Up-1211/06
Natisni
Opravilna št.:
Up-1211/06
Datum odločitve:
6. 12. 2006
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2006:Up.1211.06
Akt:
Ustavna pritožba zoper sodbo Višjega sodišča v Celju št. Kp 143/2006 z dne 30. 5. 2006 v zvezi s sodbo Okrajnega sodišča v Šentjurju pri Celju št. K 74/2002 z dne 16. 2. 2006
Izrek:
Ustavna pritožba zoper sodbo Višjega sodišča v Celju št. Kp 143/2006 z dne 30. 5. 2006 v zvezi s sodbo Okrajnega sodišča v Šentjurju pri Celju št. K 74/2002 z dne 16. 2. 2006 se:
– v delu, ki se nanaša na pravnomočno obsodbo, zavrže,
– v delu, ki se nanaša na kazensko sankcijo in plačilo stroškov kazenskega postopka, ne sprejme.
Evidenčni stavek:
Ustavno sodišče zavrže ustavno pritožbo, če zoper izpodbijani posamični akt niso izčrpana vsa reda in izredna pravna sredstva.
Ker je sodišče kot podlago za določitev višine denarne kazni in stroškov kazenskega postopka upoštevalo pritožnikovo pokojnino, ni kršilo drugega odstavka 14. člena ustave.
Geslo:
1.4.52.4 - Ustavno sodstvo - Postopek - Procesne predpostavke v postopku ustavne pritožbe - Izčrpanje pravnih sredstev.
1.5.51.2.1 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Zavrženje.
1.5.51.2.2 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Nesprejem, ker očitno ni kršitve ustavnih pravic.
5.2 - Temeljne pravice - Enakost (14.2).
Pravna podlaga:
Člen 14.2, Ustava [URS] 
Člen 55.1.2, 55.2.1, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Datum vloge:
11. 7. 2006
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrženje, nesprejem ustavne pritožbe
Dokument:
US26822
Dokument v PDF obliki:
Up-1211-06.pdf
120 KB
Prenesite datoteko
Up-1211/06-5
6. 12. 2006
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe, ki jo je vložil A. A. iz Ž. pri Ž., na seji senata 30. novembra 2006 in v postopku po četrtem odstavku 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94)
sklenilo:
Ustavna pritožba zoper sodbo Višjega sodišča v Celju št. Kp 143/2006 z dne 30. 5. 2006 v zvezi s sodbo Okrajnega sodišča v Šentjurju pri Celju št. K 74/2002 z dne 16. 2. 2006 se:
– v delu, ki se nanaša na pravnomočno obsodbo, zavrže,
– v delu, ki se nanaša na kazensko sankcijo in plačilo stroškov kazenskega postopka, ne sprejme.
Obrazložitev
A.
1. S prvostopenjsko sodbo je bil pritožnik spoznan za krivega kaznivega dejanja grdega ravnanja po prvem odstavku 146. člena Kazenskega zakonika (Uradni list RS, št. 63/94 in nasl. – KZ). Sodišče mu je izreklo 90.000 SIT denarne kazni ter mu v plačilo naložilo povrnitev stroškov kazenskega postopka v višini 84.235 SIT in plačilo povprečnine, odmerjene na 90.000 SIT. Višje sodišče je z izpodbijano sodbo pritožbi pritožnikovega zagovornika delno ugodilo, tako da je prvostopenjsko sodbo spremenilo le v odločbi o stroških kazenskega postopka. Naložene stroške je ob nespremenjeni višini povprečnine znižalo na 83.735 SIT. V preostalem delu je pritožbo zavrnilo in potrdilo prvostopenjsko sodbo.
2. Pritožnik izraža nestrinjanje z obsodbo za očitano kaznivo dejanje in v tem delu smiselno zatrjuje kršitev pravice do izvajanja dokazov v korist obdolženca iz tretje alineje 29. člena Ustave. Izpodbija tudi odločitev o izrečeni kazenski sankciji in stroških postopka. Zatrjuje kršitev drugega odstavka 14. člena Ustave ter navaja, da se z višino izrečene denarne kazni in z višino ostalih stroškov, ki jih je dolžan plačati, ne strinja. Meni, da jih zaradi pomanjkanja sredstev ni zmožen plačati. Po mnenju pritožnika višina pokojnine ne bi smela biti merilo za odmero denarne kazni.
B. – I.
3. Po prvem odstavku 51. člena Zakona o Ustavnem sodišču (v nadaljevanju ZUstS) se lahko ustavna pritožba vloži šele, ko so izčrpana vsa pravna sredstva.
4. Na podlagi prvega odstavka 420. člena Zakona o kazenskem postopku (Uradni list RS, št. 63/94 in nasl. – ZKP) je zoper izpodbijano pravnomočno sodbo (prva alineja izreka tega sklepa) dovoljena zahteva za varstvo zakonitosti. Ker pritožnik ni izkazal, da bi izčrpal navedeno pravno sredstvo, je Ustavno sodišče ustavno pritožbo zavrglo (prva alineja izreka).
B. – II.
5. Pritožnik z ustavno pritožbo izpodbija tudi odločitev o izrečeni kazenski sankciji in plačilu stroškov kazenskega postopka (druga alineja izreka tega sklepa). V skladu s prvim odstavkom 50. člena ZUstS Ustavno sodišče preizkusi le, ali so bile z izpodbijano sodno odločbo kršene človekove pravice ali temeljne svoboščine. Zato ustavne pritožbe ni mogoče utemeljiti z navedbami, ki po vsebino pomenijo zgolj ugovor nepravilno ugotovljenega dejanskega stanja oziroma zmotne uporabe prava. Zgolj nestrinjanje pritožnika z izrečeno kaznijo in s tem njegova razlaga, da pokojnina ne more biti podlaga za odmero denarne kazni, za utemeljitev kršitve drugega odstavka 14. člena Ustave še ne zadoščata.
6. Ker z izpodbijano odločitvijo o denarni kazni in stroških postopka očitno ni bila kršena človekova pravica, kot jo zatrjuje pritožnik, Ustavno sodišče ustavne pritožbe v tem delu ni sprejelo v obravnavo. Pri tem se Ustavno sodišče ni opredelilo do vprašanja, ali je v tem delu podana procesna predpostavka izčrpanosti pravnih sredstev.
C.
7. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi prve alineje drugega odstavka in druge alineje prvega odstavka 55. člena ZUstS ter prve alineje tretjega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 93/03 in 98/03 – popr.) v sestavi: predsednik senata dr. Zvonko Fišer ter člana dr. Ciril Ribičič in dr. Mirjam Škrk. Sklep je sprejel soglasno. Ker senat ustavne pritožbe ni sprejel, je bila zadeva v skladu z določbo četrtega odstavka 55. člena ZUstS predložena drugim sodnicam in sodnikom Ustavnega sodišča. Ker se za sprejem niso izrekli trije od njih, ustavna pritožba ni bila sprejeta v obravnavo.
Predsednik senata
dr. Zvonko Fišer