U-I-91/09
Natisni
Opravilna št.:
U-I-91/09
Datum odločitve:
18. 4. 2011
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2011:U.I.91.09
Akt:
Zakon o plačilnem prometu (Uradni list RS, št. 110/06 – uradno prečiščeno besedilo in 102/07) (ZPIaP), 4. čl. in 30. čl. 

Zakon o plačilnih storitvah in sistemih (Uradni list RS, št. 58/09, 34/10 in 9/11) (ZPIaSS), 1. odst. in 3. odst. 13. čl. 

Zakon o gospodarskih družbah (Uradni list RS, št. 65/09 – uradno prečiščeno besedilo) (ZGD), 3. odst. 191. čl.

Zakon o davčnem postopku (Uradni list RS, št. 13/11 – uradno prečiščeno besedilo) (ZDavP), 36. čl. in 1. odst. 91. čl. 

Obligacijski zakonik (Uradni list RS, št. 97/07 – uradno prečiščeno besedilo) (OZ), 1. odst. 293. čl. 

Kazenski zakonik (Uradni list RS, št. 55/08, 66/08 – popr. in 39/09) (KZ), 243. čl.

Slovenski računovodski standard 7 (Uradni list RS, št. 118/05 in nasl.) (SRS 7), 7.1. tč.

Zakon o finančnem poslovanju podjetij (Uradni list RS, št. 54/99, 110/99 in 31/07) (ZFPPod), 2. odst. 25. čl. 

Pravilnik o plačevanju z gotovino in blagajniškem maksimumu (Uradni list RS, št. 103/02 in 141/06)
Izrek:
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti 4. in 30. člena Zakona o plačilnem prometu (Uradni list RS, št. 110/06 – uradno prečiščeno besedilo in 102/07), prvega in tretjega odstavka 13. člena Zakona o plačilnih storitvah in sistemih (Uradni list RS, št. 58/09, 34/10 in 9/11), tretjega odstavka 191. člena Zakona o gospodarskih družbah (Uradni list RS, št. 65/09 – uradno prečiščeno besedilo), 36. člena in prvega odstavka 91. člena Zakona o davčnem postopku (Uradni list RS, št. 13/11 – uradno prečiščeno besedilo), prvega odstavka 293. člena Obligacijskega zakonika (Uradni list RS, št. 97/07 – uradno prečiščeno besedilo) in 243. člena Kazenskega zakonika (Uradni list RS, št. 55/08, 66/08 – popr. in 39/09) ter točke 7.1. Slovenskega računovodskega standarda 7 (Uradni list RS, št. 118/05 in nasl.) se zavrže.

