P-40/07
Natisni
Opravilna št.:
P-40/07
Datum odločitve:
20. 11. 2008
Objavljeno:
Uradni list RS, št. 112/2008 in OdlUS XVII, 65
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2008:P.40.07
Akt:
Spor o pristojnosti
Izrek:
Za odločanje o pravnem sredstvu, vloženem zoper plačilni nalog Policijske postaje Kočevje št. 75083817 z dne 22. 9. 2006, je pristojno Okrajno sodišče v Kočevju.
Evidenčni stavek:
Za odločitev o tem, kdo je pristojen za odločanje o pravnem sredstvu zoper plačilni nalog, je bistveno, kakšen plačilni nalog je prekrškovni organ izdal.
Geslo:
1.2.51.7.2 - Ustavno sodstvo - Vrste vlog - Aktivna legitimacija v postopku pred Ustavnim sodiščem - Spor o pristojnosti - Prizadeti organ.
1.3.52.1.3 - Ustavno sodstvo - Pristojnost - Odločitev - V sporu o pristojnosti - Med sodišči in drugimi državnimi organi.
1.5.51.3.3 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - Odločitve v drugih postopkih - Odločitev o tem, kateri organ je pristojen.
1.2.1.3 - Ustavno sodstvo - Vrste vlog - Vloga državnega in drugega organa - Izvršilni organi.
Pravna podlaga:
Člen 61.4, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
¤
Vrsta zadeve:
spori o pristojnosti
Vrsta akta:
drugi akti
Vlagatelj:
Policijska postaja Kočevje
Datum vloge:
20. 11. 2007
Vrsta odločitve:
odločba
Vrsta rešitve:
določitev pristojnega organa
Dokument:
US28419
Dokument v PDF obliki:
P-40-07.pdf
90 KB
Prenesite datoteko
P-40/07-7
20. 11. 2008
ODLOČBA
Ustavno sodišče je v postopku za rešitev spora glede pristojnosti, začetem z zahtevo Policijske postaje Kočevje, na seji 20. novembra 2008
odločilo:
Za odločanje o pravnem sredstvu, vloženem zoper plačilni nalog Policijske postaje Kočevje št. 75083817 z dne 22. 9. 2006, je pristojno Okrajno sodišče v Kočevju.
Obrazložitev
A.
1. Policijska postaja Kočevje je na podlagi 57. člena Zakona o prekrških (Uradni list RS, št. 7/03 in nasl. – v nadaljevanju ZP-1) kršitelju izdala plačilni nalog zaradi kršitve četrtega odstavka 29. člena Zakona o varnosti cestnega prometa (Uradni list RS, št. 83/2004 in nasl. – ZVCP-1). Zoper ta plačilni nalog je kršiteljica 5. 10. 2006 v skladu s tedanjo ureditvijo (tretji odstavek 57. člena ZP-1) vložila zahtevo za sodno varstvo.
2. Okrajno sodišče v Kočevju se je s sklepom z dne 30. 10. 2007 izreklo za nepristojno za odločanje o zahtevi za sodno varstvo. V obrazložitvi svojega sklepa sodišče ugotavlja, da je 25. 11. 2006 začel veljati Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o prekrških (Uradni list RS, št. 115/06 – v nadaljevanju ZP-1D), s katerim sta bila v členih 57a in 57b uvedena posebna plačilna naloga in drugače urejen ugovor zoper plačilni nalog, izdan na podlagi 57. člena ZP-1 v primeru določenih prekrškov. Sodišče meni, da je bil v obravnavanem primeru sicer izdan plačilni nalog po 57. členu ZP-1, dejansko pa naj bi šlo za primer posebnega plačilnega naloga iz 57.a člena ZP-1. Ker je pravno sredstvo zoper plačilni nalog iz 57.a člena ZP-1 po veljavni ureditvi ugovor, sodišče meni, da je vloženo zahtevo za sodno varstvo treba šteti kot ugovor, o katerem je pristojen odločati prekrškovni organ.
3. Policijska postaja Kočevje je na Ustavno sodišče vložila zahtevo za odločitev o sporu glede pristojnosti. V njej navaja, da je bila zahteva za sodno varstvo v času odločanja o prekršku (22. 9. 2006) po ZP-1 edino pravno sredstvo zoper plačilni nalog in da policist v tem času ni imel možnosti izdati plačilnega naloga po 57.a členu ZP-1. Meni, da je bilo v času odločanja glede na prvi odstavek 46. člena ZP-1 edino dovoljeno pravno sredstvo le zahteva za sodno varstvo in da ni pristojna za odločanje o vloženem pravnem sredstvu.
B.
