Up-1030/13
Natisni
Opravilna št.:
Up-1030/13
Datum odločitve:
4. 9. 2014
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2014:Up.1030.13
Akt:
Sodba Vrhovnega sodišča št. VIII Ips 6/2013 z dne 15. 10. 2013, sodba Višjega delovnega in socialnega sodišča št. Psp 356/2012 z dne 18. 10. 2012 ter sodba Delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani št. Ps 510/2011 z dne 15. 6. 2012
Izrek:
Sodba Vrhovnega sodišča št. VIII Ips 6/2013 z dne 15. 10. 2013, sodba Višjega delovnega in socialnega sodišča št. Psp 356/2012 z dne 18. 10. 2012 ter sodba Delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani št. Ps 510/2011 z dne 15. 6. 2012 se razveljavijo.
Zadeva se vrne Delovnemu in socialnemu sodišču v Ljubljani v novo odločanje.
Evidenčni stavek:
Ker je Ustavno sodišče že odločilo o enakem ustavnopravnem primeru tako, da je pritožniku ugodilo, je senat izdal odločbo, s katero je ugodil ustavni pritožbi.
Geslo:
1.4.52.12 - Ustavno sodstvo - Postopek - Procesne predpostavke v postopku ustavne pritožbe - Primeri po 3. odstavku 59. člena ZUstS. 
1.5.51.2.10 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Razveljavitev/odprava izpodbijanega akta in vrnitev v novo odločanje.
1.5.51.2.17 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Odločba senata.
Pravna podlaga:
Člen 51.1, Ustava [URS] 
Člen 59.3, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
¤
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Vlagatelj:
A. B. C., Č. D.
Datum vloge:
31. 12. 2013
Vrsta odločitve:
odločba
Vrsta rešitve:
razveljavitev ali odprava
Dokument:
US30464
Dokument v PDF obliki:
Up-1030-13 - Sklep.pdf
138 KB
Prenesite datoteko
Up-1030-13.pdf
146 KB
Prenesite datoteko
Up-1030/13-6
17. 7. 2014
SKLEP
Senat Ustavnega sodišča je v postopku za preizkus ustavne pritožbe, ki jo je vložila A. B. C., Č. D., ki jo zastopa Nevio Kofol, odvetnik v Kopru, na seji 17. julija 2014
sklenil:
1. Ustavna pritožba zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. VIII Ips 6/2013 z dne 15. 10. 2013 v zvezi s sodbo Višjega delovnega in socialnega sodišča št. Psp 356/2012 z dne 18. 10. 2012 ter s sodbo Delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani št. Ps 510/2011 z dne 15. 6. 2012 se sprejme v obravnavo.
2. Ustavna pritožba zoper sklep Vrhovnega sodišča št. VIII Ips 6/2013 z dne 15. 10. 2013 v zvezi s sklepom Višjega delovnega in socialnega sodišča št. Psp 356/2012 z dne 18. 10. 2012 ter s sklepom Delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani št. Ps 510/2011 z dne 15. 6. 2012 se ne sprejme.
OBRAZLOŽITEV
1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo pritožničin tožbeni zahtevek za odpravo odločb Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije (v nadaljevanju Zavod) z dne 6. 6. 2008 in z dne 5. 5. 2008  ter za ugotovitev, da je upravičena do zdravljenja v tujini in do povrnitve stroškov zdravljenja za obdobje od februarja 2008 do zaključka zdravljenja v višini 25.218,31 EUR skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi. Presodilo je, da za ugoditev zahtevku ni podan pogoj iz prvega odstavka 135. člena Pravil obveznega zdravstvenega zavarovanja (Uradni list RS, št. 79/94, 73/95, 39/96, 70/96, 47/97, 3/98, 90/98, 6/99 – popr., 61/2000, 64/2000 – popr., 59/02, 18/03, 30/03, 35/03 – popr., 78/03, 84/04, 44/05, 86/06, 90/06 – popr., 64/07, 33/08, 7/09, 88/09, 30/11, 49/12 in 106/12 – v nadaljevanju Pravila OZZ), tj. izčrpanost možnosti zdravljenja v Republiki Sloveniji. Tožbeni zahtevek za ugotovitev upravičenosti pritožnice do zdravljenja v tujini za obdobje od septembra 2007 do januarja 2008 in povračila stroškov v višini 25.673,42 EUR skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi pa je zavrglo. Ugotovilo namreč je, da je bilo o pravici pritožnice do nujnega zdravljenja in medicinske pomoči med potovanjem oziroma bivanjem v tujini od septembra 2007 do januarja 2008 že odločeno z odločbama Zavoda z dne 5. 3. 2008 in 15. 7. 2008. Pritožnica naj odločbe z dne 15. 7. 2008 ne bi izpodbijala, zato je ta postala dokončna in pravnomočna. Višje sodišče je zavrnilo pritožbo, Vrhovno sodišče pa pritožničino revizijo.
