Up-3312/07
Natisni
Opravilna št.:
Up-3312/07
Datum odločitve:
11. 9. 2008
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2008:Up.3312.07
Akt:
Sodba Vrhovnega sodišča št. X Ips 1242/2006 z dne 20. 6. 2007
Izrek:
Sodba Vrhovnega sodišča št. X Ips 1242/2006 z dne 20. 6. 2007 se razveljavi in se zadeva vrne v novo odločanje Vrhovnemu sodišču.
Evidenčni stavek:
Kadar se državljanstvo kot predhodno vprašanje v postopku denacionalizacije ugotavlja ob upoštevanju drugega odstavka 35. člena Zakona o državljanstvu, velja domneva nelojalnosti tudi za osebo, ki je bila v času med drugo svetovno vojno mladoletna. Zato se mora sodišče pri odločanju glede na njeno starost v celotnem medvojnem obdobju opredeliti, ali je bila oseba tedaj že v starosti, ko je bila sposobna lojalnega ravnanja in če je bila, zakaj. Če se stranka na to izrecno sklicuje, mora sodišče pojasniti tudi, zakaj starost osebe v času med drugo svetovno vojno ni takšna okoliščina, ki bi sama po sebi zadoščala za izpodbitje domneve nelojalnosti. Če sodišče tega ne stori, krši pravico stranke do enakega varstva pravic iz 22. člena Ustave.
Geslo:
1.5.51.2.10 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Razveljavitev/odprava izpodbijanega akta in vrnitev v novo odločanje.
5.3.13.18 - Temeljne pravice - Državljanske in politične pravice - Procesna jamstva, pravica do obrambe in poštenega sojenja (19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31) - Enakost orožij (22, 14).
5.3.13.17 - Temeljne pravice - Državljanske in politične pravice - Procesna jamstva, pravica do obrambe in poštenega sojenja (19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31) - Obrazložitev.
Pravna podlaga:
Člen 22, Ustava [URS] 
Člen 59.1, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
¤
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Vlagatelj:
Theresie Osman, Republika Avstrija
Datum vloge:
23. 10. 2007
Vrsta odločitve:
odločba
Vrsta rešitve:
razveljavitev ali odprava
Dokument:
US28259
Dokument v PDF obliki:
Up-3312-07.pdf
91 KB
Prenesite datoteko
Up-3312/07-15
11. 9. 2008
ODLOČBA
Ustavno sodišče je v postopku odločanja o ustavni pritožbi Theresie Osman, Republika Avstrija, ki jo zastopa Dušan Ludvik Kolnik, odvetnik v Mariboru, na seji 11. septembra 2008
odločilo:
Sodba Vrhovnega sodišča št. X Ips 1242/2006 z dne 20. 6. 2007 se razveljavi in se zadeva vrne v novo odločanje Vrhovnemu sodišču.
Obrazložitev
A.
1. Z izpodbijano sodbo je Vrhovno sodišče v upravnem sporu zavrnilo pritožničino revizijo zoper sodbo Upravnega sodišča, s katero je to sodišče zavrnilo tožbo zoper odločitev upravnih organov, da se pritožničin pokojni brat od 28. 8. 1945 ni štel za jugoslovanskega državljana. V sodbi je Vrhovno sodišče navedlo, da v postopkih, v katerih se ugotavlja državljanstvo ob upoštevanju drugega odstavka 35. člena Zakona o državljanstvu FLRJ (Uradni list DFJ, št. 64/45 in Uradni list FLRJ, št. 54/46 in nasl. – v nadaljevanju ZDrž/45), domneva nelojalnosti oseb, na katere se ta določba nanaša, velja tudi za osebe, ki so bile v času med drugo svetovno vojno mladoletne. Zmotno naj bi bilo stališče pritožnice, da je to domnevo mogoče uspešno izpodbijati zgolj s sklicevanjem na mladoletnost teh oseb, saj naj bi v tem primeru ob uporabi 12. člena Zakona o denacionalizaciji (Uradni list RS, št. 27/91-I in nasl. – v nadaljevanju ZDen) te osebe postale denacionalizacijski upravičenci, čeprav njihovim staršem zaradi nemške narodnosti (in neizpodbite domneve nelojalnosti) tak status ne bi bil priznan. Drugih dejstev, ki bi kazala na lojalnost njenega brata, pa naj bi pritožnica ne zatrjevala. Vrhovno sodišče je navedlo še, da se v primeru, ko gre za osebo, ki zaradi starosti ni bila sama sposobna tvoriti svoje volje in se ravnati po njej, domneva nelojalnosti lahko izpodbija tako, da se sklicuje, da je njej bližnja oseba (praviloma starši) ravnala lojalno.