4. Ustavno sodišče je na podlagi osme alineje prvega odstavka 160. člena Ustave pristojno, da odloča o sporih glede pristojnosti med sodišči in drugimi državnimi organi. Po drugem odstavku 61. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 64/07 – ur. p. b. – v nadaljevanju ZUstS) lahko, če pride do spora glede pristojnosti zato, ker več organov zavrača pristojnost v posamezni zadevi, zahteva rešitev spora glede pristojnosti organ, ki mu je bila zadeva odstopljena, ker meni, da zanjo ni pristojen.
5. V ZP-1 je pristojnost za odločanje o pravnih sredstvih zoper plačilni nalog med prekrškovnimi organi in sodišči razmejena glede na to, kakšen plačilni nalog je izdal prekrškovni organ. Če izda plačilni nalog na podlagi 57. člena ZP-1 (ta se lahko izda le, če pooblaščena uradna oseba prekrškovnega organa prekršek osebno zazna ali ga ugotovi z uporabo ustreznih tehničnih sredstev ali naprav), lahko kršitelj zoper takšen plačilni nalog praviloma[1] vloži le zahtevo za sodno varstvo (tretji odstavek 57. člena ZP-1). Če prekrškovni organ na podlagi zahteve za sodno varstvo plačilnega naloga sam ne odpravi, niti ga ne nadomesti z novim, o njej odloča krajevno pristojno sodišče prve stopnje (šesti odstavek 57. člena in drugi odstavek 60. člen ZP-1). Če izda prekrškovni organ plačilni nalog po 57.a členu ZP-1,[2] (ta se lahko v primeru kršitev v prvem odstavku tega člena naštetih predpisov izda tudi, če pooblaščena uradna oseba prekrškovnega organa ugotovi prekršek na podlagi zbranih obvestil in dokazov), zoper takšen plačilni nalog ni dovoljena zahteva za sodno varstvo, kršitelj pa ima pravico do ugovora (četrti odstavek 57.a člena ZP-1).[3] O ugovoru odloči prekrškovni organ z odločbo o prekršku (četrti odstavek 57.a člena ZP-1).[4]
6. Za razmejitev pristojnosti za odločanje o pravnem sredstvu zoper plačilni nalog je torej odločilno, kakšen plačilni nalog je izdal prekrškovni organ. Če ni izdal posebnega plačilnega naloga iz 57.a člena ZP-1, pač pa plačilni nalog na podlagi 57. člena ZP-1,[5] je pravno sredstvo kršitelja zahteva za sodno varstvo. Za takšen primer gre tudi v obravnavani zadevi. Iz priloženega plačilnega naloga namreč izhaja, da je izdan na podlagi 57. člena ZP-1, zato je zoper njega dovoljena zahteva za sodno varstvo. O njej mora odločiti Okrajno sodišče v Kočevju (sedmi odstavek 63. člena ZP-1). Ali je prekrškovni organ plačilni nalog izdal pravilno in zakonito ali ne (ker bi moral sprejeti drugačno odločitev), ne more biti predmet presoje sodišča v fazi preizkusa procesnih predpostavk za odločanje o pravnem sredstvu, niti ne more biti predmet presoje Ustavnega sodišča pri odločanju o sporu glede pristojnosti. O tem bo (v okviru zakonsko predpisanih mej preizkusa) presojalo sodišče, ko bo meritorno odločalo o zahtevi za sodno varstvo.
C.
7. Ustavno sodišče je sprejelo to odločbo na podlagi četrtega odstavka 61. člena ZUstS in četrte alineje drugega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 86/07) v sestavi: predsednik Jože Tratnik ter sodnici in sodniki mag. Marija Krisper Kramberger, mag. Miroslav Mozetič, dr. Ernest Petrič, Jasna Pogačar, dr. Ciril Ribičič in Jan Zobec. Odločbo je sprejelo s šestimi glasovi proti enemu. Proti je glasoval sodnik Ribičič.
Jože Tratnik
Predsednik
Opombe:
[1]Izjema velja po 57.b členu ZP-1 za plačilni nalog, ki se izda za kršitve predpisov o ustavljanju in parkiranju vozil v cestnem prometu, zoper katerega ni dovoljena zahteva za sodno varstvo, temveč ima kršitelj pravico do ugovora v osmih dneh od vročitve plačilnega naloga. Navedena zakonska določba je bila uveljavljena z ZP-1D 25. 11. 2006.
[2]To pa je mogoče šele od uveljavitve te zakonske določbe z ZP-1D.
[3]Pred uveljavitvijo Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o prekrških (Uradni list RS, št. 17/08 – v nadaljevanju ZP-1E), ki je v veljavi od 5. 3. 2008, je enako določal tudi peti odstavek 57.a člena ZP-1.
[4]Pred uveljavitvijo ZP-1E je podobno določal tudi peti odstavek 57.a člena ZP-1.
[5]In ne gre za izjemo po 57.b členu ZP-1.