Up-361/04
Natisni
Opravilna št.:
Up-361/04
Datum odločitve:
8. 6. 2006
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2006:Up.361.04
Akt:
Ustavna pritožba zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. I Ips 360/2003 z dne 1. 4. 2004 v zvezi s sklepom Okrožnega sodišča v Mariboru št. Ks 584/2003 z dne 20. 10. 2003 in s sklepom Okrajnega sodišča v Mariboru št. II K 315/99 z dne 28. 8. 2003
Izrek:
Ustavna pritožba zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. I Ips 360/2003 z dne 1. 4. 2004 v zvezi s sklepom Okrožnega sodišča v Mariboru št. Ks 584/2003 z dne 20. 10. 2003 in s sklepom Okrajnega sodišča v Mariboru št. II K 315/99 z dne 28. 8. 2003 se ne sprejme.
Evidenčni stavek:
Ker odločitev sodišč ne more imeti pomembnejših pravnih posledic za pritožnika in od odločitve Ustavnega sodišča ni pričakovati rešitve pomembnega pravnega vprašanja, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo.
Geslo:
1.5.51.2.2 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Nesprejem, ker očitno ni kršitve ustavnih pravic.
Pravna podlaga:
Člen 55.2.2, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Datum vloge:
25. 5. 2004
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
nesprejem ustavne pritožbe
Dokument:
US26223
Dokument v PDF obliki:
Up-361-04.pdf
119 KB
Prenesite datoteko
Up-361/04-6
8. 6. 2006
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe, ki jo je vložil A. A. iz Ž., ki ga zastopa B. B., odvetnik v Z., na seji senata dne 29. maja 2006 in v postopku po četrtem odstavku 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94)
sklenilo:
Ustavna pritožba zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. I Ips 360/2003 z dne 1. 4. 2004 v zvezi s sklepom Okrožnega sodišča v Mariboru št. Ks 584/2003 z dne 20. 10. 2003 in s sklepom Okrajnega sodišča v Mariboru št. II K 315/99 z dne 28. 8. 2003 se ne sprejme.
Obrazložitev
A.
1. S pravnomočno sodbo je bila zoper pritožnika zavrnjena obtožba zaradi kaznivega dejanja goljufije po prvem odstavku 217. člena Kazenskega zakonika (Uradni list RS, št. 63/94 in nasl. – v nadaljevanju KZ) in kaznivega dejanja ponarejanja listin po tretjem odstavku v zvezi s prvim odstavkom 256. člena KZ. Hkrati je bilo odločeno, da stroški kazenskega postopka na prvi in drugi stopnji bremenijo proračun. V zvezi z navedeno sodbo je Okrajno sodišče izdalo sklep, s katerim je delno ugodilo predlogu pritožnikovega zagovornika za odmero nagrade in potrebnih izdatkov, ni pa priznalo priglašenih izdatkov iz naslova kilometrine in nagrade zaradi odsotnosti iz pisarne v času potovanja. Pritožbi zagovornika je Okrožno sodišče delno ugodilo in določilo višji znesek izplačila, v zvezi s spornimi izdatki in nagrado pa potrdilo stališče Okrajnega sodišča. Vrhovno sodišče je zavrnilo zahtevo za varstvo zakonitosti zoper pravnomočni sklep o priznanju nagrade ter potrebnih izdatkov zagovornika.
2. Pritožnik v ustavni pritožbi zatrjuje kršitev pravice do zagovornika iz druge alineje 29. člena Ustave. Sklicuje se na določbo točke b) tretjega odstavka 14. člena Mednarodnega pakta o državljanskih in političnih pravicah (Uradni list SFRJ, št. 7/71 in Uradni list RS, št. 35/92, MP, št. 9/92 – MPDPP) in navaja, da ta pravica vključuje tudi pravico do svobodne izbire zagovornika. Ne strinja se z razlago sodišč, po kateri se ne prizna povračilo izdatkov pritožnikovega zagovornika (kilometrine) in nagrade za odsotnost iz pisarne v času potovanja za stranko, kadar zagovornik in stranka nista iz istega kraja. Meni, da nepriznavanje navedenih stroškov pomeni omejevanje pravice do svobodne izbire zagovornika. Ustavnemu sodišču predlaga, naj izpodbijane sodne odločbe razveljavi.
B.
3. V skladu z drugo alinejo drugega odstavka 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (v nadaljevanju ZUstS) Ustavno sodišče ustavne pritožbe ne sprejme v obravnavo, če od odločitve ni pričakovati rešitve pomembnega pravnega vprašanja in če kršitev človekove pravice ali temeljne svoboščine ni imela pomembnejših posledic za pritožnika. V obravnavani zadevi gre za tak primer, saj sta izpolnjena oba pogoja.
4. V kazenskem postopku, ki se je vodil zoper pritožnika, je bila izdana zavrnilna sodba. Nepriznanje priglašenih izdatkov iz naslova kilometrine in nagrade zagovornika zaradi odsotnosti iz pisarne pa za pritožnika v tem primeru ne more imeti takšnega pomena, da bi upravičevalo presojo pred Ustavnim sodiščem kot najvišjim organom sodne oblasti za varstvo človekovih pravic in temeljnih svoboščin.
5. Prav tako od odločitve Ustavnega sodišča v obravnavanem primeru ni pričakovati rešitve pomembnega pravnega vprašanja. Treba je upoštevati, da od Ustavnega sodišča glede na to, da je njegova pristojnost v postopku ustavne pritožbe omejena na presojo kršitev človekovih pravic ali temeljnih svoboščin (prvi odstavek 50. člena ZUstS), ni mogoče pričakovati rešitve vseh pomembnih pravnih vprašanj, pač pa le pravnih vprašanj ustavnopravnega pomena. Takih vprašanj v tej zadevi ni.
6. Ker od odločitve Ustavnega sodišča v obravnavanem primeru ni pričakovati rešitve pomembnega pravnega vprašanja in ker morebitna kršitev človekove pravice ali temeljne svoboščine za pritožnika ni imela pomembnejših posledic, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo.
C.
7. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi druge alineje drugega odstavka 55. člena ZUstS v sestavi: predsednik senata dr. Zvonko Fišer ter člana dr. Ciril Ribičič in dr. Mirjam Škrk. Sklep je sprejel soglasno. Ker senat ustavne pritožbe ni sprejel, je bila zadeva v skladu z določbo četrtega odstavka 55. člena ZUstS predložena drugim sodnicam in sodnikom Ustavnega sodišča. Ker se za sprejem niso izrekli trije od njih, ustavna pritožba ni bila sprejeta v obravnavo.
Predsednik senata
dr. Zvonko Fišer