Postopek za oceno ustavnosti drugega odstavka 25. člena Zakona o finančnem poslovanju podjetij (Uradni list RS, št. 54/99, 110/99 in 31/07) ter za oceno ustavnosti in zakonitosti Pravilnika o plačevanju z gotovino in blagajniškem maksimumu (Uradni list RS, št. 103/02 in 141/06) se ustavi.
Evidenčni stavek:
Pobudnik nima pravovarstvene potrebe za oceno ustavnosti oziroma zakonitosti predpisa, ki je prenehal veljati, če ne izkaže, da bi bilo z morebitno ugoditvijo pobudi mogoče odpraviti posledice neustavnosti oziroma nezakonitosti. Pobudnik nima pravnega interesa, če ne izkaže, da bi morebitna ugoditev pobudi privedla do izboljšanja njegovega pravnega položaja. Ustavno sodišče ustavi postopek, če pobudnik umakne pobudo.
Geslo:
1.4.9.2 - Ustavno sodstvo - Postopek - Stranke - Interes.
1.5.51.1.2.1 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku abstraktne presoje - Zavrženje pobude - Ker ni pravnega interesa.
1.4.51.4 - Ustavno sodstvo - Postopek - Procesne predpostavke (v vseh postopkih razen v postopku ustavne pritožbe) - Pravni interes za vložitev pobude.
1.5.51.1.4.1 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku abstraktne presoje - Ustavitev postopka - Zaradi umika pobude/zahteve.
Pravna podlaga:
Člen 25.3, 25.4.1, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
Vrsta zadeve:
ocena ustavnosti in zakonitosti predpisov in drugih splošnih aktov
Vrsta akta:
zakon
Vlagatelj:
Družba Apollinaris, d. o. o., Maribor
Datum vloge:
15. 4. 2009
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrženje, ustavitev
Dokument:
US29414
Dokument v PDF obliki:
U-I-91-09.pdf
143 KB
Prenesite datoteko
U-I-91/09-11
18. 4. 2011
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus pobude družbe Apollinaris, d. o. o., Maribor, ki jo zastopa direktor Martin Vrečko, ­­in Martina Vrečka, Maribor, na seji 18. aprila 2011
sklenilo:
1. Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti 4. in 30. člena Zakona o plačilnem prometu (Uradni list RS, št. 110/06 – uradno prečiščeno besedilo in 102/07), prvega in tretjega odstavka 13. člena Zakona o plačilnih storitvah in sistemih (Uradni list RS, št. 58/09, 34/10 in 9/11), tretjega odstavka 191. člena Zakona o gospodarskih družbah (Uradni list RS, št. 65/09 – uradno prečiščeno besedilo), 36. člena in prvega odstavka 91. člena Zakona o davčnem postopku (Uradni list RS, št. 13/11 – uradno prečiščeno besedilo), prvega odstavka 293. člena Obligacijskega zakonika (Uradni list RS, št. 97/07 – uradno prečiščeno besedilo) in 243. člena Kazenskega zakonika (Uradni list RS, št. 55/08, 66/08 – popr. in 39/09) ter točke 7.1. Slovenskega računovodskega standarda 7 (Uradni list RS, št. 118/05 in nasl.) se zavrže.
2. Postopek za oceno ustavnosti drugega odstavka 25. člena Zakona o finančnem poslovanju podjetij (Uradni list RS, št. 54/99, 110/99 in 31/07) ter za oceno ustavnosti in zakonitosti Pravilnika o plačevanju z gotovino in blagajniškem maksimumu (Uradni list RS, št. 103/02 in 141/06) se ustavi.
Obrazložitev
A.
1. Pobudnika izpodbijata v izreku navedene določbe. Menita, da je prvi odstavek 30. člena Zakona o plačilnem prometu (v nadaljevanju ZPlaP), ki imetniku transakcijskega računa dovoljuje dvig potrebne gotovine za plačevanje v gotovini, odveč, ker naj bi ta to pravico imel že na podlagi 67. in 74. člena Ustave ter na podlagi določb Zakona o uvedbi eura (Uradni list RS, št. 14/11 – uradno prečiščeno besedilo – v nadaljevanju ZUE). Drugi odstavek tega člena pa naj bi bil v neskladju s 67., 74. in 153. členom Ustave ter z določbami ZUE in namenom ZPlaP, ker naj bi dopuščal poseganje pristojnega ministra v ustavne pravice gospodarske družbe s tem, ko ga pooblašča, da predpiše pogoje in način vplačila, razpolaganja in plačevanja z gotovino za imetnike transakcijskega računa. Na podlagi te določbe sprejet Pravilnik o plačevanju z gotovino in blagajniškem maksimumu (v nadaljevanju Pravilnik) naj bi bil tako v neskladju s 67., 74. in 147. členom Ustave ter z določbami ZUE. Pobudnika menita, da je v neskladju s 74. členom Ustave tudi 4. člen ZPlaP, ki storitev vodenja transakcijskega računa dovoljuje opravljati le banki ali hranilnici, drugim gospodarskim družbam pa ne, ker naj v Ustavi ne bi bilo pravne podlage za tako diskriminacijo.
