Up-17/05
Natisni
Opravilna št.:
Up-17/05
Datum odločitve:
30. 9. 2005
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2005:Up.17.05
Akt:
Ustavna pritožba A. A. zoper odločbo Senata za prekrške št. IOK-75/2004 z dne 9. 9. 2004
Izrek:
Ustavna pritožba A. A. zoper odločbo Senata za prekrške št. IOK-75/2004 z dne 9. 9. 2004 se ne sprejme.
Evidenčni stavek:
Senat za prekršek je presojo okoliščin za izredno omilitev opravil in svojo odločitev obrazložil. Odločitev tudi ne temelji na pravnem stališču, ki bi bilo nesprejemljivo z vidika ustavnih pravic, zato za kršitev 22. člena Ustave očitno ne gre.
Očitka kršitve 15. člena Ustave v okviru postopka z ustavno pritožbo ni mogoče ocenjevati.
Očitki, naslovljeni na postopek meritornega odločanja, ne morejo biti predmet te ustavne pritožbe.
Ker z izpodbijano določbo očitno niso bile kršene ustavne pravice, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo.
Geslo:
1.5.51.2.2 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Nesprejem, ker očitno ni kršitve ustavnih pravic.
5.2 - Temeljne pravice - Enakost (14.2).
5.3.13.18 - Temeljne pravice - Državljanske in politične pravice - Procesna jamstva, pravica do obrambe in poštenega sojenja (19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31) - Enakost orožij (22, 14).
Pravna podlaga:
Člen 14.2, 22, Ustava [URS] 
Člen 55.2.1, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Datum vloge:
5. 1. 2005
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
nesprejem ustavne pritožbe
Dokument:
US25090
Up-17/05-4
30. 9. 2005
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe A. A. iz Ž., ki ga zastopa B. B., odvetnica v Z., na seji senata dne 12. septembra 2005 in v postopku po četrtem odstavku 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94)
sklenilo:
Ustavna pritožba A. A. zoper odločbo Senata za prekrške št. IOK-75/2004 z dne 9. 9. 2004 se ne sprejme.
Obrazložitev
A.
1. Pritožnik je bil pravnomočno kaznovan zaradi storjenega cestnoprometnega prekrška z denarno kaznijo ter stransko kaznijo prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja. Naloženo mu je bilo tudi plačilo stroškov postopka. Z izpodbijano odločbo je bila zavrnjena njegova zahteva za izredno omilitev kazni.
2. V ustavni pritožbi zatrjuje napačno uporabo prava, nepravilno ugotovitev dejanskega stanja ter kršitev 14., 15. in 22. člena Ustave ter načela zaupanja v pravo. Očitke naslavlja pritožnik tako na izpodbijano odločbo kot na postopek meritornega odločanja o storitvi prekrška. Izrečene sankcije naj bi bile nepravične, nepravilne ter arbitrarne in samovoljne. Pritožnik meni, da prekrška ni storil, saj ni kršil nobenih cestnoprometnih predpisov oziroma naj ne bi vozil pod vplivom alkohola. Predlaga razveljavitev izpodbijane odločbe ter vrnitev zadeve v novo odločanje.
B.
3. Ustavno sodišče ni instanca organom, ki odločajo v postopku o prekršku, in ni pristojno presojati samih po sebi pravilnosti ugotovitev dejanskega stanja ter uporabe materialnega in procesnega prava. V skladu s prvim odstavkom 50. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94 – v nadaljevanju ZUstS) se Ustavno sodišče omeji na presojo, ali so bile z izpodbijano odločitvijo kršene človekove pravice ali temeljne svoboščine. Takšnih kršitev pa pritožnik ni izkazal. Odločanje o utemeljenosti zahteve za izredno omilitev kazni vsebuje presojo, ali so podane okoliščine, ki jih ni bilo ob izrekanju odločbe oziroma so bile, pa se zanje ni vedelo, ki bi očitno pripeljale do milejše kazni (213. člen Zakona o prekrških, Uradni list SRS, št. 25/83 in nasl. – ZP). Iz izpodbijane odločbe je razvidno, da je Senat za prekrške tako presojo opravil in svojo odločitev tudi dovolj izčrpno obrazložil. Odločitev tudi ne temelji na kakšnem pravnem stališču, ki bi bilo nesprejemljivo z vidika človekovih pravic ali temeljnih svoboščin. Zato ne gre za kršitev 22. člena Ustave (ki je v sodnih postopkih poseben izraz načela enakosti pred zakonom, drugi odstavek 14. člena Ustave).
4. Očitka pritožnika, da naj bi bila z izpodbijano odločbo kršena pravica iz prvega odstavka 15. člena Ustave, v okviru postopka z ustavno pritožbo ni mogoče ocenjevati. V postopku z ustavno pritožbo presoja Ustavno sodišče le morebitne kršitve določb o človekovih pravicah ali temeljnih svoboščinah.
5. Očitki, naslovljeni na postopek meritornega odločanja o storitvi prekrška, ne morejo biti predmet te ustavne pritožbe. Morebitne kršitve v zvezi s postopkom o prekršku bi lahko pritožnik uveljavljal z ustavno pritožbo zoper odločbo Senata za prekrške o zavrnitvi pritožbe pod pogojem, da bi bile izpolnjene vse procesne predpostavke, med drugim tudi 52. člen ZUstS, ki določa, da je treba ustavno pritožbo vložiti v roku 60 dni od dneva vročitve posamičnega akta, zoper katerega je mogoča ustavna pritožba.
6. Ker z izpodbijano odločbo očitno niso bile kršene človekove pravice ali temeljne svoboščine, kot jih zatrjuje pritožnik, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo.
C.
7. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi prve alineje drugega odstavka 55. člena ZUstS in prve alineje tretjega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 93/03 in 98/03 – popr.) v sestavi: predsednik senata dr. Zvonko Fišer ter člana dr. Ciril Ribičič in dr. Mirjam Škrk. Sklep je sprejel soglasno. Ker senat ustavne pritožbe ni sprejel, je bila zadeva v skladu z določbo četrtega odstavka 55. člena ZUstS predložena drugim sodnicam in sodnikom Ustavnega sodišča. Ker se za sprejem niso izrekli trije od njih, ustavna pritožba ni bila sprejeta v obravnavo.
Predsednik senata
dr. Zvonko Fišer