Up-335/15
Natisni
Opravilna št.:
Up-335/15
Datum odločitve:
22. 1. 2019
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2018:Up.335.15
Akt:
Sodba Okrajnega sodišča v Sežani št. ZSV 133/2014 z dne 9. 3. 2015
Izrek:
Sodba Okrajnega sodišča v Sežani št. ZSV 133/2014 z dne 9. 3. 2015 se razveljavi in zadeva se vrne temu sodišču v novo odločanje.
Evidenčni stavek:
V skladu s prvim odstavkom 28. člena Ustave je storilca dovoljeno spoznati za odgovornega storitve prekrška in mu izreči sankcijo zanj le, če njegovo konkretno opredeljeno ravnanje ustreza jasni opredelitvi prekrška v predpisu, ki je veljal, še preden je bilo ravnanje storjeno.
Geslo:
1.5.51.2.10 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Razveljavitev/odprava izpodbijanega akta in vrnitev v novo odločanje.
1.5.51.2.17 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Odločba senata.
3.14 - Splošna načela - Nullum crimen, nulla poena sine lege.
Pravna podlaga:
Člen 28.1, Ustava [URS]
Člen 59.3, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Vlagatelj:
Activija d. o. o., Bosna in Hercegovina
Datum vloge:
19. 5. 2015
Vrsta odločitve:
odločba
Vrsta rešitve:
razveljavitev ali odprava
Dokument:
US31770
Dokument v PDF obliki:
Up-335-15.pdf
217 KB
Prenesite datoteko
Up-335/15-19
22. 1. 2019
ODLOČBA
Senat Ustavnega sodišča je v postopku odločanja o ustavni pritožbi družbe Activija d. o. o., Bosna in Hercegovina, ki jo zastopa Odvetniška družba Zobarič, d. o. o., o. p., Koper,
na seji 22. januarja 2019
odločil:
Sodba Okrajnega sodišča v Sežani št. ZSV 133/2014 z dne 9. 3. 2015 se razveljavi in zadeva se vrne temu sodišču v novo odločanje.
OBRAZLOŽITEV
A.
1.
Prekrškovni organ, Finančna uprava Republike Slovenije (v nadaljevanju FURS), je izdal plačilni nalog, s katerim je pritožnico spoznal za odgovorno storitve prekrška iz prvega odstavka 40.a člena Zakona
o
delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih (
Uradni list RS, št. 14/14 – uradno prečiščeno besedilo – v nadaljevanju ZDCOPMD/14
)
.
[1]
Z istim plačilnim nalogom je bil za odgovornega storitve prekrška po tretjem odstavku 40.a člena
ZDCOPMD/14
kot odgovorna oseba pravne osebe spoznan tudi voznik vozila, zaposlen pri pritožnici. Pritožnici je bila i
zrečena globa v višini 15.000 EUR, vozniku pa globa v višini 10.000 EUR. Zoper odločitev sta tako pritožnica kot tudi voznik vozila vložila zahtevo za sodno varstvo. Okrajno sodišče v Sežani je zahtevo za sodno varstvo zavrnilo in potrdilo plačilni nalog v delu, ki se nanaša na pritožnico. Sodišče je plačilni nalog v delu, ki se nanaša na voznika, spremenilo po uradni dolžnosti, in sicer tako, da je postopek o prekršku zoper njega ustavilo. Pritožnica z ustavno pritožbo izpodbija sodbo Okrajnega sodišča.
2. V obrazložitvi sodbe je sodišče navedlo, da je izpodbijani plačilni nalog v delu, ki se nanaša na pritožnico, potrdilo, saj je bil na pritožničinem tovornem vozilu tahograf, ki je bil kalibriran za drugačno dimenzijo pnevmatik od dejanske. Sodišče je presodilo tudi, da voznik ne more biti odgovorna oseba pravne osebe, zato je postopek o prekršku zoper voznika ustavilo.
3. Pritožnica zatrjuje, da zaradi ustavitve postopka zoper odgovorno osebo niso bili več podani pogoji niti za ugotavljanje odgovornosti pravne osebe. Odgovornost pravne osebe naj bi bila glede na določila
Zakona o prekrških, (Uradni list RS, št. 29/11 – uradno prečiščeno besedilo, 21/13, 111/13 in 32/16 – v nadaljevanju ZP-1)
in Zakona o odgovornosti pravnih oseb za kazniva dejanja (Uradni list RS, št. 98/04 – uradno prečiščeno besedilo, 65/08 in 57/12 – ZOPOKD) akcesorna in bi moralo biti primarno ugotovljeno protipravno ravnanje njenih organov – fizičnih oseb. V obravnavanem primeru pa naj bi sodišče o odgovornosti pravne osebe odločalo kot o samostojni odgovornosti, ne da bi bila ugotovljena odgovornost odgovorne osebe za kaznivo ravnanje in ne da bi se ugotavljali posebni pogoji za odgovornost pravne osebe. Posledično naj bi bile pritožnici kršene pravice iz 14., 22. in 28. člena Ustave.
4. V postopku preizkusa ustavne pritožbe je senat Ustavnega sodišča vpogledal v spis Okrajnega sodišča v Sežani št. ZSV 133/2014.
