U-I-200/08, Up-2129/08
Natisni
Opravilna št.:
U-I-200/08, Up-2129/08
Datum odločitve:
28. 1. 2009
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2009:U.I.200.08
Akt:
Zakon o upravnem sporu (Uradni list RS, št. 105/06) (ZUS), 1. odst. 73. čl. in 2. odst. 83. čl.
Ustavna pritožba zoper sklep Vrhovnega sodišča št. X Ips 267/2008 z dne 15. 5. 2008
Izrek:
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti prvega odstavka 73. člena in drugega odstavka 83. člena Zakona o upravnem sporu (Uradni list RS, št. 105/06) se zavrne.
Ustavna pritožba zoper sklep Vrhovnega sodišča št. X Ips 267/2008 z dne 15. 5. 2008 se ne sprejme.
Evidenčni stavek:
Ustavno sodišče zavrne pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti kot neutemeljeno, če pobudnik v novi vlogi ne navede okoliščin, ki jih Ustavno sodišče ni ocenjevalo že v zadevi, v kateri je že odločilo, in ki bi lahko pripeljale do drugačne odločitve Ustavnega sodišča.
Če je pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti predpisa očitno neutemeljena, jo Ustavno sodišče zavrne.
Če očitno ne gre za kršitev človekovih pravic ali temeljnih svoboščiin, zatrjevanih v ustavni pritožbi, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ne sprejme v obravnavo.
Geslo:
1.5.51.1.5.1.1 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku abstraktne presoje - Zavrnitev pobude - Ker je očitno neutemeljena - Ker je bilo o zadevi že odločeno, pa ni novih argumentov.
1.5.51.2.2 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Nesprejem, ker očitno ni kršitve ustavnih pravic.
3.12 - Splošna načela - Jasnost in natančnost pravnih določb.
5.3.13.3 - Temeljne pravice - Državljanske in politične pravice - Procesna jamstva, pravica do obrambe in poštenega sojenja (19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31) - Dvostopenjska sodna pristojnost (25).
Pravna podlaga:
Člen 25, Ustava [URS] 
Člen 26.2, 55.b.2, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
Vrsta zadeve:
ocena ustavnosti in zakonitosti predpisov in drugih splošnih aktov, ustavna pritožba
Vrsta akta:
zakon
Vlagatelj:
Jessica Perles Crimmins, ZDA
Datum vloge:
22. 7. 2008
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrnitev, nesprejem ustavne pritožbe
Dokument:
US28547
Dokument v PDF obliki:
U-I-200-08, Up-2129-08.pdf
89 KB
Prenesite datoteko
U-I-200/08-4
Up-2129/08-5
28. 1. 2009
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus pobude in ustavne pritožbe Jessice Perles Crimmins, Združene države Amerike, ki jo zastopa Bojana Ozimek, odvetnica v Ljubljani, na seji 28. januarja 2009
sklenilo:
1. Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti prvega odstavka 73. člena in drugega odstavka 83. člena Zakona o upravnem sporu (Uradni list RS, št. 105/06) se zavrne.
2. Ustavna pritožba zoper sklep Vrhovnega sodišča št. X Ips 267/2008 z dne 15. 5. 2008 se ne sprejme.
Obrazložitev
A.
1. Upravna enota Ljubljana je s sklepom kot prepozno zavrgla zahtevo za denacionalizacijo nepremičnine, vložene v korist domnevnega upravičenca do denacionalizacije Pavla Perlesa. Odločitev upravnega organa prve stopnje je v pritožbenem upravnem postopku potrdilo Ministrstvo za okolje in prostor, v upravnem sporu pa tudi Upravno sodišče. Vrhovno sodišče je revizijo, vloženo zoper sodbo sodišča prve stopnje, zavrglo kot nedovoljeno. Na podlagi stališča, po katerem sta tako trditveno kot dokazno breme za dokazovanje izpolnjenosti pogojev za dovolitev revizije iz drugega odstavka 83. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) na strani revidenta, je ugotovilo, da revident ni konkretno in določno zatrjeval okoliščin, ki bi utemeljevale dovoljenost revizije po drugi točki drugega odstavka 83. člena ZUS-1 oziroma ni izkazal nobenega od pogojev iz drugega odstavka 83. člena ZUS-1, ki bi lahko bili podlaga za dovolitev revizije.
