Up-575/03
Natisni
Opravilna št.:
Up-575/03
Datum odločitve:
19. 1. 2006
Objavljeno:
Uradni list RS, št. 11/2006
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2006:Up.575.03
Akt:
Sklep Višjega sodišča v Ljubljani št. III Cp 541/2003 z dne 21. 5. 2003, sklep Okrajnega sodišča v Grosupljem št. Ig 1999/00007 z dne 19. 4. 2002 (2., 3. in 4. točka izreka) in sklep Okrajnega sodišča v Grosupljem št. Ig 1999/00007 z dne 11. 2. 2003
Izrek:
Sklep Višjega sodišča v Ljubljani št. III Cp 541/2003 z dne 21. 5. 2003, sklep Okrajnega sodišča v Grosupljem št. Ig 1999/00007 z dne 19. 4. 2002 (2., 3. in 4. točka izreka) in sklep Okrajnega sodišča v Grosupljem št. Ig 1999/00007 z dne 11. 2. 2003 se razveljavijo. 

Zadeva se vrne Okrajnemu sodišču v Grosupljem v novo odločanje.
Evidenčni stavek:
Ker izpodbijana odločitev temelji na določbi četrtega odstavka 21. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju, za katero je Ustavno sodišče presodilo, da ni v skladu z Ustavo, so bile z njo pritožnici kršene človekove pravice iz 22. in 25. člena Ustave. Zato je Ustavno sodišče razveljavilo izpodbijane sklepe in zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v novo odločanje. Pri novem odločanju o nadaljevanju izvršilnega postopka zoper pritožnico kot družbenico izbrisane družbe bo moralo sodišče upoštevati razloge citirane odločbe Ustavnega sodišča št. U-I-351/04 in Up-357/03 ter odločiti v skladu z načinom izvršitve iz 3. točke izreka navedene odločbe.
Geslo:
1.5.51.2.10 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Razveljavitev/odprava izpodbijanega akta in vrnitev v novo odločanje.
1.6.9.2 - Ustavno sodstvo - Učinki - Posledice za druge zadeve - Odločene zadeve.
5.3.13.18 - Temeljne pravice - Državljanske in politične pravice - Procesna jamstva, pravica do obrambe in poštenega sojenja (19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31) - Enakost orožij (22, 14).
5.3.13.3 - Temeljne pravice - Državljanske in politične pravice - Procesna jamstva, pravica do obrambe in poštenega sojenja (19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31) - Dvostopenjska sodna pristojnost (25).
1.5.51.2.4 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Začasno zadržanje izvršitve.
Pravna podlaga:
Člen 22, 25, Ustava [URS] 
Člen 59.1, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Datum vloge:
28. 8. 2003
Vrsta odločitve:
odločba
Vrsta rešitve:
razveljavitev ali odprava
Dokument:
US25672
Dokument v PDF obliki:
Up-575-03.pdf
109 KB
Prenesite datoteko
Up-575/03
25. 3. 2004
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe A. A. iz Ž., ki jo zastopa odvetniška pisarna B.  & B., d.n.o. – o.p., Z., na seji senata dne 25. marca 2004
sklenilo:
1. Ustavna pritožba A. A. zoper sklep Višjega sodišča v Ljubljani št. III Cp 541/2003 z dne 21. 5. 2003 v zvezi s sklepoma Okrajnega sodišča v Grosupljem št. Ig 1999/00007 z dne 19. 4. 2002 in št. Ig 99/00007 z dne 11. 2. 2003 se sprejme v obravnavo.
2. Do končne odločitve Ustavnega sodišča se zadrži izvršitev sklepa Višjega sodišča v Ljubljani št. III Cp 541/2003 z dne 21. 5. 2003 v zvezi s sklepoma Okrajnega sodišča v Grosupljem št. Ig 1999/00007 z dne 19. 4. 2002 in št. Ig 99/00007 z dne 11. 2. 2003.
Obrazložitev
A.
