U-I-25/09
Natisni
Opravilna št.:
U-I-25/09
Datum odločitve:
26. 3. 2009
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2009:U.I.25.09
Akt:
Zakon o zaščiti živali (Uradni list RS, št. 43/07 – ur. p. b.) (ZZZiv), 4. odst. 25. čl.

Pravilnik o zaščiti živali pri zakolu (Uradni list RS, št. 33/05 in 5/06), 1. al. 2. odst. 9. čl.
Izrek:
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti četrtega odstavka 25. člena Zakona o zaščiti živali (Uradni list RS, št. 43/07 – ur. p. b.) ter za oceno ustavnosti in zakonitosti 1. alineje drugega odstavka 9. člena Pravilnika o zaščiti živali pri zakolu (Uradni list RS, št. 33/05 in 5/06) se zavrže.
Evidenčni stavek:
Pobudnik nima pravnega interesa, če ne izkaže, da izpodbijana ureditev neposredno posega v njegov pravni položaj.
Geslo:
1.4.9.2 - Ustavno sodstvo - Postopek - Stranke - Interes.
1.4.51.4 - Ustavno sodstvo - Postopek - Procesne predpostavke (v vseh postopkih razen v postopku ustavne pritožbe) - Pravni interes za vložitev pobude.
1.5.51.1.2.1 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku abstraktne presoje - Zavrženje pobude - Ker ni pravnega interesa.
Pravna podlaga:
Člen 25.3, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
Vrsta zadeve:
ocena ustavnosti in zakonitosti predpisov in drugih splošnih aktov
Vrsta akta:
zakon
Vlagatelj:
Društvo za osvoboditev živali in njihove pravice, Ponikva
Datum vloge:
4. 2. 2009
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrženje
Dokument:
US28651
Dokument v PDF obliki:
U-I-25-09.pdf
91 KB
Prenesite datoteko
U-I-25/09-5
26. 3. 2009
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus pobude Društva za osvoboditev živali in njihove pravice, Ponikva, ki ga zastopa Vladko Began, odvetnik v Celju, na seji 26. marca 2009
sklenilo:
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti četrtega odstavka 25. člena Zakona o zaščiti živali (Uradni list RS, št. 43/07 – ur. p. b.) ter za oceno ustavnosti in zakonitosti 1. alineje drugega odstavka 9. člena Pravilnika o zaščiti živali pri zakolu (Uradni list RS, št. 33/05 in 5/06) se zavrže.
Obrazložitev
1. Pobudnik izpodbija ureditev, ki pri perutnini in kuncih dopušča zakol brez omamljanja na domu pri rejcu, za njegovo lastno uporabo. Meni, da je v neskladju z 2. in z 72. členom Ustave, ker povzroča nepotrebno trpljenje živali pri zakolu. Svoj pravni interes utemeljuje z navedbami, da je društvo v javnem interesu, ustanovljeno s ciljem uveljavljanja pravic živali v Ustavi in v praksi, kar izkazuje s priloženima statutom in odločbo Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Njegov pravni interes naj bi izhajal iz tretjega odstavka 72. člena Ustave ter iz 1., 2. in 42. člena Zakona o zaščiti živali (v nadaljevanju ZZZiv). Meni, da ZZZiv vsem osebam, ki so v teh določbah navedene, podeljuje pravni interes za sodelovanje v vseh pravnih postopkih, ki zadevajo zaščito živali. S tem v zvezi se sklicuje tudi na tretji odstavek 137. člena Zakona o ohranjanju narave (Uradni list RS, št. 96/04 – u. p. b. – v nadaljevanju ZON), ki društvu v javnem interesu podeljuje pravico zastopati interese ohranjanja narave v vseh upravnih in sodnih postopkih. Glede na določbe ZZZiv naj bi bil kot društvo, ki deluje v javnem interesu, dolžan zaščititi domačo perutnino in kunce pred mučenjem in v zvezi s tem opozarjati na nepravilnosti in nezakonitosti. Življenje, zdravje in dobro počutje živali pa naj bi bili tudi njegov statutarni interes. Obravnavana pobuda naj bi bila tako ena izmed poti za izvršitev teh dolžnosti pobudnika. Ureditev, ki dopušča trpljenje živali pri zakolu, naj bi zato neposredno posegala v njegov pravni položaj. Predlaga, naj Ustavno sodišče izpodbijane določbe odpravi.
2. Pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti (in zakonitosti) lahko da, kdor izkaže svoj pravni interes (prvi odstavek 24. člena Zakona o Ustavnem sodišču, Uradni list RS, št. 64/07 – ur. p. b. – v nadaljevanju ZUstS). Po drugem odstavku navedenega člena je pravni interes podan, če predpis ali splošni akt za izvrševanje javnih pooblastil, katerega oceno pobudnik predlaga, neposredno posega v njegove pravice, pravne interese oziroma v njegov pravni položaj.