2. Pobudnika sta v dopisih z dne 23. 8. 2010 in z dne 9. 3. 2011 vložila še pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti prvega in tretjega odstavka 13. člena Zakona o plačilnih storitvah in sistemih (v nadaljevanju ZPlaSS), in sicer iz enakih razlogov, iz katerih sta vložila že pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti 4. člena ZPlaP. Hkrati sta vložila tudi pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti 36. člena Zakona o davčnem postopku (v nadaljevanju ZDavP-2), in sicer iz enakih razlogov kot pobudo za oceno ustavnosti 30. člena ZPlaP.
3. Pobudnika menita, da je 191. člena Zakona o gospodarskih družbah (v nadaljevanju ZGD-1) v neskladju s 33., 67., 74. in 153. členom Ustave, ker določa, da morajo družbeniki osnovni kapital, ki ga vplačajo v obliki zakonitega plačilnega sredstva, izročiti tretji pravni osebi, banki, v zameno za knjigovodski izpisek stanja na njenem računu (oziroma za knjigovodski denar). Menita, da knjigovodski denar ni zakonito plačilno sredstvo, da ga ne varuje 243. člen Kazenskega zakonika (v nadaljevanju KZ-1) in da lahko prejemnik z njim prosto razpolaga v okviru določb Sklepa o minimalnih zahtevah za zagotavljanje ustrezne likvidnostne pozicije bank in hranilnic (Uradni list RS, št. 28/07, 55/07 in 83/07). Prvi odstavek 293. člena Obligacijskega zakonika (v nadaljevanju OZ) naj bi bil v neskladju s 153. členom Ustave in 3. členom ZUE ter 7. in 8. členom Zakona o Banki Slovenije (Uradni list RS, št. 62/06 – uradno prečiščeno besedilo – v nadaljevanju ZBS-1), ker določa, da je denarna obveznost poravnana, ko upnik prejme denarno nakazilo na svoj račun pri banki ali drugi organizaciji, če ni v pogodbi drugače določeno.
4. Prvi odstavek 91. člena ZDavP-2 naj bi bil v neskladju s 153. členom Ustave, določbami ZUE in 7. in 8. členom ZBS-1, ker določa, da se davek plača pri izvajalcu plačilnega prometa, pri davčnem organu pa le, če za to obstajajo tehnične možnosti. Pobudnika menita, da je država kot upnica prva, ki bi bila dolžna sprejeti zakonito plačilno sredstvo za poplačilo dolgov. Drugi odstavek 25. člena Zakona o finančnem poslovanju podjetij (v nadaljevanju ZFPPod) naj bi bil v neskladju s 74. členom Ustave, ker naj bi gospodarsko družbo silil, da plačilni promet vsaj enkrat na leto opravi preko transakcijskega računa, saj v nasprotnem primeru tvega možnost izbrisa iz sodnega registra.
5. Pobudnika menita, da je 243. člen KZ-1 v neskladju s 74. členom Ustave, ker kot kaznivo dejanje določa le ponarejanje bankovcev in kovancev, ne pa tudi ponarejanja knjigovodskega denarja. Menita, da v Ustavi ni podlage za izločitev ene vrste denarja iz splošne prepovedi ponarejanja. Menita tudi, da je točka 7.1. Slovenskega računovodskega standarda 7 (v nadaljevanju SRS 7) nejasna, ker navaja, da je denar zakonsko plačilno sredstvo namesto, da je zakonito plačilno sredstvo, kot izhaja iz prvega odstavka 3. člena ZUE ter iz 7. in 8. člena ZBS-1. Zato naj bi bil v neskladju z navedenimi določbami zakonov. Pobudnika ob tem pozivata Ustavno sodišče, naj sprejme sklep, da mora računovodske standarde potrjevati Državni zbor Republike Slovenije, ker imajo naravo zakona, ne pa podzakonskega predpisa.
B. – I.
6. Določbe 4. in 30. člena ZPlaP, drugega odstavka 25. člena ZFPPod in Pravilnika so med postopkom pred Ustavnim sodiščem prenehale veljati. Ustavno sodišče praviloma presoja le veljavne predpise. Na podlagi 47. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 64/07 – uradno prečiščeno besedilo – v nadaljevanju ZUstS) lahko presoja neveljavne predpise, če niso bile odpravljene posledice protiustavnosti in nezakonitosti. Pravovarstvena potreba za presojo predpisa, ki ne velja več, obstaja, če bi se z ugotovitvijo morebitne protiustavnosti oziroma nezakonitosti izpodbijanih določb pravni položaj pobudnikov izboljšal. Zato ju je Ustavno sodišče pozvalo, naj izkažeta okoliščine, iz katerih bo razvidno, katere konkretne posledice protiustavnosti oziroma nezakonitosti niso bile odpravljene.