1. Okrajno sodišče je s sklepom št. Ig 1999/00007 z dne 19. 4. 2002 odločilo, da se izvršilni postopek zoper družbo C., d.o.o., ki je bila izbrisana iz sodnega registra, prekine z dnem 14. 9. 2001 ter se na predlog upnika postopek nadaljuje zoper pritožnico kot družbenico oziroma dedinjo-prevzemnico. Prvostopenjsko sodišče je tudi ugodilo upnikovemu predlogu za spremembo izvršilnega sredstva in dovolilo nadaljevanje izvršbe z rubežem, cenitvijo in prodajo dolžničinih premičnin. S sklepom št. Ig 99/00007 z dne 11. 2. 2003 pa je prvostopenjsko sodišče odločilo, da se izvršilni postopek, ki je bil ponovno prekinjen (s sklepom št. Ig 99/00007 z dne 16. 8. 2002), nadaljuje z dnem 15. 11. 2002.  Pritožnica se je pritožila zoper 2., 3. in 4. točko sklepa št. Ig 1999/00007 z dne 19. 4. 2002 (razen 1. točke, v kateri je prvostopenjsko sodišče odločilo, da se postopek z dnem 14. 9. 2001 prekine), pritožila pa se je tudi zoper sklep  št. Ig 99/00007 z dne 11. 2. 2003. Višje sodišče je z izpodbijano sodno odločbo zavrnilo pritožbi zoper oba sklepa.
2. Pritožnica v ustavni pritožbi izpodbija sklep Višjega sodišča in mu očita kršitev 2., 14., 22. in 23. člena Ustave. Meni, da je drugostopenjsko sodišče napačno uporabilo določbe materialnega in procesnega prava.  Pri tem se sklicuje na odločbo Ustavnega sodišča št. U-I-135/00 z dne 9. 10. 2002 (Uradni list RS, št. 93/02 in OdlUS XI, 211) in meni, da drugostopenjsko sodišče pri svoji odločitvi ni upoštevalo iz navedene ustavne odločbe izhajajočega temeljnega kriterija za ugotovitev neomejene odgovornosti družbenika za obveznosti izbrisane družbe, to je različnega dejanskega položaja posameznih družbenikov. Meni, da je Višje sodišče v izpodbijanem sklepu odločilo arbitrarno, saj naj ne bi upoštevalo pritožničinega dejanskega življenjskega položaja, iz katerega je po njenem mnenju razvidno, da niso podani pogoji za odgovornost pritožnice za obveznosti izbrisane družbe kot t. i. aktivne družbenice. V zvezi s tem navaja, da je v pritožbi zoper sklep Okrajnega sodišča št. Ig 99/00007 z dne 11. 2. 2003 dokazovala, da ni  imela vpliva na poslovanje, niti ni prevzemala obveznosti izbrisane družbe. Zatrjuje, da pritožbeno sodišče v izpodbijanem sklepu ni obrazložilo, zakaj je pritožnico štelo za aktivno družbenico. Meni, da njen položaj popolnoma ustreza pojmu pasivnega družbenika, kakor ga opredeljuje omenjena odločba Ustavnega sodišča. Navaja tudi, da je po sili zakona postala dedič družbe, ki je bila izbrisana, to dejstvo pa naj bi po 42. točki omenjene odločbe Ustavnega sodišča pomenilo, da je njena odgovornost za dolgove izbrisane družbe izključena. Pritožnica predlaga tudi začasno zadržanje izpodbijanega sklepa. Ta predlog utemeljuje z navedbo, da ji ob nadaljevanju izvršbe - rubeža grozi prodaja polovice stanovanjske hiše, v kateri živi z otrokoma ter bi ji s tem lahko nastale težko popravljive škodljive posledice.
3.
Iz ustavni pritožbi priložene pritožbe zoper sklep Okrajnega sodišča št. Ig 1999/00007 z dne 19. 4. 2002 izhaja, da je pritožnica v tem pravnem sredstvu podrejeno zahtevala, da se v primeru, da bi pritožbi Višje sodišče ugodilo in zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v nov postopek oziroma pritožbi ne bi (v celoti) ugodilo, pritožba šteje za ugovor zoper v tej zadevi izdan sklep o izvršbi, in tudi za ugovor zoper 3. in 4. točko (odločitev o nadaljevanju izvršbe z rubežem, cenitvijo in prodajo dolžnikovih premičnin in odločitev o stroških izvršilnega postopka) prvostopenjskega sklepa št. Ig 1999/00007 z dne 19. 4. 2002.
