Up-24/14, U-I-7/14
Natisni
Opravilna št.:
Up-24/14, U-I-7/14
Datum odločitve:
8. 1. 2015
Objavljeno:
Neobjavljeno | 23. 1. 2015
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2015:Up.24.14
Akt:
Ustavna pritožba zoper odredbo Specializiranega državnega tožilstva z dne 11. 10. 2013

Zakon o odvzemu premoženja nezakonitega izvora (Uradni list RS, št. 91/11 in 25/14) (ZOPNI)
Izrek:
Ustavna pritožba zoper odredbo Specializiranega državnega tožilstva z dne 11. 10. 2013, objavljeno na spletni strani
www.politikis.si
, se zavrže.
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti Zakona o odvzemu premoženja nezakonitega izvora (Uradni list RS, št. 91/11 in 25/14) se zavrže.
Evidenčni stavek:
Ustavno sodišče zavrže ustavno pritožbo, če ne gre za posamičen akt državnega organa, organa lokalne skupnosti ali nosilca javnih pooblastil, s katerim bi bilo odločeno o pritožnikovi pravici, obveznosti ali pravni koristi.
Pobudnik nima pravnega interesa, če ne izkaže, da bi morebitna ugoditev pobudi privedla do izboljšanja njegovega pravnega položaja.
Geslo:
1.5.51.2.1 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Zavrženje.
1.4.52.1 - Ustavno sodstvo - Postopek - Procesne predpostavke v postopku ustavne pritožbe - Akt, ki ne more biti predmet ustavne pritožbe.
1.5.51.1.2.1 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku abstraktne presoje - Zavrženje pobude - Ker ni pravnega interesa.
1.4.51.4 - Ustavno sodstvo - Postopek - Procesne predpostavke (v vseh postopkih razen v postopku ustavne pritožbe) - Pravni interes za vložitev pobude.
Pravna podlaga:
Člen 25.3, 55.b.1.1, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Vrsta zadeve:
ocena ustavnosti in zakonitosti predpisov in drugih splošnih aktov, ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt, zakon
Vlagatelj:
Rajko Janša, Grosuplje
Datum vloge:
8. 1. 2014
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrženje
Dokument:
US30578
Dokument v PDF obliki:
Up-24-14, U-I-7-14.pdf
152 KB
Prenesite datoteko
Up-24/14-20
U-I-7/14-18
8. 1. 2015
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopkih za preizkus ustavne pritožbe in pobude Rajka Janše, Grosuplje, ki ga zastopa Odvetniška družba Matoz, o. p., d. o. o., Koper, na seji 8. januarja 2015
sklenilo:
1. Ustavna pritožba zoper odredbo Specializiranega državnega tožilstva z dne 11. 10. 2013, objavljeno na spletni strani
www.politikis.si
, se zavrže.
2. Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti Zakona o odvzemu premoženja nezakonitega izvora (Uradni list RS, št. 91/11 in 25/14) se zavrže.
OBRAZLOŽITEV
1. Pritožnik izpodbija odredbo o finančni preiskavi, ki naj bi jo na podlagi 3., 7. in 10. do 14. člena Zakona o odvzemu premoženja nezakonitega izvora (v nadaljevanju ZOPNI) zoper njega 11. 10. 2013 izdalo Specializirano državno tožilstvo. Za izpodbijano odredbo naj bi pritožnik izvedel iz medijev, pri čemer naj bi Specializirano državno tožilstvo v izjavi za javnost sporočilo, da v medijih objavljena odredba ni pristna. Glede na to naj po pritožnikovih navedbah ne bi bilo mogoče s potrebno gotovostjo uveljavljati spornosti njene vsebine, brez dvoma pa naj bi bila odredba izdana. Pritožbi prilaga kopijo izpodbijane odredbe, natisnjeno s spletne strani, na kateri je bila objavljena. Pritožnik zatrjuje kršitev 23., 25., 27., 33., 35. in 38. člena Ustave. Navaja, da je v odredbi o finančni preiskavi naveden kot preiskovanec, to je kot ožje povezana oseba (brat) obdolženca, sam pa naj ne bi bil v kazenskem ali predkazenskem postopku zaradi "kataloškega" kaznivega dejanja. V finančni preiskavi zoper njega naj bi bilo zato dopustno raziskovati le okoliščine, ki se nanašajo na sum, da je obdolženec nanj prenesel premoženje nezakonitega izvora in da je vedel oziroma bi moral vedeti, da gre za tako premoženje. Po pritožnikovih navedbah bi bil tak ukrep morda še razumen in sorazmeren, vendar pa naj bi v konkretnem primeru šlo za finančno preiskavo, ki naj se po svoji intenziteti, obsegu in namenu ne bi razlikovala od preiskave zoper tistega, za katerega so podani razlogi za sum, da je storil kataloško kaznivo dejanje. Tak poseg naj bi bil zato brez podlage v zakonu in očitno nesorazmeren. Pritožnik na več mestih poudarja, da je finančna preiskava tajna, da zoper odredbo ni mogoča pritožba (25. člen Ustave) in da mu ni zagotovljeno sodno varstvo (23. člen Ustave).
