P-5/13
Natisni
Opravilna št.:
P-5/13
Datum odločitve:
3. 4. 2014
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2014:P.5.13
Akt:
Spor o pristojnosti
Izrek:
Za odločanje v postopku o prekrških na podlagi obdolžilnega predloga Policijske postaje Ravne na Koroškem št. 2240-59/2013/5 (3A6912-52) z dne 26. 2. 2013 je pristojno Okrajno sodišče v Slovenj Gradcu.
Evidenčni stavek:
Pristojnost za odločanje o prekršku se ugotavlja na podlagi abstraktnega in konkretnega opisa dejanja v obdolžilnem predlogu. Odločitev o (ne)pristojnosti ne more temeljiti na vnaprejšnji oceni utemeljenosti očitka v obdolžilnem predlogu.
Geslo:
1.2.51.7.2 - Ustavno sodstvo - Vrste vlog - Aktivna legitimacija v postopku pred Ustavnim sodiščem - Spor o pristojnosti - Prizadeti organ.
1.3.52.1.3 - Ustavno sodstvo - Pristojnost - Odločitev - V sporu o pristojnosti - Med sodišči in drugimi državnimi organi.
1.5.51.3.3 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - Odločitve v drugih postopkih - Odločitev o tem, kateri organ je pristojen.
Pravna podlaga:
Člen 61.4, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
Vrsta zadeve:
spori o pristojnosti
Vrsta akta:
drugi akti
Vlagatelj:
Policijska postaja Ravne na Koroškem, Ravne na Koroškem
Datum vloge:
14. 6. 2013
Vrsta odločitve:
odločba
Vrsta rešitve:
določitev pristojnega organa
Dokument:
US30369
Dokument v PDF obliki:
P-5-13.pdf
149 KB
Prenesite datoteko
P-5/13-5
3. 4. 2014
ODLOČBA
Ustavno sodišče je v postopku za rešitev spora glede pristojnosti, začetem z zahtevo Policijske postaje Ravne na Koroškem, na seji 3. aprila 2014
odločilo:
Za odločanje v postopku o prekrških na podlagi obdolžilnega predloga Policijske postaje Ravne na Koroškem št. 2240-59/2013/5 (3A6912-52) z dne 26. 2. 2013 je pristojno Okrajno sodišče v Slovenj Gradcu.
OBRAZLOŽITEV
A.
1. Policijska postaja Ravne na Koroškem (v nadaljevanju prekrškovni organ) je zoper obdolženca vložila obdolžilni predlog zaradi prekrškov po četrtem odstavku v zvezi s prvim odstavkom 41. člena in po desetem odstavku v zvezi s 7. točko drugega odstavka 110. člena Zakona o pravilih cestnega prometa (Uradni list RS, št. 109/10 in 57/12 – v nadaljevanju ZPrCP). Obdolženec naj oškodovanki ne bi omogočil varnega prečkanja vozišča na prehodu za pešce in naj ne bi ostal na kraju prometne nesreče do dokončanja ogleda.
2. Okrajno sodišče v Slovenj Gradcu se je s sklepom z dne 27. 2. 2013 izreklo za nepristojno in zadevo odstopilo prekrškovnemu organu kot predlagatelju postopka. V obrazložitvi sklepa je zapisalo, da iz obdolžilnega predloga ne izhaja, da je obdolženi vedel za odreditev ogleda, saj je s kraja prometne nesreče pred tem odpeljal. Zavedanje storilca, da je ogled začet, naj bi predstavljalo bistveni element prekrška po 7. točki drugega odstavka 110. člena ZPrCP, zato po oceni sodišča o tem prekršku "ni mogoče govoriti." Ker pa je za navedeno kršitev po desetem odstavku 110. člena ZPrCP predpisana globa 1200 EUR in 18 kazenskih točk, naj v tej zadevi tudi ne bi bili izpolnjeni pogoji za redni sodni postopek iz drugega odstavka 52. člena Zakona o prekrških (Uradni list RS, št. 29/11 – uradno prečiščeno besedilo, 21/13 in 111/13 – v nadaljevanju ZP-1).