7. Pobudnika sta na poziv Ustavnega sodišča odgovorila in pojasnila, da ZPlaSS ni odpravil protiustavnosti 4. člena ZPlaP in da zato iz enakih razlogov vlagata tudi pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti prvega in tretjega odstavka 13. člena ZPLaSS. Pojasnila sta tudi, da omejitve poslovanja z gotovino kljub prenehanju veljavnosti 30. člena ZPlaP še vedno določa 36. člena ZDavP-2, glede katerega sta predlagala začetek postopka za oceno ustavnosti. Glede pobude za začetek postopka za oceno ustavnosti drugega odstavka 25. člena ZFPPod in določb Pravilnika pa sta predlagala ustavitev postopka.
8. Pobudnika z odgovorom na poziv Ustavnega sodišča nista izkazala, da glede 4. in 30. člena ZPlaP niso bile odpravljene posledice protiustavnosti. Zato nista izkazala pravovarstvene potrebe in je Ustavno sodišče pobudo v tem delu zavrglo (1. točka izreka). Glede na to, da sta pobudnika v odgovoru pobudo delno umaknila, je Ustavno sodišče postopek za oceno ustavnosti in zakonitosti drugega odstavka 25. člena ZFPPod in Pravilnika ustavilo (2. točka izreka).
B. – II.
9. Pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti in zakonitosti lahko da, kdor izkaže svoj pravni interes (prvi odstavek 24. člena ZUstS). Po drugem odstavku navedenega člena je pravni interes podan, če predpis ali splošni akt za izvrševanje javnih pooblastil, katerega oceno pobudnik predlaga, neposredno posega v njegove pravice, pravne interese oziroma v njegov pravni položaj. Po ustaljeni ustavnosodni presoji mora biti pravni interes neposreden in konkreten, morebitna ugoditev predlogu pa mora privesti do izboljšanja pobudnikovega pravnega položaja.
10. Pobudnika razlogov, ki bi utemeljevali pravni interes za oceno ustavnosti izpodbijanih zakonskih določb ter ustavnosti in zakonitosti točke 7.1. SRS 7 ne navedeta. Zgolj z navedbami, da naj bi izpodbijane določbe omejevale njune ustavne pravice do posedovanja kovancev in bankovcev oziroma gotovine (primerjaj 1., 2. in 4. točko obrazložitve), da naj bi ju silile, da gotovino izročata bankam ter da za plačilo sprejmeta knjigovodski denar (primerjaj 3. točko obrazložitve), da naj bi omejevale konkurenco na področju opravljanja plačilnega prometa (primerjaj 1. do 4. točko obrazložitve), da naj bi omogočale ponarejanje denarja (primerjaj 5. točko obrazložitve) in da naj bi bile na splošno premalo jasne (primerjaj 5. točko obrazložitve), pobudnika namreč ne izkažeta, v čem naj bi izpodbijane določbe posegle v njun pravni položaj oziroma da bi se z morebitno ugoditvijo pobudi njun pravni položaj izboljšal.
11. Pobudnika s temi navedbami v bistvu izražata nestrinjanje z veljavno ureditvijo. Na to kaže tudi navedba pobudnikov, da je drugi pobudnik na navedene protiustavne in nezakonite določbe naletel, ko je preučeval vpliv slovenske zakonodaje na pojav in potek trenutne finančne in gospodarske krize, kakor tudi njuna sklepna ugotovitev, da protiustavnosti in nezakonitosti izvirajo iz nereda pri uporabi pojmov. Po ustaljeni ustavnosodni presoji pobudnik s splošnim zavzemanjem za drugačno normativno ureditev ne more izkazati neposrednega pravnega interesa za oceno ustavnosti in zakonitosti izpodbijane določbe. Zato je Ustavno sodišče pobudo pobudnikov za začetek postopka za oceno ustavnosti in zakonitosti prvega in tretjega odstavka 13. člena ZPlaSS, tretjega odstavka 191. člena ZGD-1, 36. člena in prvega odstavka 91. člena ZDavP-2, prvega odstavka 293. člena OZ, 243. člena KZ-1 in točke 7.1. SRS 7 zavrglo.
C.
12. Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi tretjega odstavka in prve alineje četrtega odstavka 25. člena ZUstS v sestavi: predsednik dr. Ernest Petrič ter sodnice in sodniki dr. Mitja Deisinger, dr. Etelka Korpič – Horvat, mag. Miroslav Mozetič, Jasna Pogačar, mag. Jadranka Sovdat, Jože Tratnik in Jan Zobec. Sklep je sprejelo soglasno.
dr. Ernest Petrič
Predsednik
zanj
mag. Miroslav Mozetič
Podpredsednik