P-1/17
Natisni
Opravilna št.:
P-1/17
Datum odločitve:
15. 3. 2018
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2018:P.1.17
Akt:
Spor o pristojnosti
Izrek:
Zahteva za rešitev spora glede pristojnosti med Postajo prometne policije Maribor in Okrajnim sodiščem v Mariboru se zavrže.
Evidenčni stavek:
Ker niso izpolnjeni procesni pogoji za odločanje o sporu glede pristojnosti, je Ustavno sodišče zahtevo zavrglo.
Geslo:
1.2.51.7.2 - Ustavno sodstvo - Vrste vlog - Aktivna legitimacija v postopku pred Ustavnim sodiščem - Spor o pristojnosti - Prizadeti organ.
1.3.52.1.3 - Ustavno sodstvo - Pristojnost - Odločitev - V sporu o pristojnosti - Med sodišči in drugimi državnimi organi.
1.5.51.3.1 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - Odločitve v drugih postopkih - Zavrženje, ker ne gre za spor o pristojnosti.
Pravna podlaga:
Člen 25.1, 49.1, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Vrsta zadeve:
spori o pristojnosti
Vrsta akta:
drugi akti
Vlagatelj:
Okrajno sodišče v Mariboru
Datum vloge:
18. 8. 2017
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrženje
Dokument:
US31344
Dokument v PDF obliki:
P-1-17.pdf
209 KB
Prenesite datoteko
P-1/17-5
15. 3. 2018
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za rešitev spora glede pristojnosti, začetem z zahtevo Okrajnega sodišča v Mariboru, na seji 15. marca 2018
sklenilo:
Zahteva za rešitev spora glede pristojnosti med Postajo prometne policije Maribor in Okrajnim sodiščem v Mariboru se zavrže.
OBRAZLOŽITEV
1. Postaja prometne policije Maribor (v nadaljevanju prekrškovni organ) je dne 22. 5. 2017 na Okrajno sodišče v Mariboru (v nadaljevanju sodišče) vložila obdolžilni predlog zoper storilca zaradi suma storitve prekrška po osmem odstavku 56. člena Zakona o voznikih (Uradni list RS, št. 85/16 – ZVoz-1). Prekrškovni organ je v obdolžilnemu predlogu navedel, da je bilo na podlagi 5. točke prvega odstavka 23. člena Zakona o pravilih cestnega prometa (Uradni list RS, št. 82/13 – uradno prečiščeno besedilo in 68/16 – ZPrCP) in 123. člena Zakona o prekrških (Uradni list RS, št. 29/11 – uradno prečiščeno besedilo, 21/13, 111/13 in 32/16 – v nadaljevanju ZP-1) storilcu na kraju prekrška zaseženo kolo z motorjem. Sodišču je predlagal, da storilcu na podlagi 25. člena ZP-1 izreče stransko sankcijo odvzema tega vozila. Iz potrdila o izročitvi predmetov sodišču, ki je v spisu (priloga A5), izhaja, da je bilo na dan vložitve obdolžilnega predloga vozilo izročeno sodišču in da se hrani pri družbi ANB Trade, d. o. o., Stranice.
2. Sodišče je s sklepom št. PR 629/2017 z dne 16. 6. 2017 obdolžilni predlog kot nepopoln zavrglo. Iz obrazložitve sklepa izhaja, da obdolženec v Republiki Sloveniji nima prijavljenega stalnega ali začasnega prebivališča in da ne prebiva na naslovu, ki je naveden v obdolžilnem predlogu, prekrškovni organ pa sodišču niti po pozivu na dopolnitev obdolžilnega predloga ni sporočil drugega naslova, na katerem je storilec dosegljiv. Sklep o zavrženju obdolžilnega predloga je postal pravnomočen 29. 6. 2017. Sodišče je nato z dopisom z dne 14. 7. 2017 prekrškovnemu organu odstopilo stroškovnik družbe ANB Trade. V dopisu je pojasnilo, da sodišče ne nosi stroškov hrambe vozila in da mora o usodi vozila odločiti prekrškovni organ, saj sodišče ni uvedlo postopka o prekršku, prav tako pa tudi ni izdalo odredbe o začasnem zasegu vozila. Prekrškovni organ je z dopisom z dne 21. 7. 2017 stroškovnik vrnil sodišču. Navedel je, da je odločitev sodišča o zavrženju obdolžilnega predloga napačna, saj naj bi prekrškovni organ obdolžilni predlog dopolnil in sodišču sporočil dejansko prebivališče storilca. Opozoril je, da bo pred Ustavnim sodiščem sprožil spor glede pristojnosti, če bo sodišče vztrajalo pri odločitvi, ki jo je navedlo v dopisu.
