Up-100/05
Natisni
Opravilna št.:
Up-100/05
Datum odločitve:
14. 4. 2006
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2006:Up.100.05
Akt:
Ustavna pritožba zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. VIII Ips 148/2004 z dne 21. 12. 2004 v zvezi s sodbo Višjega delovnega in socialnega sodišča št. Pdp 150/2004 z dne 29. 1. 2004 in s sodbo Delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani št. I Pd 11/95 z dne 11. 9. 2000
Izrek:
Ustavna pritožba zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. VIII Ips 148/2004 z dne 21. 12. 2004 v zvezi s sodbo Višjega delovnega in socialnega sodišča št. Pdp 150/2004 z dne 29. 1. 2004 in s sodbo Delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani št. I Pd 11/95 z dne 11. 9. 2000 se ne sprejme.
Evidenčni stavek:
Pritožnik očitkov o kršitvi ustavnih pravic ne more uspešno uveljavljati v ustavni pritožbi, če jih predhodno ni že uveljavljal v postopku pred rednim sodiščem.
Če sodišče prepričljivo obrazloži, zakaj dokaznemu predlogu stranke ni sledilo, je sodišče zadostilo ustavno procesnim zahtevam iz 22. člena Ustave po obrarzloženi zavrnitvi dokaznega predloga.
Geslo:
1.5.51.2.2 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Nesprejem, ker očitno ni kršitve ustavnih pravic.
5.2 - Temeljne pravice - Enakost (14.2).
5.3.13.18 - Temeljne pravice - Državljanske in politične pravice - Procesna jamstva, pravica do obrambe in poštenega sojenja (19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31) - Enakost orožij (22, 14).
Pravna podlaga:
Člen 14.2, 22, Ustava [URS] 
Člen 55.2.1, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Datum vloge:
4. 2. 2005
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
nesprejem ustavne pritožbe
Dokument:
US25996
Dokument v PDF obliki:
Up-100-05.pdf
118 KB
Prenesite datoteko
Up-100/05-4
14. 4. 2006
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe A. A. iz Ž. na seji senata dne 28. marca 2006 in v postopku po četrtem odstavku 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94)
sklenilo:
Ustavna pritožba zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. VIII Ips 148/2004 z dne 21. 12. 2004 v zvezi s sodbo Višjega delovnega in socialnega sodišča št. Pdp 150/2004 z dne 29. 1. 2004 in s sodbo Delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani št. I Pd 11/95 z dne 11. 9. 2000 se ne sprejme.
Obrazložitev
A.
1. Delovno sodišče prve stopnje je zavrnilo pritožnikov zahtevek na razveljavitev odločb tožene stranke, na podlagi katerih je bil razporejen v plačilni razred s količnikom 3,25. Njegov zahtevek na ugotovitev, da je od 23. 4. 1994 dalje razporejen v plačilni razred s količnikom 3,40 z vsemi pripadajočimi pravicami, je prav tako zavrnilo. Višje delovno in socialno sodišče je njegovo pritožbo zavrnilo, Vrhovno sodišče pa je zavrnilo njegovo revizijo. Pritrdilo je stališču nižjih sodišč, da se pritožniku v napredovalno obdobje za delovno mesto kriminalist I ne more upoštevati čas pred letom 1988, ker tedaj ni bil razporejen na delovnem mestu enake ali podobne zahtevnosti, kar je bil pogoj po tretjem odstavku 5. člena Pravilnika o napredovanju zaposlenih v državni upravi (Uradni list RS, št. 41/94 in nasl.).
2. Pritožnik meni, da izpodbijana odločitev ni poštena. Zatrjuje kršitev 14. člena Ustave. Meni, da v primerjavi s sodelavci ni bil enako obravnavan. Poudarja, da so tudi drugi delali na delovnih mestih, kjer se je zahtevala višja stopnja izobrazbe, pa so jim bile pravice priznane od začetka razporeditve, njemu pa ne. Sodišču očita, da ni izvedlo dokaza z zaslišanjem treh prič, ki bi lahko potrdile njegove navedbe.
B.
3. Pritožnik zatrjuje kršitev drugega odstavka 14. člena Ustave (enakost pred zakonom), ki se v postopkih pred sodišči in drugimi organi izraža kot pravica do enakega varstva pravic (22. člen Ustave), vendar jih z navedbami v ustavni pritožbi ne izkaže. Očitek pritožnika, da je bil neenako obravnavan pri delodajalcu, je namreč pavšalen. Ustavno sodišče v zvezi s tem še ugotavlja, da pritožnik ni izkazal, da bi ta očitek uveljavljal že v postopku pred rednim sodiščem, kar je pogoj za njegovo uveljavljanje v ustavni pritožbi. Tudi zato iz tega razloga ni bila mogoča vsebinska obravnava tega očitka. Pritožnik pa tudi ne zatrjuje, da je sodišče odstopilo od ustaljene sodne prakse in v njegovem primeru odločilo drugače.
4. Navedba pritožnika, da sodišče ni izvedlo dokaza z zaslišanjem prič, ki jih je predlagal in ki bi lahko potrdile njegove navedbe, bi lahko utemeljevala kršitev 22. člena Ustave, vendar pritožnik tudi tega očitka ni izkazal. Iz izpodbijane sodbe delovnega sodišča prve stopnje namreč izhaja, da je sodišče predlog pritožnika, naj zasliši pričo, obrazloženo zavrnilo. Ugotovilo je, da je v predmetni zadevi zbranih dovolj listinskih dokazov, na podlagi katerih lahko odloči. Zahteva iz 22. člena Ustave po obrazloženi zavrnitvi dokaznega predloga je bila v obravnavanem primeru s strani sodišča upoštevana. Glede zaslišanja preostalih dveh prič pa Ustavno sodišče zopet ugotavlja, da pritožnik tudi v tem delu očitka ni izčrpal po vsebini, zato ga ni moglo obravnavati.
5. Ker očitno ne gre za kršitve človekovih pravic ali temeljnih svoboščin, kot jih zatrjuje pritožnik, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo.
C.
6. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi prve alineje drugega odstavka 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (v nadaljevanju ZUstS) in prve alineje tretjega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 93/03 in 98/03 – popr.) v sestavi: predsednica senata Milojka Modrijan ter člana dr. Janez Čebulj in Lojze Janko. Sklep je sprejel soglasno. Ker senat ustavne pritožbe ni sprejel, je bila zadeva v skladu z določbo četrtega odstavka 55. člena ZUstS predložena drugim sodnicam in sodnikom Ustavnega sodišča. Ker se za sprejem niso izrekli trije od njih, ustavna pritožba ni bila sprejeta v obravnavo.
Predsednica senata
Milojka Modrijan