U-I-114/16, Up-535/16
Natisni
Opravilna št.:
U-I-114/16, Up-535/16
Datum odločitve:
22. 11. 2018
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2018:U.I.114.16
Akt:
Sklep Višjega sodišča v Kopru št. II Kp 5961/2013 z dne 2. 6. 2016, s sklepom Okrožnega sodišča v Kopru št. X K 5961/2013 z dne 28. 4. 2016 in sklep Okrožnega sodišča v Kopru št. X K 5961/2013 z dne 10. 2. 2016 

Zakon o odvzemu premoženja nezakonitega izvora (ZOPNI), 2. in 3. odst. 5. čl. in 1. odst. 57. čl.
Izrek:
S sklepom Višjega sodišča v Kopru št. II Kp 5961/2013 z dne 2. 6. 2016, s sklepom Okrožnega sodišča v Kopru št. X K 5961/2013 z dne 28. 4. 2016 in s sklepom Okrožnega sodišča v Kopru št. X K 5961/2013 z dne 10. 2. 2016 je bila kršena pritožnikova pravica iz drugega odstavka 14. člena Ustave, kolikor je bilo kaznivo dejanje izvršeno oziroma premoženje pridobljeno pred uveljavitvijo Zakona o odvzemu premoženja nezakonitega izvora (Uradni list RS, št. 91/11 in 25/14).
Pobuda za oceno ustavnosti prvega odstavka 57. člena Zakona o odvzemu premoženja nezakonitega izvora in za začetek postopka za oceno ustavnosti drugega in tretjega odstavka 5. člena Zakona o odvzemu premoženja nezakonitega izvora se zavrže.
Evidenčni stavek:
Kolikor je bilo kaznivo dejanje izvršeno oziroma premoženje pridobljeno pred uveljavitvijo Zakona o odvzemu premoženja nezakonitega izvora, je sodišče izdalo izpodbijane sklepe na podlagi zakonske določbe, za katero je Ustavno sodišče že ugotovilo, da je v neskladju z drugim in prvim odstavkom 155. člena Ustave. Ker izpodbijani sklepi temeljijo na zakonski določbi, ki je protiustavna, bi enaka obravnava pritožnika (drugi odstavek 14. člena Ustave), ki je z vlogo pred Ustavnim sodiščem uveljavljal, da je izpodbijana določba v neskladju z Ustavo zaradi povratnega učinkovanja ZOPNI, zahtevala, naj Ustavno sodišče izpodbijane sklepe razveljavi in zadevo vrne sodišču v novo odločanje. Ker je veljavnost izpodbijanih sklepov že potekla, je Ustavno sodišče zgolj ugotovilo kršitev pritožnikove pravice iz navedene določbe Ustave.
Če je Ustavno sodišče predpis že razveljavilo, pobudnik ne izkazuje pravnega interesa za njegovo ponovno oceno.
Pobudnik nima pravnega interesa, če ne izkaže, da bi morebitna ugoditev pobudi privedla do izboljšanja njegovega pravnega položaja.
Geslo:
1.4.10.6 - Ustavno sodstvo - Postopek - Vmesni postopki - Izločitev sodnika.
1.5.51.2.11 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Odločitev o sporni pravici.
1.5.51.1.2.1 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku abstraktne presoje - Zavrženje pobude - Ker ni pravnega interesa.
1.4.51.4 - Ustavno sodstvo - Postopek - Procesne predpostavke (v vseh postopkih razen v postopku ustavne pritožbe) - Pravni interes za vložitev pobude.
