podržavljenja nacionalizirana kot kmetijska zemljišča, če v načrtih stanovanjske in komunalne gradnje niso bila predvidena za zazidavo, namembnost pa jim tudi s samim predpisom, ki je bil podlaga za nacionalizacijo, ni bila spremenjena, četudi je bila njihova namembnost kasneje spremenjena. Pritožnik se s tem stališčem ne strinja. Sklicujoč se na isto odločbo Ustavnega sodišča navaja, da naj bi že ves čas postopka skušal dokazati, da ima ugotovitev dejanskega stanja prednost pred uporabo načelnega stališča, po katerem je potrebno vsa druga kmetijska in gozdna zemljišča, ki so bila po podržavljenju uporabljena za gradnjo, obravnavati v skladu z izpodbijanim Odlokom po pravnem statusu, kot so ga zemljišča imela ob nacionalizaciji. V postopku denacionalizacije naj bi namreč z izjavami prič ter na podlagi ugotovitev izvedenca dokazal, da je bilo podržavljeno premoženje dejansko komunalno opremljeno in celo zazidano, zato se z izpodbijano odločitvijo in tudi z odločitvami Upravnega sodišča ter upravnega organa druge stopnje ne strinja. Ustavnemu sodišču predlaga, naj ustavni pritožbi ugodi, sodbi Vrhovnega in Upravnega sodišča ter odločbo Ministrstva v celoti odpravi, podrejeno pa naj ”navedeni akt razveljavi in zadevo vrne organu, ki je pristojen za odločanje, v ponovno odločanje”.
B.
3. V skladu s prvim odstavkom 50. člena Zakona o Ustavnem sodišču (v nadaljevanju ZUstS) Ustavno sodišče izpodbijano sodno odločbo preizkusi le glede vprašanja, ali so bile z njo kršene človekove pravice in temeljne svoboščine. Zato ustavne pritožbe ni mogoče utemeljiti s sklicevanjem na določbe Ustave, ki neposredno ne urejajo človekovih pravic in temeljnih svoboščin. Člen 2 Ustave neposredno ne ureja človekovih pravic in temeljnih svoboščin, temveč temeljna ustavna načela (načela pravne države), zato se nanj v ustavni pritožbi ni mogoče sklicevati.
4. Pritožnik izpodbijani odločitvi očita kršitev pravice do zasebne lastnine iz 33. člena Ustave. Ta bi bila podana, če bi izpodbijana sodna odločba temeljila na kakšnem pravnem stališču, ki bi bilo nesprejemljivo z vidika 33. člena Ustave. Tega pa pritožnik v ustavni pritožbi ne izkaže. Zgolj nestrinjanje z ugotovitvami sodišč glede dejanskega stanja in dejstvo, da pritožnik pravo razume drugače kot sodišči, pa za utemeljitev ustavne pritožbe ne zadošča.
5. Ker očitno ne gre za kršitve človekovih pravic ali temeljnih svoboščin, kot jih zatrjuje pritožnik, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo.
C.
6. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi prve alineje drugega odstavka 55. člena ZUstS in tretje alineje tretjega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 93/03 in 98/03 – popr. ) v sestavi: predsednica senata Milojka Modrijan ter člana dr. Janez Čebulj in Lojze Janko. Sklep je sprejel soglasno. Ker senat ustavne pritožbe ni sprejel, je bila zadeva v skladu z določbo četrtega odstavka 55. člena ZUstS predložena drugim sodnicam in sodnikom Ustavnega sodišča. Ker se za sprejem niso izrekli trije od njih, ustavna pritožba ni bila sprejeta v obravnavo.
Predsednica senata
Milojka Modrijan
Opomba:
[1]S to odločbo je Ustavno sodišče presojalo ustavnost oziroma zakonitost Odloka o določanju vrednosti kmetijskih zemljišč, gozdov in zemljišč, uporabljenih za gradnjo v postopku denacionalizacije (Uradni list RS, št. 16/92 in 21/92 – v nadaljevanju Odlok).