2. Pritožnica zatrjuje kršitev pravice do zdravstvenega varstva iz 51. člena Ustave. Meni, da bi sodišča pri obravnavi njenega zahtevka morala upoštevati pravo Evropske unije, tj. Uredbo (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (UL L 200, 7. 6. 2014 s spremembami) in sodno prakso Sodišča Evropske unije. Njeno zdravljenje v tujini naj bi bilo nujno. Metode, po katerih poteka zdravljenje njene bolezni v tujini, naj bi bile manj invazivne. Zdravniki v tujini pa naj bi bili bolj usposobljeni in izkušeni.
3. Senat Ustavnega sodišča je ustavno pritožbo zoper sodne odločbe, navedene v 1. točki izreka, sprejel v obravnavo.
4. Senat Ustavnega sodišča ustavne pritožbe zoper sodne odločbe, navedene v 2. točki izreka, ni sprejel v obravnavo, ker niso izpolnjeni pogoji iz drugega odstavka 55.b člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 64/07– uradno prečiščeno besedilo in 109/12 – v nadaljevanju ZUstS).
5. Senat je sprejel ta sklep na podlagi drugega odstavka 55.b člena
ZUstS
ter prve alineje drugega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 86/07, 54/10 in 56/11)
v sestavi: namestnica predsednice senata Jasna Pogačar ter člana dr. Mitja Deisinger in mag. Miroslav Mozetič.
Sklep je sprejel soglasno.
Jasna Pogačar
Namestnica predsednice senata
Up-1030/13-10
4. 9. 2014
ODLOČBA
Senat Ustavnega sodišča je v postopku odločanja o ustavni pritožbi A. B. C., Č. D., ki jo zastopa Nevio Kofol, odvetnik v Kopru
, na seji 4. septembra 2014
odločil:
1. Sodba Vrhovnega sodišča št. VIII Ips 6/2013 z dne 15. 10. 2013, sodba Višjega delovnega in socialnega sodišča št. Psp 356/2012 z dne 18. 10. 2012 ter sodba Delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani št. Ps 510/2011 z dne 15. 6. 2012 se razveljavijo.
2. Zadeva se vrne Delovnemu in socialnemu sodišču v Ljubljani v novo odločanje.
OBRAZLOŽITEV
1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo pritožničin tožbeni zahtevek za odpravo odločb Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije (v nadaljevanju Zavod) z dne 6. 6. 2008 in z dne 5. 5. 2008 ter za ugotovitev, da je upravičena do zdravljenja v tujini in do povrnitve stroškov zdravljenja za obdobje od februarja 2008 do zaključka zdravljenja v višini 25.218,31 EUR skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi. Presodilo je, da za ugoditev zahtevku ni podan pogoj iz prvega odstavka 135. člena Pravil obveznega zdravstvenega zavarovanja (Uradni list RS, št. 79/94, 73/95, 39/96, 70/96, 47/97, 3/98, 90/98, 6/99 – popr., 61/2000, 64/2000 – popr., 59/02, 18/03, 30/03, 35/03 – popr., 78/03, 84/04, 44/05, 86/06, 90/06 – popr., 64/07, 33/08, 7/09, 88/09, 30/11, 49/12 in 106/12 – v nadaljevanju Pravila OZZ), tj. izčrpanost možnosti zdravljenja v Republiki Sloveniji. Tožbeni zahtevek za ugotovitev upravičenosti pritožnice do zdravljenja v tujini za obdobje od septembra 2007 do januarja 2008 in povračila stroškov v višini 25.673,42 EUR skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi pa je zavrglo. Ugotovilo namreč je, da je bilo o pravici pritožnice do nujnega zdravljenja in medicinske pomoči med potovanjem oziroma bivanjem v tujini od septembra 2007 do januarja 2008 že odločeno z odločbama Zavoda z dne 5. 3. 2008 in z dne 15. 7. 2008. Pritožnica naj odločbe z dne 15. 7. 2008 ne bi izpodbijala, zato je ta postala dokončna in pravnomočna. Višje sodišče je zavrnilo pritožbo, Vrhovno sodišče pa pritožničino revizijo.