B.
4. Senat Ustavnega sodišča je odločil, da se ustavna pritožba sprejme v obravnavo. O njeni utemeljenosti bo odločilo Ustavno sodišče, ki bo presodilo, ali so bile z izpodbijano sodno odločbo kršene pritožničine človekove pravice in temeljne svoboščine.
5. Če je ustavna pritožba sprejeta v obravnavo, lahko po določbi 58. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94 - v nadaljevanju ZUstS) senat ali Ustavno sodišče na nejavni seji zadrži izvršitev posamičnega akta, ki se z ustavno pritožbo spodbija, če bi z izvršitvijo lahko nastale težko popravljive škodljive posledice. V predlogu za začasno zadržanje izpodbijanega sklepa pritožnica navaja, da je mati samohranilka z otrokoma v starosti od 11 in 19 let, njena mesečna plača pa naj bi znašala 141.583 SIT. Poleg tega je Ustavno sodišče vpogledalo v spis v izvršilni zadevi št. Ig 99/00007, iz katerega izhaja, da je upnik (Č. Č., d.d.)  dne 11. 1. 2004 vložil pri Okrajnem sodišču v Grosupljem predlog, da sodišče dovoli izvršbo zoper pritožnico z novim izvršilnim sredstvom, to je z ugotovitvijo vrednosti in prodajo polovice pritožničine nepremičnine. Upnik je temu predlogu priložil tudi izpisek iz zemljiške knjige, iz katerega je razvidno, da se njegov predlog nanaša na stanovanjsko hišo na naslovu V. V. V. V., kjer pa po podatkih v ustavni pritožbi prebiva pritožnica. Glede na premoženjsko stanje, kot ga zatrjuje pritožnica in navedene podatke, ki izhajajo iz  sodnega spisa, Ustavno sodišče ocenjuje, da bi z izvrševanjem izpodbijanega sklepa za pritožnico lahko nastale težko popravljive škodljive posledice v smislu 58. člena ZustS. Po drugi strani pa za nasprotno stranko – upnika v izvršilnem postopku – začasno zadržanje izpodbijanega sklepa ne more povzročiti hujših premoženjskih posledic. Zato je Ustavno sodišče do končne odločitve zadržalo izvršitev izpodbijanega sklepa.
6. Ta sklep je senat Ustavnega sodišča sprejel na podlagi prvega odstavka 54. člena  in 58. člena ZUstS ter prve alineje drugega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 93/03 in 98/03 – popr.) v sestavi: predsednica senata mag. Marija Krisper Kramberger ter člana Jože Tratnik in dr. Dragica Wedam Lukić.
Predsednica senata
mag. Marija Krisper Kramberger
Up-575/03-25
19. 1. 2006
ODLOČBA
Ustavno sodišče je v postopku odločanja o ustavni pritožbi A. A. iz Ž., ki jo zastopa odvetniška pisarna B. & B., d.n.o. – o.p., Z., na seji dne 19. januarja 2006
odločilo:
1.	Sklep Višjega sodišča v Ljubljani št. III Cp 541/2003 z dne 21. 5. 2003, sklep Okrajnega sodišča v Grosupljem št. Ig 1999/00007 z dne 19. 4. 2002 (2., 3. in 4. točka izreka) in sklep Okrajnega sodišča v Grosupljem št. Ig 1999/00007 z dne 11. 2. 2003 se razveljavijo.
2.	Zadeva se vrne Okrajnemu sodišču v Grosupljem v novo odločanje.
Obrazložitev
A.