Pravna podlaga:
Člen 14.2, 155.1, 155.2, Ustava [URS]
Člen 25.3, 47, 49.1, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
¤
Vrsta zadeve:
ocena ustavnosti in zakonitosti predpisov in drugih splošnih aktov, ustavna pritožba
Vrsta akta:
zakon, posamični akt
Vlagatelj:
Rudolf Trček, Ljubljana
Datum vloge:
27. 6. 2016
Vrsta odločitve:
odločba
Vrsta rešitve:
ugotovitev kršitve človekove pravice, zavrženje
Dokument:
US31686
Dokument v PDF obliki:
U-I-114-16, Up-535-16.pdf
235 KB
Prenesite datoteko
U-I-114-16, Up-535-16 - Sklep.pdf
229 KB
Prenesite datoteko
U-I-114/16-19
Up-535/16-27
29. 3. 2018
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopkih za preizkus ustavne pritožbe in pobude Rudolfa Trčka, Ljubljana, ki ga zastopa Odvetniška družba Ferfolja, Ljubič, Bauk, o. p., d. o. o., Ljubljana, na seji 29. marca 2018
sklenilo:
1. Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti prvega odstavka 57. člena Zakona o odvzemu premoženja nezakonitega izvora (Uradni list RS, št. 91/11 in 25/14) se sprejme.
2. Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti prvega odstavka 5. člena Zakona o odvzemu premoženja nezakonitega izvora (Uradni list RS, št. 91/11) in tretjega odstavka 21. člena Zakona o odvzemu premoženja nezakonitega izvora (Uradni list RS, št. 91/11 in 25/14)
se zavrže.
3. Ustavna pritožba zoper sklep Višjega sodišča v Kopru št. II Kp 5961/2013 z dne 2. 6. 2016 v zvezi s sklepom Okrožnega sodišča v Kopru št. X K 5961/2013 z dne 28. 4. 2016 in s sklepom Okrožnega sodišča v Kopru št. X K 5961/2013 z dne 10. 2. 2016 se sprejme.
OBRAZLOŽITEV
A.
1. Okrožno sodišče v Kopru je z
oper pritožnika
odredilo začasno zavarovanje premoženja na podlagi 20. in 21. člena Zakona o odvzemu premoženja nezakonitega izvora (v nadaljevanju ZOPNI). Pritožniku je prepovedalo odtujiti in obremeniti nepremičnine, osebno vozilo in kapitalski delež ter mu prepovedalo vsakršno razpolaganje s terjatvami in z delnicami. Ugotovilo je, da so izpolnjeni vsi zakonski pogoji za odreditev začasnega zavarovanja. Ugovor pritožnika zoper sklep o odreditvi začasnega zavarovanja je bil zavrnjen kot neutemeljen. Višje sodišče v Kopru je zavrnilo njegovo pritožbo zoper sklep o zavrnitvi ugovora.
2. Pritožnik zatrjuje kršitev 2. in 14. člena Ustave ter pravic iz 22., 23., 28. in 33. člena Ustave. Uporaba ZOPNI na način, kot ga je razlagalo sodišče, naj bi posegala v pritožnikovo lastninsko pravico, pridobljeno pred uveljavitvijo ZOPNI, pred obdobjem, za katerega se je odredila finančna preiskava, in štiri leta pred očitanim kataloškim kaznivim dejanjem. Tudi očitano kataloško kaznivo dejanje naj bi bilo izvršeno dve leti pred uveljavitvijo ZOPNI. Zahtevek naj bi posegal tudi v premoženje, ob pridobitvi katerega naj bi pobudnik plačal davke in ki naj bi ga tudi že odplačno odsvojil za tržno ceno. Kršena naj bi bila prepoved posega v že pridobljene pravice iz drugega odstavka 155. člena Ustave, načelo pravne varnosti in zaupanja v veljavnost in trajnost zakonov iz 2. člena Ustave ter pravica do zasebne lastnine iz 33. člena Ustave. Pravica do nepristranskega sojenja iz prvega odstavka 23. člena Ustave naj bi mu bila kršena, ker naj se sodišče ne bi opredelilo do okoliščin, s katerimi naj bi izpodbijal pristranskost sodnika na prvi stopnji. Pritožnik zatrjuje tudi kršitev pravice iz 22. člena Ustave, ker naj se sodišče ne bi opredelilo do navedb o kršitvah ustavnih pravic, predv
sem glede očitka o pristranskosti sodnika in prepozne vložitve zahteve za začasno zavarovanje. Zaradi nevročitve Poročila o finančni preiskavi naj bi bila pritožniku kršena pravica iz 25. člena Ustave.
