U-I-200/16
Natisni
Opravilna št.:
U-I-200/16
Datum odločitve:
26. 10. 2017
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2017:U.I.200.16
Akt:
Uredba o koncesiji za rabo termalne vode iz vrtin VE-1/57, VE-2/57 in VE-3/91 za ogrevanje in potrebe kopališča Terme Banovci (Uradni list RS, št. 84/15)
Izrek:
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti in zakonitosti Uredbe o koncesiji za rabo termalne vode iz vrtin VE-1/57, VE-2/57 in VE-3/91 za ogrevanje in potrebe kopališča Terme Banovci (Uradni list RS, št. 84/15)
se zavrže.
Evidenčni stavek:
Pobudnik nima pravnega interesa, če ne izkaže, da izpodbijana določba neposredno posega v njegov pravni položaj.
Geslo:
1.5.51.1.2.1 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku abstraktne presoje - Zavrženje pobude - Ker ni pravnega interesa.
1.4.51.4 - Ustavno sodstvo - Postopek - Procesne predpostavke (v vseh postopkih razen v postopku ustavne pritožbe) - Pravni interes za vložitev pobude.
Pravna podlaga:
Člen 25.3, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Vrsta zadeve:
ocena ustavnosti in zakonitosti predpisov in drugih splošnih aktov
Vrsta akta:
podzakonski akt
Vlagatelj:
Sava Turizem d.d., Ljubljana
Datum vloge:
8. 11. 2016
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrženje
Dokument:
US31206
Dokument v PDF obliki:
U-I-200-16.pdf
212 KB
Prenesite datoteko
U-I-200/16-4
26. 10. 2017
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus pobude družbe
Sava Turizem, d. d., Ljubljana
,
ki jo zastopa Stojan Zdolšek, odvetnik v Ljubljani, na seji 26. oktobra 2017
sklenilo:
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti in zakonitosti Uredbe o koncesiji za rabo termalne vode iz vrtin VE-1/57, VE-2/57 in VE-3/91 za ogrevanje in potrebe kopališča Terme Banovci (Uradni list RS, št. 84/15)
se zavrže.
OBRAZLOŽITEV
1. Pobudnica izpodbija 5., 6., 7., 8., 9., 10., 12., 13. in 14. člen Uredbe o koncesiji za rabo termalne vode iz vrtin VE-1/57, VE-2/57 in VE-3/91 za ogrevanje in potrebe kopališča Terme Banovci (v nadaljevanju Uredba). Zatrjuje, da so izpodbijane določbe v neskladju z 2. členom, drugim odstavkom 3. člena, drugim odstavkom 14. člena, 33., 74. in 87. členom ter drugim in tretjim odstavkom 120. člena, 147. členom in tretjim odstavkom 153. člena Ustave. Zatrjuje tudi neskladje izpodbijanih določb s prvim in drugim odstavkom 21. člena Zakona o Vladi Republike Slovenije (Uradni list RS, št. 24/05 – uradno prečiščeno besedilo, 109/08, 8/12, 21/13, 65/14 in 55/17 – ZVRS) ter drugim odstavkom 123. člena in drugim odstavkom 137. člena Zakona o vodah (Uradni list RS, št. 67/02, 57/08, 57/12, 100/13, 40/14 in 56/15 – v nadaljevanju ZV-1). Navaja, da ji je Vlada brez javnega razpisa podelila koncesijo za rabo termalne vode za ogrevanje in potrebe kopališča z odločbo, v kateri je določila, da mora biti koncesijska pogodba sklenjena v enem mesecu od dokončnosti odločbe. Zoper koncesijsko odločbo je pobudnica vložila tožbo na Upravno sodišče, o kateri v času vložitve pobude še ni bilo pravnomočno odločeno. Pobudnica navaja tudi, da ji je Ministrstvo za okolje in prostor (Direkcija Republike Slovenije za vode) neposredno na podlagi Uredbe izdalo dva računa za akontacijo plačila za koncesijo za leto 2016 v skupnem znesku 61.783,41 EUR. Predlaga, naj Ustavno sodišče izpodbijane člene Uredbe odpravi oziroma podredno razveljavi.
2. Pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti in zakonitosti lahko da, kdor izkaže svoj pravni interes (prvi odstavek 24. člena Zakona o Ustavnem sodišču,
Uradni list RS, št. 64/07 – uradno prečiščeno besedilo in
109/12
– v nadaljevanju ZUstS
). Po drugem odstavku navedenega člena je pravni interes podan, če predpis ali splošni akt, izdan za izvrševanje javnih pooblastil, katerega oceno pobudnik predlaga, neposredno posega v njegove pravice, pravne interese oziroma v njegov pravni položaj.
3.
Pobudnica izpodbija določbe Uredbe v zvezi s pogoji za odmero plačila za koncesijo. Izpodbijana uredba ne učinkuje neposredno. Pobudnici sta bila z odločbo podeljena koncesija in upravičenje do sklenitve koncesijske pogodbe v določenem roku. S koncesijsko pogodbo se pogodbeni stranki podrobneje dogovorita o pravicah in obveznostih med koncedentom in koncesionarjem, med drugim tudi o pogojih in načinu plačevanja plačila za koncesijo (3. točka prvega odstavka 141. člena ZV-1). Če pride pri izvajanju koncesijske pogodbe do spora med koncedentom in koncesionarjem, odloča o sporu redno sodišče (40. člen Zakona o gospodarskih javnih službah, Uradni list RS, št. 32/93 in 57/11 – v nadaljevanju ZGJS). Koncesijsko razmerje lahko preneha tudi z odvzemom koncesije (tretja alineja 41. člena ZGJS). Koncesija se odvzame z upravno odločbo. Zoper upravno odločbo je pobudnici zagotovljeno sodno varstvo v upravnem sporu. Ker Uredba ne posega neposredno v položaj pobudnice, se lahko pobuda vloži šele po izčrpanju pravnih sredstev zoper posamični akt, izdan na podlagi izpodbijanega predpisa, hkrati z ustavno pritožbo, pod pogoji iz 50. do 60. člena ZUstS. To stališče Ustavnega sodišča je podrobneje obrazloženo v sklepu Ustavnega sodišča št. U-I-330/05, U-I-331/05, U-I-337/05 z dne 18. 10. 2007 (Uradni list RS, št. 101/07, in OdlUS XVI, 79). Iz razlogov, navedenih v citiranem sklepu, pobudnica ne izkazuje pravnega interesa za začetek postopka za oceno ustavnosti in zakonitosti izpodbijanega akta. Zato je Ustavno sodišče pobudo zavrglo.
4. Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi tretjega odstavka 25. člena ZUstS in prve alineje tretjega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 86/07, 54/10
in 56/11
)
v sestavi: predsednica dr. Jadranka Sovdat ter sodnice in sodniki dr. Matej Accetto, dr. Dunja Jadek Pensa, DDr. Klemen Jaklič, dr. Rajko Knez, dr. Etelka Korpič – Horvat, dr. Špelca Mežnar, dr. Marijan Pavčnik in Marko Šorli.
Sklep je sprejelo soglasno.
dr. Jadranka Sovdat
Predsednica