1.	Sodišče prve stopnje je prekinilo izvršilni postopek zoper družbo C., d.o.o., ki je bila izbrisana iz sodnega registra na podlagi določb Zakona o finančnem poslovanju podjetij (Uradni list RS, št. 54/99 in nasl. – v nadaljevanju ZFPPod), in 19. 4. 2002 postopek na predlog upnika nadaljevalo zoper družbenico oziroma dedinjo – prevzemnico izbrisane družbe (sedaj pritožnico). V istem sklepu je ugodilo tudi upnikovemu predlogu za spremembo izvršilnega sredstva in dovolilo nadaljevanje izvršbe z rubežem, cenitvijo in prodajo dolžničinih premičnin. Prvostopenjsko sodišče je izvršilni postopek dne 16. 8. 2002 ponovno prekinilo, tokrat na podlagi sklepa Ustavnega sodišča št. U-I-135/2000 z dne 23. 5. 2002 do dokončne odločitve Ustavnega sodišča glede izvrševanja tretjega poglavja ZFPPod, in ga dne 15. 11. 2002 nadaljevalo. Pritožnica se je zoper oba sklepa pritožila, Višje sodišče je pritožbi zavrnilo.
2.	Pritožnica z ustavno pritožbo izpodbija sklep Višjega sodišča in mu očita kršitev 2., 14., 22. in 23. člena Ustave. Meni, da je Višje sodišče napačno uporabilo določbe materialnega in procesnega prava.  Pri tem se sklicuje na odločbo Ustavnega sodišča št. U-I-135/00 z dne 9. 10. 2002 (Uradni list RS, št. 93/02 in OdlUS XI, 211) in trdi, da Višje sodišče pri svoji odločitvi ni upoštevalo iz navedene ustavne odločbe izhajajočega temeljnega kriterija za ugotovitev neomejene odgovornosti družbenika za obveznosti izbrisane družbe, to je različnega dejanskega položaja posameznih družbenikov. Meni, da je Višje sodišče v izpodbijanem sklepu odločilo arbitrarno, saj naj ne bi upoštevalo pritožničinega dejanskega življenjskega položaja, iz katerega je po njenem mnenju razvidno, da niso podani pogoji za odgovornost pritožnice za obveznosti izbrisane družbe kot t. i. aktivne družbenice. V zvezi s tem navaja, da je v pritožbi zoper drugi sklep o nadaljevanju postopka dokazovala, da ni imela vpliva na poslovanje, niti ni prevzemala obveznosti izbrisane družbe. Zatrjuje, da Višje sodišče v izpodbijanem sklepu ni obrazložilo, zakaj je pritožnico štelo za aktivno družbenico. Meni, da njen položaj popolnoma ustreza pojmu pasivnega družbenika, kakor ga opredeljuje omenjena odločba Ustavnega sodišča. Navaja tudi, da je po sili zakona postala dedinja družbe, ki je bila izbrisana, to dejstvo pa naj bi po 42. točki omenjene odločbe Ustavnega sodišča pomenilo, da je njena odgovornost za dolgove izbrisane družbe izključena. Pritožnica predlaga tudi začasno zadržanje izpodbijanega sklepa.
3.	Ustavno sodišče je s sklepom št. Up-575/03 z dne 25. 3. 2004 ustavno pritožbo sprejelo v obravnavo. Do končne odločitve je zadržalo izvrševanje izpodbijanih sklepov. V skladu z določbo 56. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94 – v nadaljevanju ZUstS) je Ustavno sodišče ustavno pritožbo poslalo Višjemu sodišču v Ljubljani, ki nanjo ni odgovorilo. Ustavna pritožba je bila skladno z 22. členom Ustave vročena tudi nasprotnemu udeležencu v izvršilnem postopku (upniku), ki je na ustavno pritožbo odgovoril. V odgovoru navaja, da je bil v času nastanka terjatve zapustnik aktivni družbenik kasneje izbrisane družbe. Meni, da je Višje sodišče pravilno zavzelo stališče, da pritožnica za dolgove izbrisane družbe ne odgovarja iz naslova dedovanja, ampak iz naslova vstopa v družbo kot družbenica, ter odgovorilo na navedbe pritožnice o njeni pasivnosti v navedeni družbi. Navaja tudi, da je pritožnica podedovala poslovni delež v navedeni družbi s smrtjo zapustnika, kasnejši vpis v sodni register pa je le deklaratorne narave. Če pritožnica ne bi imela interesa vodenja družbe, bi se po mnenju upnika lahko odpovedala dedovanju oziroma vsaj ne bi sklenila dednega dogovora, po katerem je prevzela poslovni delež v družbi. Upnik nasprotuje stališču pritožnice, da so na podlagi odločbe Ustavnega sodišča št. U-I-135/00 osebe, ki so postale družbeniki na podlagi dedovanja, avtomatično pasivni družbeniki. Meni, da pritožnica ni bila pasivna družbenica, ker je bila edina družbenica izbrisane družbe, zato ni mogla pričakovati, da bo z družbo namesto nje upravljal kdo drug. Pritožnici naj bi bilo znano finančno stanje izbrisane družbe, zato bi po upnikovem mnenju kot dober gospodar morala sprožiti likvidacijo oziroma stečaj družbe, za kar naj bi imela dovolj časa. Meni tudi, da pritožnica Višjemu sodišču zmotno očita, da ni upoštevalo predloženih dokazov, in soglaša s stališčem sodišča, da pritožnica svoje pasivnosti ni dokazala. Pritožnica seznanjenost s finančnim stanjem v navedeni družbi ob sklenitvi dednega dogovora zanika.