3. Po ustaljeni ustavnosodni presoji imajo politične stranke, društva, zbornice in združenja pravni interes le za izpodbijanje predpisov, ki neposredno posegajo v njihove pravice, pravne interese ali pravni položaj. Za pobude, ki jih ti subjekti vlagajo v imenu svojih članov ali zaradi njihovih interesov ali ker menijo, da uveljavljajo splošni družbeni interes, njihov pravni interes ni izkazan. Ustavno sodišče je izjemoma priznalo pravni interes za vložitev pobude tistim združenjem, ki so bila ustanovljena z namenom zagotavljanja pravic in interesov skupine oseb, ki se vanj povezujejo, izpodbijani predpis pa naj bi jim te pravice kratil, in ekološkim društvom, ki so bila na podlagi Zakona o varstvu okolja (Uradni list RS, št. 32/93 in nasl. – ZVO) subjekti varstva okolja.[1] Vendar položaj pobudnika kot društva ni tak. Pobudnik se v zvezi s pravnim interesom sklicuje na odločbo Ustavnega sodišča št. U-I-386/06 z dne 13. 3. 2008 (Uradni list RS, št. 32/08 in OdlUS XVII, 11). V tej zadevi je bil pobudniku kot društvu v javnem interesu, ki se zavzema za pravice živali, res priznan pravni interes za presojo ustavnosti predpisa, vendar zato, ker mu kot zainteresiranemu subjektu ni bilo zagotovljeno sodelovanje v postopku priprave predpisov, ki urejajo varstvo na področju, na katerem deluje, kar zagotavlja t. i. Aarhuška konvencija. V tej pobudi takih očitkov ni in gre očitno za drugačen primer. Zato pobudnik s sklicevanjem na citirano odločbo ne more utemeljiti pravnega interesa. Tega ne more storiti niti s sklicevanjem na sklep Ustavnega sodišča št. U-I-97/07 z dne 10. 4. 2008.[2] V njem je Ustavno sodišče pobudo tega društva zavrglo, ker glede na citirano odločbo tega sodišča ni več izkazovalo pravovarstvene potrebe. To pa seveda ne pomeni, da bi Ustavno sodišče pravni interes društva sicer priznalo, za zavrženje je upoštevalo le drugo okoliščino, ker je bila močnejša.
4. Pobudnik svoj pravni interes utemeljuje tudi z dolžnostjo zaščite živali pred trpljenjem. Izviral naj bi iz ZZZiv in njegovega statuta, posredno pa celo iz 72. člena Ustave. Pobudnik zatrjuje, da ni več mogoče pristati na zakol živali brez omamljanja, vendar to ni povezano s pravicami in pravnimi interesi pobudnika kot društva, ampak z vsebino njegove dejavnosti. Svoja stališča v zvezi s tem lahko naslovi na zakonodajalca,[3] s sklicevanjem nanje pa ne more izkazati povezanosti z lastnim pravnim položajem in zato tudi ne utemeljiti pravnega interesa, kot to zahteva drugi odstavek 24. člena ZUstS. Tudi če bi ZZZiv pobudniku dajal pravico zastopati interese varstva živali v upravnih in sodnih postopkih (podobno kot ZON), v danem primeru glede na ustaljeno ustavnosodno presojo[4] še ne bi izkazoval pravnega interesa za oceno ustavnosti izpodbijanih določb.
5. Ker pobudnik ni izkazal, da bi izpodbijane določbe neposredno posegale v njegov pravni položaj, je Ustavno sodišče njegovo pobudo zavrglo.
6. Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi tretjega odstavka 25. člena ZUstS in prve alineje tretjega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 86/07) v sestavi: predsednik Jože Tratnik ter sodnica in sodniki dr. Mitja Deisinger, mag. Marta Klampfer, mag. Miroslav Mozetič, dr. Ernest Petrič, dr. Ciril Ribičič in Jan Zobec. Sklep je sprejelo soglasno.
Jože Tratnik
Predsednik
Opombe:
[1] Glej sklep Ustavnega sodišča št. U-I-30/95 z dne 21. 12. 1995, Uradni list RS, št. 3/96 in OdlUS IV, 126.
[2] Objavljen na spletni strani Ustavnega sodišča:
<
http://odlocitve.us-rs.si/usrs/us-dl.nsf/o/C56DC2C4CB22E922C12571720029DAD0
>.
[3] ZZZiv društvom, ki delujejo na področju zaščite živali, daje pooblastilo, da opozarjajo na nepravilnosti v zvezi z zaščito živali (tretji odstavek 42. člena).
[4] Glej sklep Ustavnega sodišča št. U-I-251/07 z dne 10. 1. 2008, Uradni list RS, št. 6/08 in OdlUS XVIII, 2.