3. Pritožnik vlaga tudi pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti nekaterih določb ZOPNI. Zatrjuje neskladje prvega odstavka 57. člena ZOPNI z 2., 33., 153., 154. in 155. členom Ustave. Izpodbijana določba naj bi omogočala, da se zakon uporablja retroaktivno za vsa pravna razmerja, nastala pred njegovo uveljavitvijo, in sicer posega v premoženje, pridobljeno pred uveljavitvijo ZOPNI, zaradi kataloškega kaznivega dejanja, izvršenega pred tem. ZOPNI naj bi posegal v pravna razmerja in pravice v nasprotju s 155. členom Ustave, ker naj bi retroaktivno veljal celoten zakon in ne njegove posamezne določbe, poleg tega naj bi posegal v pridobljene pravice, tj. v premoženje, pridobljeno in odsvojeno pred začetkom veljavnosti zakona. Drugemu in tretjemu odstavku člena ZOPNI pobudnik očita, da je v neskladju z načelom jasnosti in pomenske določnosti predpisov iz 2. člena Ustave ter s 15.  in 153. členom Ustave, ker naj ne bi določno opredeljevala vsebine pojma očitno nesorazmerje. Zatrjuje tudi neskladje prvega odstavka 5. člena Zakona o odvzemu premoženja nezakonitega izvora (Uradni list RS, št. 91/11 – v nadaljevanju ZOPNI/11) z domnevo nedolžnosti iz 27. člena Ustave ter tretjega odstavka 21. člena ZOPNI s pravicama do enakosti orožij in do obrambe iz prvega odstavka 6. člena Konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (Uradni list RS, št. 33/94, MP, št. 7/94 – EKČP) in z načelom sorazmernosti iz 2. člena Ustave. Zatrjuje tudi druga neskladja ZOPNI (kršitev 2., 14., 15., 18., 22., 23., 28., 33. in 69. člena Ustave ter kršitev 6. člena EKČP), vendar ne navede, katerim členom so očitki namenjeni.
B. – I.
4. Veljavnost izpodbijanih sklepov o začasnem zavarovanju odvzema premoženja nezakonitega izvora, izdanih v času trajanja finančne preiskave, je v času odločanja o pritožnikovi ustavni pritožbi potekla.
[1]
Ustavno sodišče praviloma šteje, da v primeru, ko izpodbijani akt v času odločanja ne velja več, ni izkazan pravni interes za odločanje Ustavnega sodišča. Zgolj ugotovitev kršitve človekove pravice, ne da bi bil izpodbijani posamični akt razveljavljen ali odpravljen (prvi odstavek 59. člena Zakona o Ustavnem sodišču, Uradni list RS, št. 64/07 – uradno prečiščeno besedilo in 109/12 – v nadaljevanju ZUstS), namreč praviloma ne spreminja pritožnikovega pravnega položaja. V skladu z drugo alinejo prvega odstavka 55.b člena ZUstS se ustavna pritožba zavrže, če pritožnik nima pravnega interesa za odločitev o ustavni pritožbi. Vendar pa Ustavno sodišče odloča drugače, kadar gre za zadeve, v katerih je predmet ustavne pritožbe sodno odločanje o omejitvi osebne svobode iz prvega odstavka 19. člena Ustave
[2]
ali sodno odločanje o stvarnih omejevalnih ukrepih v kazenskem postopku.
[3]
Učinkovito varstvo človekovih pravic in temeljih svoboščin v teh primerih zahteva, da ima prizadeti možnost ustavnopravnega varstva tudi v primeru, ko izpodbijani sklep ni več veljaven.