2. Pritožnik hkrati vlaga pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti ZOPNI kot celote; izpodbijanih določb ne navaja. Obstoj pravnega interesa za pobudo utemeljuje z navedbami, da je bila na podlagi izpodbijanega zakona izdana odredba za izvedbo finančne preiskave, v kateri je opredeljen kot preiskovana oseba, kar naj bi pomenilo, da se z ZOPNI neposredno posega v njegov pravni položaj. Po pobudnikovih navedbah je ZOPNI v celoti protiustaven zaradi uporabljenega koncepta
in rem
. Posledica take opredelitve naj bi bila omejitev tistih pravic iz 6. člena Konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (Uradni list RS, št. 33/94, MP, št. 7/94 – EKČP), ki veljajo le za kazenske zadeve, med drugim domneve nedolžnosti. Trdi, da že površna analiza ZOPNI pokaže, da gre po kriterijih sodbe Evropskega sodišča za človekove pravice v zadevi
Engel in drugi proti Nizozemski
z dne 8. 6. 1976 za kazenski postopek, država pa naj bi ga deklarirala kot civilnega zgolj zato, da se izogne jamstvom kazenskega postopka. V fazi finančne preiskave naj tako ne bi bila zagotovljena kontradiktornost, preiskovanje naj bi potekalo tajno, nejasne naj bi bile kavtele v zvezi z morebitnim izvajanjem posebnih ukrepov in izločitvijo nedopustnih dokazov. Državni tožilec, ki je hkrati nasprotna stranka, naj bi lahko do leta in pol tajno izvajal aktivnosti z uporabo ukrepov po Zakonu o kazenskem postopku (Uradni list RS, št. 32/12 – uradno prečiščeno besedilo in 47/13 – ZKP), ne da bi osumljenec za to izvedel in ne da bi bilo njihovo izvajanje pod sodno kontrolo. Odsotnost sodnega varstva in pravnega sredstva v fazi finančne preiskave naj bi bila v neskladju s 23. in 25. členom Ustave. V neskladju z domnevo nedolžnosti (27. člen Ustave) naj bi bila določba o obrnjenem dokaznem bremenu (27. člen ZOPNI), saj naj bi zakon s tem izhajal iz domneve krivde, čeprav naj bi šlo za kazensko zadevo.
3. Ustavno sodišče je ustavno pritožbo zavrglo, ker ne gre za posamičen akt državnega organa, organa lokalne skupnosti ali nosilca javnih pooblastil, s katerim bi bilo odločeno o pritožnikovi pravici, obveznosti ali pravni koristi (1. točka izreka).
4. Pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti lahko da, kdor izkaže pravni interes (prvi odstavek 24. člena Zakona o Ustavnem sodišču, Uradni list RS, št. 64/07 – uradno prečiščeno besedilo in 109/12 – v nadaljevanju ZUstS). Po drugem odstavku navedenega člena je pravni interes podan, če predpis ali splošni akt, izdan za izvrševanje javnih pooblastil, katerega oceno pobudnik predlaga, neposredno posega v njegove pravice, pravne interese oziroma v njegov pravni položaj. Pobudnik je pravni interes utemeljeval z vloženo ustavno pritožbo, ki jo je Ustavno sodišče zavrglo. Z vložitvijo ustavne pritožbe, ki jo je Ustavno sodišče zavrglo, pravnega interesa ni mogoče izkazati. Zato bi Ustavno sodišče o začetku postopka za oceno ustavnosti ZOPNI lahko odločalo samo, če bi izpodbijane zakonske določbe učinkovale neposredno (sklep št. U-I-330/05, U-I-331/05, U-I-337/05 z dne 18. 10. 2007, Uradni list RS, št. 101/07, in OdlUS XVI, 79). Pobudnik izpodbija ZOPNI v celoti, ne da bi v pobudi izostril, katere so tiste zakonske določbe, ki neposredno posegajo v njegov pravni položaj,
[1]
pri čemer so bile po vložitvi pobude posamezne zakonske določbe z Zakonom o spremembah in dopolnitvah Zakona o odvzemu premoženja nezakonitega izvora (Uradni list RS, št. 25/14 – ZOPNI-A) pomembno spremenjene. Večina določb ZOPNI nedvomno ne učinkuje neposredno, saj določa pogoje in postopek za zavarovanje in za odvzem premoženja nezakonitega izvora, postopek po tem zakonu pa se zaključi s sodbo (34. člen ZOPNI), zoper katero so mogoča redna in izredna pravna sredstva. Tudi na tej podlagi zato ni mogoče šteti, da je pravni interes pobudnika izkazan, zato je Ustavno sodišče njegovo pobudo zavrglo (2. točka izreka).
5. Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi prve alineje prvega odstavka 55.b člena in tretjega odstavka 25. člena ZUstS ter tretjega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 86/07, 54/10 in 56/11) v sestavi: predsednik
mag. Miroslav Mozetič
ter sodnice in sodniki dr. Mitja Deisinger, dr. Dunja Jadek Pensa,
dr. Etelka Korpič – Horvat, dr. Ernest Petrič, Jasna Pogačar, dr. Jadranka Sovdat in Jan Zobec.
Sklep je sprejelo soglasno.
mag. Miroslav Mozetič
Predsednik
[1]
V skladu z drugim odstavkom v zvezi s prvo alinejo prvega odstavka 24.b člena ZUstS mora pobuda vsebovati navedbo členov predpisa, ki se z njo izpodbijajo.