2. Pritožnica zatrjuje kršitev 2., 14., 22. in 33. člena Ustave. Stališču, po katerem se pri osebi, ki zaradi starosti ni bila sama sposobna tvoriti svoje volje in se ravnati po njej, domneva nelojalnosti lahko izpodbija s sklicevanjem na lojalno ravnanje njej bližnje osebe, očita neskladje z 2. členom Ustave in s splošno sprejetim civilizacijskim načelom subjektivne odgovornosti. Vrhovno sodišče naj bi s tem, ko je, kljub njenemu izrecnemu sklicevanju na bratovo mladoletnost, navedlo, da ni navajala okoliščin, ki bi izpodbile domnevo bratove nelojalnosti, kršilo 22. člen Ustave. Meni, da se njen brat niti ni mogel pregrešiti zoper interese narodov in narodnosti FLRJ, saj zaradi svoje starosti (ob začetku druge svetovne vojne je bil star enajst let) ni bil sposoben tvoriti svoje volje in se ravnati po njej. Zato naj bi že zgolj sklicevanje na to okoliščino zadoščalo za izpodbitje domneve njegove nelojalnosti.
3. Senat Ustavnega sodišča je s sklepom št. Up-3312/07 z dne 11. 4. 2008 ustavno pritožbo sprejel v obravnavo. Ustavna pritožba je bila na podlagi 56. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 64/07 – v nadaljevanju ZUstS) predložena Ministrstvu za notranje zadeve in Upravni enoti Maribor, ki nanjo nista odgovorila. O sprejeti ustavni pritožbi je bilo obveščeno tudi Vrhovno sodišče.
B.
4. Pritožnica Vrhovnemu sodišču očita, da je s tem, ko je v izpodbijani sodbi navedlo, da ni zatrjevala okoliščin, ki bi izpodbile domnevo nelojalnosti, ki bremeni njenega brata, kršilo 22. člena Ustave. Glede na tak pritožničin očitek se v obravnavanem primeru zastavlja predvsem vprašanje, ali je pritožnica med postopkom zatrjevala okoliščine, ki bi izpodbile domnevo nelojalnosti njenega brata, in ali je Vrhovno sodišče na njene trditve tudi zadovoljivo odgovorilo.
5. V predmetni zadevi se je državljanstvo pritožničinega brata ugotavljalo zaradi zahteve, ki jo je na podlagi tretjega odstavka 63. člena ZDen podal upravni organ, ki odloča o denacionalizacijskem zahtevku. Pri tem je bil uporabljen drugi odstavek 35. člena ZDrž/45, po katerem se za državljane FLRJ niso štele osebe nemške narodnosti, ki so bile v tujini in ki so se pred ali med vojno pregrešile zoper svoje državljanske dolžnosti z nelojalnimi postopki proti narodnim in državnim interesom narodov FLRJ.
6. Ustavno sodišče je v svojih odločbah že večkrat poudarilo, da velja domneva nelojalnosti tudi pri mladoletnih osebah, za katere se (ob upoštevanju drugega odstavka 35. člena ZDrž/45) državljanstvo ugotavlja kot predhodno vprašanje v postopku denacionalizacije. Sprejelo je stališče, da je treba pri odločanju glede obstoja nelojalnosti mladoletne osebe posebej upoštevati njeno starost v času med drugo svetovno vojno in se glede na njeno tedanjo starost opredeliti, ali jo je mogoče šteti za nelojalno in če jo je mogoče, zakaj (glej odločbi št. Up-2/02 z dne 28. 2. 2002, Uradni list RS, št. 23/02, OdlUS XI, 111 in št. Up-525/04 z dne 9. 12. 2004, Uradni list RS, št. 138/04). Stališču, da zgolj zatrjevanje mladoletnosti ne zadostuje za izpodbijanje domneve nelojalnosti, samemu po sebi ni mogoče očitati neskladja s kakšno od človekovih pravic. Vendar je to stališče zgolj izhodišče za odločanje, v konkretnem primeru pa je treba ob njegovi uporabi upoštevati, ali (ne) gre za mladoletno osebo, pri kateri glede na njeno starost v času, ko naj bi bila domnevno nelojalna, domneva sploh ne pride v poštev, ker bi glede na duševne in telesne sposobnosti takšne osebe dejansko pomenila fikcijo. To bi že samo po sebi pomenilo neenako obravnavanje mladoletnih oseb. Kadar pa se sodišče pri odločanju kljub zatrjevanju stranke niti ne opredeli, zakaj starost osebe, za katero se ugotavlja jugoslovansko državljanstvo, že sama po sebi ne izključuje domneve nelojalnosti, krši tudi pravico do enakega varstva pravic iz 22. člena Ustave. Takšno stališče je Ustavno sodišče sprejelo v odločbi št. Up-3303/07 z dne 13. 3. 2008 (Uradni list RS, št. 31/08). V tej odločbi je Ustavno sodišče tudi opozorilo na ustavno nedopustnost stališča, po katerem se za osebo, ki med drugo svetovno vojno ni bila v starosti, ko bi mogla tvoriti svojo voljo in ravnanje, domneva nelojalnosti lahko izpodbija s sklicevanjem na ravnanje tej osebi bližnjih oseb (praviloma staršev). Poudarilo je, da mora imeti vsak posameznik, ne glede na svoje prednike, možnost izpodbijati domnevo nelojalnosti, ki ga bremeni, pri čemer pa je okoliščina, ki lahko sama po sebi izpodbije domnevo nelojalnosti, tudi starost otroka.