2. Pritožnica zatrjuje kršitev pravice do zdravstvenega varstva iz 51. člena Ustave. Meni, da bi sodišča pri obravnavi njenega zahtevka morala upoštevati pravo Evropske unije, tj. Uredbo (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (UL L 200, 7. 6. 2014, s spremembami) in sodno prakso Sodišča Evropske unije. Njeno zdravljenje v tujini naj bi bilo nujno. Metode, po katerih poteka zdravljenje njene bolezni v tujini, naj bi bile manj invazivne. Zdravniki v tujini pa naj bi bili bolj usposobljeni in izkušeni.
3. Senat Ustavnega sodišča je s sklepom št. Up-1030/13 z dne 17. 7. 2014 ustavno pritožbo sprejel v obravnavo. V skladu s prvim odstavkom 56. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 64/07 – uradno prečiščeno besedilo in 109/12 – v nadaljevanju ZUstS) je Ustavno sodišče o tem obvestilo Vrhovno sodišče in Zavod.
4. Izpodbijane sodbe temeljijo na stališču, da pritožnica ni izčrpala možnosti zdravljenja v Republiki Sloveniji, kar je po prvem odstavku 135. člena Pravil OZZ pogoj za povračilo stroškov zdravljenja v tujini. Ustavno sodišče je z odločbo št. Up-1303/11, U-I-25/14 z dne 21. 3. 2014 (Uradni list RS, št. 25/14) ugotovilo, da je bil prvi odstavek 135. člena Pravil OZZ v neskladju s pravico do zdravstvenega varstva iz prvega odstavka 51. člena v zvezi z drugim odstavkom 50. člena Ustave, ker je izvirno določal vsebino pravice do zdravstvenega varstva. Določitev pogojev uveljavljanja pravice do zdravstvenega varstva in načina izvrševanja te pravice pa sta po navedenih ustavnih določbah izrecno pridržana zakonu. Odločitve sodišč, ki so temeljile na prvem odstavku 135. člena Pravil OZZ, za katerega je Ustavno sodišče ugotovilo, da je bil v neskladju s pravico iz prvega odstavka 51. člena v zvezi z drugim odstavkom 50. člena Ustave, je zaradi kršitve pritožnikove pravice iz prvega odstavka 51. člena Ustave razveljavilo in zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v novo odločanje.
5. Ustavno sodišče je o enakem ustavnopravnem primeru že odločilo. Z odločbo, ki je navedena v 4. točki obrazložitve, je ustavni pritožbi ugodilo. Ker so v obravnavanem primeru izpolnjeni pogoji iz tretjega odstavka 59. člena ZUstS, je odločbo o tej ustavni pritožbi sprejel senat. Izpodbijane sodne odločbe je razveljavil in zadevo vrnil Delovnemu in socialnemu sodišču v Ljubljani v novo odločanje.
6. Senat je sprejel to odločbo na podlagi tretjega odstavka 59. člena ZUstS
v sestavi:
namestnica predsednice Jasna Pogačar ter člana dr. Mitja Deisinger in mag. Miroslav Mozetič. Odločbo je sprejel soglasno.
Jasna Pogačar
Namestnica predsednice senata