2. Pritožnica izpodbija sklep Vrhovnega sodišča o zavrženju revizije. Zatrjuje kršitev 22. in 25. člena Ustave. Navaja, da ji kot pravni naslednici domnevnega upravičenca do denacionalizacije zaradi zatrjevanih kršitev lahko nastanejo hujše posledice. Ker naj bi bil z izpodbijano odločitvijo zaključen postopek v zvezi z zahtevo za denacionalizacijo premoženja večje vrednosti, ki naj bi bilo neločljivo povezano s premoženjem, ki je bilo že vrnjeno v naravi, naj bi se vrednost tega premoženja bistveno zmanjšala. Zatrjuje, da je odločitev revizijskega sodišča arbitrarna. Revizijska navedba, da so bile v konkretni zadevi pri posredovanju podatkov s strani Geodetske uprave Republike Slovenije (GURS) izkazane številne nepravilnosti in neskladnosti, po pritožničinem mnenju zadostno opredeljuje in utemeljuje, da gre v obravnavani zadevi za pomembno pravno vprašanje, kar naj bi zadoščalo za ugotovitev izpolnjenosti pogoja za dovoljenost revizije po drugi točki drugega odstavka 83. člena ZUS-1. Pritožnica Vrhovnemu sodišču očita tudi, da se ni opredelilo do izrecne revizijske trditve, da je premoženje, ki je bilo predmet postopka v tej zadevi, neločljivo povezano z že denacionaliziranim premoženjem, in da ima njuno ločeno obravnavanje hude posledice, tj. nemožnost uporabe premoženja ter zmanjšanje njegove vrednosti.
3. Predlaga tudi oceno ustavnosti 73. do 95. člena ZUS-1. Navaja, da je med postopkom, v katerem je bila sprejeta z ustavno pritožbo izpodbijana odločitev, začel veljati ZUS-1, ki naj ne bi več zagotavljal možnosti pritožbe zoper vsako odločitev sodišča prve stopnje oziroma naj ne bi zagotavljal možnosti preizkusa odločbe Upravnega sodišča iz vseh pritožbenih razlogov, tj. zaradi bistvene kršitve pravil postopka, zaradi zmotne ali nepopolne ugotovitve dejanskega stanja ter zaradi zmotne uporabe materialnega prava. Zato naj bi bile izpodbijane določbe ZUS-1, kolikor zoper odločitev Upravnega sodišča ne dopuščajo pritožbe, temveč le revizijo, v neskladju s 25. členom Ustave. ZUS-1 naj bi bil v delu, ki ureja revizijo, v neskladju tudi z 22. členom Ustave, saj naj bi bili pogoji za dovoljenost revizije določeni tako, da omogočajo samovoljno odločanje Vrhovnega sodišča pri presoji njihove izpolnjenosti.
B. – I.
4. Z izpodbijanim sklepom je bila zavržena revizija zoper sodbo Upravnega sodišča, s katero je bila pravnomočno zavrnjena tožba zoper odločitev upravnega organa prve stopnje o zavrženju zahteve za denacionalizacijo. Izpodbijani sklep je bil izdan v postopku, v katerem so bile uporabljene tudi posamezne določbe ZUS-1, ki jih pobudnica izpodbija s pobudo. To pomeni, da bi morebitna ugoditev pobudi lahko vplivala na pravni položaj pritožnice. Zato ta izkazuje pravni interes za vložitev pobude.
5. Pobudnica zatrjuje neustavnost določb ZUS-1, ki urejajo pritožbo (73. do 82. člen ZUS-1), in določb ZUS-1, ki urejajo revizijo (83. do 95. člen ZUS-1). Vendar iz navedb v pobudi izhaja, da se pobudnica ne strinja le z omejitvijo pritožbe v upravnem sporu (prvi odstavek 73. člena ZUS-1)[1] ter da ureditev revizije po ZUS-1 izpodbija le v delu, ki določa pogoje za dovoljenost revizije (drugi odstavek 83. člena ZUS-1).[2]Glede na tako opredeljen predmet pobude je Ustavno sodišče štelo, da pobudnica ureditev pritožbe in revizije po ZUS-1 izpodbija le glede navedenih določb in v tem obsegu.