3. Prekrškovni organ vlaga zahtevo za odločitev o sporu glede pristojnosti. Navaja, da se je v tej zadevi zgodila prometna nesreča II. kategorije in da je bil opravljen ogled kraja prometne nesreče, obdolženec pa je kraj zapustil in je bil izsleden šele na podlagi zbranih obvestil. Očitana kvalifikacija prekrška po 7. točki drugega odstavka 110. člena ZPrCP naj zato ne bi bila očitno napačna. Za ta prekršek naj bi bila po desetem odstavku 110. člena ZPrCP poleg globe predpisana tudi stranska sankcija kazenskih točk v številu, zaradi katerega se po zakonu izreče prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja. Ta okoliščina naj bi bila v skladu s šesto alinejo drugega odstavka 52. člena ZP-1 razlog, zaradi katerega hitri postopek ni dovoljen.
B.
4. Ustavno sodišče je na podlagi osme alineje prvega odstavka 160. člena Ustave pristojno, da odloča o sporih glede pristojnosti med sodišči in drugimi državnimi organi. Če pride do spora glede pristojnosti zato, ker več organov zavrača pristojnost v posamezni zadevi, lahko po drugem odstavku 61. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 64/07 – uradno prečiščeno besedilo in 109/12 – v nadaljevanju ZUstS) zahteva rešitev spora glede pristojnosti organ, ki mu je bila zadeva odstopljena, ker meni, da zanjo ni pristojen.
5. V skladu s prvim odstavkom 45. člena ZP-1 o prekrških odločajo prekrškovni organi in sodišča, pristojnost med njimi pa razmejuje 52. člen ZP-1. Na podlagi prvega odstavka 52. člena ZP-1 se o prekrških praviloma odloča v hitrem postopku pred prekrškovnim organom, razen ko zakon določa drugače. Izjeme, ko hitri postopek ni dovoljen, so določene v drugem odstavku 52. člena ZP-1. V primerih prekrškov zoper varnost cestnega prometa hitri postopek med drugim ni dovoljen, kadar je predpisana stranska sankcija kazenskih točk v številu, zaradi katerega se po zakonu storilcu izreče prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja (peta alineja drugega odstavka 52. člena ZP-1).
6. Prekrškovni organ je zoper obdolženca vložil obdolžilni predlog zaradi storitve dveh prekrškov. Za prekršek po četrtem odstavku v zvezi s prvim odstavkom 41. člena ZPrCP je predpisana globa in pet kazenskih točk, za prekršek po 7. točki drugega odstavka 110. člena ZPrCP pa je v desetem odstavku 110. člena ZPrCP poleg globe predpisana tudi stranska sankcija 18 kazenskih točk. Prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja se izreče, če voznik v času dveh let doseže ali preseže 18 kazenskih točk (tretji odstavek 22. člena ZP-1). Na podlagi pete alineje drugega odstavka 52. člena ZP-1 je zato za odločanje v tem postopku pristojno sodišče.
7. Kateri organ je pristojen za odločanje v posamezni zadevi, se ugotavlja na podlagi abstraktnega in konkretnega opisa dejanja v obdolžilnem predlogu. Odločitev sodišča o (ne)pristojnosti pri tem ne more temeljiti na vnaprejšnji oceni utemeljenosti očitka prekrškovnega organa. Če pa sodišče že ob preizkusu obdolžilnega predloga spozna, da dejanje ni prekršek in da zato ni pogojev za začetek postopka (prva alineja četrtega odstavka 106. člena ZP-1), s sodbo zavrne predlog, oškodovanca pa napoti, da lahko svoj premoženjskopravni zahtevek uveljavlja pred pristojnim sodiščem (tretji odstavek 106. člena ZP-1).
C.
8. Ustavno sodišče je sprejelo to odločbo na podlagi četrtega odstavka 61. člena ZUstS in četrte alineje drugega odstavka 46. člena Poslovnika v sestavi: predsednik mag. Miroslav Mozetič ter sodnice in sodniki dr. Mitja Deisinger, dr. Dunja Jadek Pensa, dr. Etelka Korpič – Horvat, dr. Ernest Petrič, Jasna Pogačar, dr. Jadranka Sovdat in Jan Zobec. Odločbo je sprejelo soglasno.
mag. Miroslav Mozetič
Predsednik