3. Sodišče je pred Ustavnim sodiščem sprožilo spor glede pristojnosti. Sodišče navaja, da ni uvedlo postopka zoper obdolženca in da ni moglo izdati odredbe o začasnem zasegu vozila, saj te odredbe ni bilo mogoče vročiti obdolženemu, zato zaseženega vozila ni prevzelo, ampak je bilo s strani prekrškovnega organa le seznanjeno, kje je vozilo. Po oceni sodišča torej stroški zasega in hrambe vozila (zaradi napačnega ravnanja prekrškovnega organ⇒a, ki zalotene osebe ni pripeljal v takojšnjo obravnavo) niso nastali sodišču, sodišče pa naj tudi ne bi bilo pristojno odločati o usodi odvzetega vozila.
4. Ustavno sodišče je na podlagi osme alineje prvega odstavka 160. člena Ustave in osme alineje prvega odstavka 21. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 64/07 – uradno prečiščeno besedilo in 109/12 – v nadaljevanju ZUstS) pristojno, da odloča o sporih glede pristojnosti med sodišči in drugimi državnimi organi. Če pride do spora glede pristojnosti, ker več organov zavrača pristojnost v posamezni zadevi (t. i. negativni kompetenčni spor), lahko organ, ki mu je bila zadeva odstopljena, pa meni, da zanjo ni pristojen, zahteva rešitev spora glede pristojnosti po drugem odstavku 61. člena ZUstS.
5. Iz dopisa sodišče z dne 14. 7. 2017 in dopisa prekrškovnega organa z dne 21. 7. 2017 je sicer razvidno, da oba organa zavračata pristojnost za odločanje o odvzemu oziroma vrnitvi vozila ter o stroških zasega in hrambe vozila, vendar teh dopisov ni mogoče šteti za odločbo, s katero bi se organ izrekel za nepristojnega za odločanje o teh vprašanjih.
[1]
Ker se niti sodišče niti prekrškovni organ nista izrekla za nepristojna za odločanje o obravnavani zadevi in zadeve nista odstopila drugemu organu, Ustavno sodišče ugotavlja, da spor glede pristojnosti še ni mogel nastati. Procesni pogoji za odločanje o sporu glede pristojnosti torej niso izpolnjeni, zato je Ustavno sodišče zahtevo zavrglo.
6. Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi prvega odstavka 25. člena v zvezi s prvim odstavkom 49. člena ZUstS in četrte alineje drugega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 86/07, 54/10, 56/11 in 70/17)
v sestavi: predsednica dr. Jadranka Sovdat ter sodnice in sodniki dr. Matej Accetto, dr. Dunja Jadek Pensa, DDr. Klemen Jaklič, dr. Rajko Knez, dr. Etelka Korpič – Horvat, dr. Špelca Mežnar, dr. Marijan Pavčnik in Marko Šorli.
Sklep je sprejelo soglasno.
dr. Jadranka Sovdat
Predsednica
[1]
Glej sklepe Ustavnega sodišča št. P-4/14, P-6/14, P-7/14 z dne 14. 7. 2016, št. P-10/14 z dne 3. 7. 2014, št. P-2/14 z dne 3. 4. 2014, št. P-10/12 z dne 10. 10. 2012 in št. P-7/10 z dne 14. 9. 2011.
⇒