5. Senat Ustavnega sodišča je s sklepom št. Up-335/15 z dne 3. 12. 2018 ustavno pritožbo sprejel v obravnavo, ker je ocenil, da gre v zadevi prekrška za pomembno ustavnopravno vprašanje, ki presega pomen konkretne zadeve (tretji odstavek 55.a člena Zakon o Ustavnem sodišču, Uradni list RS, št. 64/07 – uradno prečiščeno besedilo in 109/12 – v nadaljevanju ZUstS). O tem je bilo na podlagi prvega odstavka 56. člena ZUstS obveščeno Okrajno sodišče v Sežani.
B.
6. Pritožnica zatrjuje, da zaradi ustavitve postopka zoper odgovorno osebo niso bili več podani pogoji za ugotavljanje odgovornosti pravne osebe, saj naj bi bila slednja akcesorne narave. V obravnavanem primeru pa naj bi sodišče o odgovornosti pravne osebe odločalo kot o samostojni odgovornosti, ne da bi se ugotavljali posebni pogoji za njeno odgovornost. S tem naj bi sodišče kršilo načelo zakonitosti iz prvega odstavka 28. člena Ustave.
7. Ustavno sodišče se je do pomembnega ustavnopravnega vprašanja, kot ga izpostavlja pritožnica, že opredelilo. Tako je v odločbi št. Up-550/14 z dne 13. 4. 2017 (Uradni list RS, št. 24/17) z vidika prvega odstavka 28. člena Ustave presojalo sicer odgovornost odgovorne osebe pravne osebe za prekršek, pri čemer je navedlo, da je treba v primeru, ko se storilcu prekrška očita opustitev dolžnega nadzorstva, v odločbi jasno navesti konkretno ravnanje, ki bi ga storilec v skladu s pravom moral izvršiti, pa ga je opustil.
[2]
8.
V odločbah št. Up-578/16, št. Up-854/14, št. Up-847/14, št. Up-942/14 in št. Up-887/14, vse z dne 20. 4. 2017
(Uradni list RS, št. 24/17),
je Ustavno sodišče navedlo, da je ustavne pritožbe v zadevah prekrškov izjemoma sprejelo v obravnavo, da bi ponovno zagotovilo spoštovanje svojih odločb in ustavnih pravic obdolžencev v prekrškovnem postopku. Pri tem je poudarilo, da to ne pomeni, da bo Ustavno sodišče tudi v prihodnje obravnavalo prav vsako ustavno pritožbo, ki bi utemeljeno opozarjala na nespoštovanje ustavnosodnih precedensov na področju varstva človekovih pravic v prekrškovnih postopkih, in da ni naloga Ustavnega sodišča, da vedno znova opozarja na pomen obvezujočnosti svojih odločb in sodb Evropskega sodišča za človekove pravice.
[3]
9. Da bi Ustavno sodišče zagotovilo spoštovanje 22. člena Ustave in s tem enako varstvo pravic vseh tistih pritožnikov, ki so ustavne pritožbe v zadevah prekrškov, v katerih gre za pomembna ustavnopravna vprašanja, do katerih se je Ustavno sodišče že opredelilo, vložili do dne, ko je Ustavno sodišče odločalo o zgoraj navedenih zadevah, to je do 20. 4. 2017, je meritorno odločilo tudi o ustavni pritožbi pritožnice.
10. Iz enakih razlogov, kot izhajajo iz odločbe Ustavnega sodišča št. Up-550/14, torej ker v obravnavani zadevi sodišče ni navedlo konkretnega ravnanja, ki bi ga pritožnica kot pravna oseba v skladu s pravom morala izvršiti, pa ga je opustila, je bila pritožnici kršena pravica iz prvega odstavka 28. člena Ustave. Sodišče namreč v izpodbijani sodbi ni pojasnilo morebitnega vpliva ustavitve postopka zoper voznika na odgovornost pravne osebe. Iz plačilnega naloga ali sodbe (niti iz izreka niti iz obrazložitve) tudi ni razvidno, kakšne nadzorstvene dolžnosti (če sploh) je imela in opustila pravna oseba (drugi odstavek 14. člena ZP-1). Zato je senat Ustavnega sodišča razveljavil izpodbijano sodbo in zadevo vrnil sodišču v novo odločanje.
C.
11. Senat Ustavnega sodišča je sprejel to odločbo na podlagi tretjega odstavka 59. člena ZUstS v sestavi: predsednik senata Marko Šorli ter člana DDr. Klemen Jaklič in dr. Katja
Šugman Stubbs. Odločbo je sprejel soglasno.
Marko Šorli
Predsednik senata
zanj
DDr. Klemen Jaklič
Namestnik predsednika senata
[1]
Citirana je upoštevna različica zakona, ki je veljala od 11. 1. 2014 do 16. 4. 2015. Prekrškovni organ je plačilni nalog izdal 24. 10. 2014, sodišče pa izpodbijano sodbo 9. 3. 2015.
[2]
Prim. 9. in 10. točko obrazložitve.
[3]
Glej npr. 7. točko obrazložitve v odločbah Ustavnega sodišča št. Up-578/16 in št. Up-854/14.
⇒