Up-521/05
Natisni
Opravilna št.:
Up-521/05
Datum odločitve:
31. 1. 2007
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2007:Up.521.05
Akt:
Ustavna pritožba zoper sklep Vrhovnega sodišča št. II Ips 118/2005 z dne 21. 4. 2005
Izrek:
Ustavna pritožba zoper sklep Vrhovnega sodišča št. II Ips 118/2005 z dne 21. 4. 2005 se ne sprejme.
Evidenčni stavek:
Če očitno ne gre za kršitev človekovih pravic ali temeljnih svoboščin, zatrjevanih v ustavni pritožbi, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ne sprejme v obravnavo.
Geslo:
1.5.51.2.2 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Nesprejem, ker očitno ni kršitve ustavnih pravic.
5.2 - Temeljne pravice - Enakost (14.2).	
5.3.13.18 - Temeljne pravice - Državljanske in politične pravice - Procesna jamstva, pravica do obrambe in poštenega sojenja (19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31) - Enakost orožij (22, 14).
5.3.13.13 - Temeljne pravice - Državljanske in politične pravice - Procesna jamstva, pravica do obrambe in poštenega sojenja (19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31) - Neodvisnost (23).
5.3.13.14 - Temeljne pravice - Državljanske in politične pravice - Procesna jamstva, pravica do obrambe in poštenega sojenja (19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31) - Nepristranskost (23).
Pravna podlaga:
Člen 14.2, 22, 23, Ustava [URS] 
Člen 55.2.1, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Datum vloge:
1. 6. 2005
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
nesprejem ustavne pritožbe
Dokument:
US27106
Dokument v PDF obliki:
Up-521-05.pdf
117 KB
Prenesite datoteko
Up-521/05-4
31. 1. 2007
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe A. A., ki ga zastopa B. B., odvetnica v Ž., na seji senata 16. januarja 2007 in v postopku po četrtem odstavku 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94)
sklenilo:
Ustavna pritožba zoper sklep Vrhovnega sodišča št. II Ips 118/2005 z dne 21. 4. 2005 se ne sprejme.
Obrazložitev
A.
1. Vrhovno sodišče je zavrglo revizijo pritožnika (v pravdnem postopku toženca). Ugotovilo je, da pogoj vrednosti spornega predmeta po Zakonu o pravdnem postopku (Uradni list RS, št. 26/99 in nasl. – v nadaljevanju ZPP) ni izpolnjen. Vrhovno sodišče je zavzelo stališče, da gre pri zahtevkih za povrnitev premoženjske in nepremoženjske škode za različno dejansko in pravno podlago, zato bi moral vsak posamezen zahtevek izpolnjevati pogoje glede vrednosti spornega predmeta in ni dovolj, da ta pogoj izpolnjuje seštevek teh zahtevkov.
2. V ustavni pritožbi pritožnik zatrjuje kršitev pravice do enakosti pred zakonom (14. člen Ustave), pravice do enakega varstva pravic (22. člen Ustave), pravice do sodnega varstva (23. člen Ustave) ter določbe 15. člena Ustave o varstvu človekovih pravic. Meni, da je smisel določb ZPP o dopustnosti revizije glede na vrednost spornega predmeta v tem, da se Vrhovno sodišče ne ukvarja s spori, ki objektivno ne predstavljajo velikega in odločilnega premika v premoženju posameznika. Navaja, da je v obravnavani zadevi šlo za povrnitev nepremoženjske in premoženjske škode iz prometne nesreče. Škoda naj bi izvirala iz istega dogodka in naj bi bila enoten materialnopravni pojem. Vrhovno sodišče naj zato ne bi smelo umetno razbiti enotno ocenjeno škodo na dva ločena zahtevka, ki naj bi imela različno pravno in dejansko podlago. Meni, da mu zato Vrhovno sodišče ni zagotovilo pravice do enakega obravnavanja z drugimi pravdnimi strankami, ki jim je isto sodišče v istovrstnih zadevah priznalo pravico do revizije. Meni, da bi sodišče moralo upoštevati določbo prvega odstavka 41. člena ZPP o tem, kako se določi vrednost spornega predmeta pri zahtevkih z isto dejansko in pravno podlago.
B.
3. Stališče, da gre v obravnavanem primeru za zahtevke z različno dejansko in pravno podlago, ni vprašanje, ki bi posegalo na raven človekovih pravic, temveč gre zgolj za vprašanje pravilnosti uporabe procesnega prava, ki je Ustavno sodišče glede na prvi odstavek 50. člena Zakona o Ustavnem sodišču (v nadaljevanju ZUstS) same po sebi ne presoja.
4. Očitek o neenakopravnem obravnavanju je le pavšalen in ni izkazan. Pritožnik ne izkaže, da bi v istovrstnih zadevah (torej ko gre za združevanje zahtevkov za premoženjsko in nepremoženjsko škodo) Vrhovno sodišče odločalo drugače. Prav tako pritožnik ne izkaže, da bi Vrhovno sodišče v zadevah, ko ugotovi, da gre za dva zahtevka z različno pravno in dejansko podlago, odločalo drugače. Pritožnikov očitek v bistvu temelji na izhodišču, da je sama ocena Vrhovnega sodišča, da gre za dva zahtevka z različno dejansko in pravno podlago, napačna. Vendar pa te ocene, kot je pojasnjeno zgoraj, Ustavno sodišče ne more preizkušati. Očitek o kršitvi pravic iz drugega odstavka 14. člena in 22. člena Ustave zato ni utemeljen.
5. Tudi očitek o kršitvi prvega odstavka 23. člena Ustave ni utemeljen. Ta ustavna določba pravice do revizije ne zagotavlja. V primerih, ko je revizija z zakonom predvidena, bi za kršitev pravice do učinkovitega sodnega varstva šlo v primeru, če bi Vrhovno sodišče zakon, ki dopušča revizijo, razlagalo tako, da bi s tem pritožnikoma nesorazmerno omejilo pravico do dostopa do (Vrhovnega) sodišča. Vendar razlaga, da je pri oceni, ali vrednost izpodbijanega dela sodbe dosega prag za dopustnost revizije, treba ločeno obravnavati zahtevke, ki imajo različno pravno in dejansko podlago, ni takšna.
6. Ker očitno ne gre za kršitve človekovih pravic ali temeljnih svoboščin, kot jih zatrjuje pritožnik, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo.
C.
7. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi prve alineje drugega odstavka 55. člena ZUstS v sestavi: predsednica senata dr. Dragica Wedam Lukić ter člana mag. Marija Krisper Kramberger in Jože Tratnik. Sklep je sprejel soglasno. Ker senat ustavne pritožbe ni sprejel, je bila zadeva v skladu s četrtim odstavkom 55. člena ZUstS predložena drugim sodnicam in sodnikom Ustavnega sodišča. Ker se za sprejem niso izrekli trije od njih, ustavna pritožba ni bila sprejeta v obravnavo.
Predsednica senata
dr. Dragica Wedam Lukić