B.
4.	V obravnavani zadevi je prvostopenjsko sodišče prekinjeni izvršilni postopek nadaljevalo zoper pritožnico na podlagi 208. člena Zakona o pravdnem postopku (Uradni list RS, št. 26/99 in nasl. – ZPP). Pritožnica kot nova dolžnica je lahko nadaljevanju postopka oporekala šele v pritožbah zoper oba prvostopenjska sklepa. Tako je šele Višje sodišče presojalo vprašanje, ali je pritožnica kot družbenica v smislu odločbe Ustavnega sodišča št. U-I-135/00 odgovorna za obveznosti izbrisane družbe in ob tem ugotovilo, da je zanje odgovorna oziroma da ni uspela dokazati, da ni t. i. aktivna družbenica. Prvostopenjsko sodišče je o nadaljevanju postopka odločilo zgolj s procesnima sklepoma, šele Višje sodišče pa je na podlagi pritožničinih pritožb vsebinsko odločilo o njenem ugovoru, da obveznost ni prešla nanjo.
5. Ustavno skladnost ureditve nadaljevanja izvršilnega postopka zoper novega dolžnika je Ustavno sodišče že presojalo v odločbi št. U-I-351/04 in Up-357/03 z dne 20. 10. 2005 (Uradni list RS, št. 96/05). Zavzelo je stališče, da odločanje o prehodu obveznosti na novega dolžnika zahteva postopek, ki je vsebinsko enak postopku odločanja o ugovoru dolžnika proti sklepu o izvršbi z upoštevanjem ustreznih procesnih jamstev. Ker zakonska ureditev tega ne omogoča, je presodilo, da je določba četrtega odstavka 24. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju (Uradni list RS, št. 51/98 in nasl. ─ ZIZ) v neskladju z 22. in s 25. členom Ustave. Za čas do odprave ugotovljenega neskladja z Ustavo je določilo tudi način izvršitve te odločbe, po katerem mora sodišče pri odločanju o nadaljevanju prekinjenega postopka novemu dolžniku dati možnost, da se izjavi že v postopku na prvi stopnji.
6. Ker izpodbijana odločitev temelji na zakonski določbi, za katero je Ustavno sodišče presodilo, da ni v skladu z Ustavo, so bile z njo pritožnici kršene človekove pravice iz 22. in 25. člena Ustave. Zato je Ustavno sodišče razveljavilo izpodbijane sklepe in zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v novo odločanje. Pri novem odločanju o nadaljevanju izvršilnega postopka zoper pritožnico kot družbenico izbrisane družbe bo moralo sodišče upoštevati razloge citirane odločbe Ustavnega sodišča št. U-I-351/04 in Up-357/03 in odločiti v skladu z načinom izvršitve iz 3. točke izreka navedene odločbe.
C.
7. Ustavno sodišče je sprejelo to odločbo na podlagi prvega odstavka 59. člena ZUstS v sestavi: predsednik dr. Janez Čebulj ter sodnice in sodniki dr. Zvonko Fišer, Lojze Janko, mag. Marija Krisper Kramberger, Milojka Modrijan, dr. Ciril Ribičič in dr. Dragica Wedam Lukić. Odločbo je sprejelo soglasno.
Predsednik
dr. Janez Čebulj