7. V obravnavanem primeru je Vrhovno sodišče odločitev, da pritožnici ni uspelo izpodbiti domneve bratove nelojalnosti, oprlo na presojo, da pritožnica v postopku ni zatrjevala dejstev, ki bi kazala na bratovo lojalno ravnanje. Iz ustavne pritožbe in iz listin, ki so ji priložene, je razvidno, da se je pritožnica v postopku sklicevala na bratovo starost kot na tisto okoliščino, ki naj bi zadoščala za izpodbitje domneve njegove nelojalnosti. Domneva nelojalnosti, ki bremeni osebe, za katere se državljanstvo ugotavlja ob upoštevanju drugega odstavka 35. člena ZDrž/45, se nanaša na obdobje pred in med drugo svetovno vojno. Ob upoštevanju stališč dosedanje ustavnosodne presoje se mora zato sodišče (in upravni organ) pri odločanju o državljanstvu osebe, za katero se to ugotavlja ob upoštevanju navedene določbe, opredeliti, ali je to osebo glede na njeno starost v celotnem medvojnem času mogoče šteti za nelojalno in če jo je mogoče, zakaj. Vrhovno sodišče se je glede starosti pritožničinega brata v tem obdobju opredelilo z navedbo, da od pritožničinega brata glede na njegovo starost ob začetku vojne ni bilo mogoče pričakovati ravnanja, ki bi izkazovalo njegovo lojalnost. S tem se je Vrhovno sodišče opredelilo le do njegove starosti ob začetku druge svetovne vojne, ni pa se opredelilo do vprašanja, ali je bil pritožničin brat glede na njegovo starost v celotnem medvojnem obdobju sposoben (ne)lojalnega ravnanja in zakaj. Ker kljub izrecnemu pritožničinemu zatrjevanju tudi ni pojasnilo, zakaj tedanja starost pritožničinega brata ni takšna okoliščina, ki bi sama po sebi zadoščala za izpodbitje domneve njegove nelojalnosti, je pritožnico prikrajšalo za obrazloženo sodno odločbo. S tem je kršilo njeno pravico do enakega varstva pravic iz 22. člena Ustave.
8. Glede na navedeno je Ustavno sodišče izpodbijano sodbo Vrhovnega sodišča razveljavilo in zadevo vrnilo temu sodišču v novo odločanje. V ponovljenem postopku bo moralo Vrhovno sodišče (ob upoštevanju razlogov, navedenih v tej odločbi) glede na pritožničino izrecno revizijsko navedbo pojasniti, zakaj starost pritožničinega brata v času med drugo svetovno vojno sama po sebi ne zadošča za izpodbitje domneve njegove nelojalnosti. Opredeliti se bo moralo tudi do starosti pritožničinega brata v celotnem medvojnem obdobju in pojasniti, ali je bil ta glede na svojo starost v tem času sposoben lojalnega ravnanja in če je bil, zakaj.
9. Ker je izpodbijano sodbo razveljavilo že zaradi kršitve pravice iz 22. člena Ustave, se Ustavno sodišče ni spuščalo v presojo drugih zatrjevanih kršitev.
C.
10. Ustavno sodišče je sprejelo to odločbo na podlagi prvega odstavka 59. člena ZUstS in tretje alineje tretjega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 86/07) v sestavi: predsednik Jože Tratnik ter sodnici in sodniki mag. Marta Klampfer, mag. Miroslav Mozetič, dr. Ernest Petrič, Jasna Pogačar, dr. Ciril Ribičič in Jan Zobec. Odločbo je sprejelo soglasno.
Jože Tratnik
Predsednik