6. Ustavno sodišče je z odločbo št. U-I-98/07 z dne 12. 6. 2008 (Uradni list RS, št. 65/08) že presodilo, da prvi odstavek 73. člena ZUS-1, po katerem je zoper sodbo Upravnega sodišča pritožba dovoljena le v primeru, če je sodišče samo ugotovilo drugačno dejansko stanje, kot ga je ugotovila tožena stranka, ter je na tej podlagi spremenilo izpodbijani upravni akt, ni v neskladju s 25. členom Ustave. Ker pobudnica pobude v tem delu ne utemeljuje z razlogi, ki jih Ustavno sodišče ne bi upoštevalo že pri prejšnji odločitvi, njen očitek o neskladnosti izpodbijanega prvega odstavka 73. člena ZUS-1 s 25. členom Ustave ni utemeljen.
7. Neutemeljen je tudi očitek pobudnice o neustavnosti drugega odstavka 83. člena ZUS-1. Pobudnica izpodbijani določbi očita neskladje z Ustavo, ker da zakonska opredelitev pogojev za dovoljenost revizije omogoča samovoljno odločanje Vrhovnega sodišča pri presoji njihove izpolnjenosti. Takšen očitek bi bil lahko relevanten z vidika načela jasnosti in določnosti pravnih norm iz 2. člena Ustave. Tega očitka pa ni mogoče utemeljiti s posplošeno trditvijo, da zakonska opredelitev pogojev za dovoljenost revizije omogoča samovoljno odločanje sodišča. Kolikor očitek pobudnice pomeni dejansko nestrinjanje z uporabo (razlago) te določbe v konkretnem postopku, pa to vprašanje ne more biti predmet postopka za oceno ustavnosti predpisa.
8. Glede na navedeno je pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti izpodbijanih določb ZUS-1 očitno neutemeljena. Zato jo je Ustavno sodišče zavrnilo (1. točka izreka tega sklepa).
B. – II.
9. Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo, ker zatrjevane kršitve človekovih pravic ali temeljnih svoboščin niso podane (2. točka izreka tega sklepa).
C.
10. Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi drugega odstavka 26. člena, drugega odstavka 55.b člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 64/07 – ur. p. b. – ZUstS) ter prve alineje tretjega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 86/07) v sestavi: predsednik Jože Tratnik ter sodnice in sodniki mag. Marta Klampfer, mag. Marija Krisper Kramberger, mag. Miroslav Mozetič, dr. Ernest Petrič, Jasna Pogačar, dr. Ciril Ribičič in Jan Zobec. Sklep je sprejelo soglasno.
Jože Tratnik
Predsednik
z a n j
dr. Ciril Ribičič
Podpredsednik
Opombi:
[1]Prvi odstavek 73. člena ZUS-1 določa: "Zoper sodbo, ki jo izda upravno sodišče, je dovoljena pritožba, če je sodišče samo ugotovilo drugačno dejansko stanje, kot ga je ugotovila tožena stranka, ter je na tej podlagi spremenilo izpodbijani upravni akt ali če je sodišče odločilo na podlagi 66. člena tega zakona."
[2] ZUS-1 v drugem odstavku 83. člena določa:
"(2) Revizija je dovoljena:
1. če vrednost izpodbijanega dela dokončnega upravnega akta oziroma pravnomočne sodbe, če je sodišče odločilo meritorno, v zadevah, v katerih je pravica ali obveznost stranke izražena v denarni vrednosti, presega 20.000 eurov;
2. če gre po vsebini zadeve za odločitev o pomembnem pravnem vprašanju ali če odločba sodišča prev stopnje odstopa od sodne prakse vrhovnega sodišča glede pravnega vprašanja, ki je bistveno za odločitev, ali če v praksi sodišča prve stopnje o tem pravnem vprašanju ni enotnosti, vrhovno sodišče pa o tem še ni odločalo;
3. če ima odločitev, ki se izpodbija v upravnem sporu, zelo hude posledice za stranko."