5. Pritožnik izpodbija sklep o odreditvi začasnega zavarovanja odvzema premoženja nezakonitega izvora po 21. členu ZOPNI. Posledica takega sklepa je onemogočeno razpolaganje s tem premoženjem. Učinkovito varstvo človekovih pravic in temeljih svoboščin v takem primeru zahteva, da ima prizadeti možnost ustavnopravnega varstva tudi v primeru, ko izpodbijani sklep ni več veljaven. Če je namreč zoper premoženje bodisi podaljšano začasno zavarovanje v finančni preiskavi bodisi odrejeno tudi v postopku odvzema premoženja nezakonitega izvora, lahko lastnik oziroma imetnik premoženja na podlagi smiselne uporabe tretjega odstavka 502.c člena Zakona o kazenskem postopku (Uradni list RS, št. 32/12 – uradno prečiščeno besedilo, 47/13, 87/14 in 66/17 – ZKP) oziroma na podlagi smiselne uporabe drugega odstavka 278. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju (Uradni list RS, št. 3/07 – uradno prečiščeno besedilo, 93/07, 28/09, 51/10, 26/11, 53/14, 54/15 in 11/18 – ZIZ) v zvezi z drugim odstavkom 28. člena ZOPNI predlaga odpravo (podaljšanega oziroma ponovno odrejenega) začasnega zavarovanja premoženja. Če bi lastnik oziroma imetnik uspel z ustavno pritožbo zoper začasno zavarovanje premoženja, odrejeno že v fazi finančne preiskave, bi to izboljšalo njegov pravni položaj pri odločanju o predlogu za odpravo kasnejšega začasnega zavarovanja premoženja. Zato ima pritožnik pravni interes za odločanje Ustavnega sodišča o ustavni pritožbi zoper neveljavne sklepe o začasnem zavarovanju premoženja po ZOPNI, a le, dokler je v veljavi začasno zavarovanje premoženja v postopku njegovega odvzema, to je praviloma do pravnomočnega zaključka postopka po ZOPNI.
[4]
6. Zoper pritožnika je bilo s sklepom Okrožnega sodišča v Ljubljani št. VII Pg 803/2016 z dne 31. 3. 2016 v pravdi zaradi odvzema premoženja nezakonitega izvora, ki po pritožnikovih navedbah še ni pravnomočno končan, podaljšano začasno zavarovanje na premoženju, ki je bilo začasno zavarovano z izpodbijanimi sklepi. Zato je podan pravni interes za odločanje Ustavnega sodišča o njegovi ustavni pritožbi.
B. – II.
7. Ustavno sodišče je sprejelo pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti prvega odstavka 57. člena ZOPNI (1. točka izreka). Odločilo bo, ali je v skladu s prepovedjo retroaktivnosti. Pri tem pripominja, da je začasno zavarovanje premoženja neposredno v vlogi zagotovitve učinkovitosti odvzema premoženja nezakonitega izvora in da je ocena dopustnosti retroaktivnosti začasnega zavarovanja neposredno povezana z oceno dopustnosti retroaktivnosti odvzema premoženja nezakonitega izvora. Zato se Ustavno sodišče ne bo omejilo le na presojo ustavnosti začasnega zavarovanja odvzema premoženja nezakonitega izvora, ampak bo ocenjevalo tudi skladnost njegovega odvzema.
8. V skladu z ustaljeno ustavnosodno presojo se v primerih, ko izpodbijani predpis ne učinkuje neposredno, pobuda vloži šele po izčrpanju pravnih sredstev zoper posamični akt hkrati z ustavno pritožbo. Predpostavka za vložitev ustavne pritožbe in pobude v takšnih primerih je tudi pogoj izčrpanosti takšnih pravnih sredstev po vsebini, kar pomeni, da mora pobudnik trditve o domnevni protiustavnosti ureditve, na podlagi katere temelji odločitev v njegovem primeru, uveljavljati že v postopku pred pristojnimi sodišči (tako že v sklepu Ustavnega sodišča št. U-I-330/05, U-I-331/05, U-I-337/05 z dne 18. 10. 2007, Uradni list RS, št. 101/07, in OdlUS XVI, 79). Pobudnik očitkov o protiustavnosti prvega odstavka 5. člena ZOPNI/11 in tretjega odstavka 21. člena ZOPNI ni izčrpal po vsebini. Poleg tega pobudnik za izpodbijanje prvega odstavka 5. člena ZOPNI/11 nima pravnega interesa, ker izpodbijani akti ne temeljijo na navedeni določbi. Glede na navedeno je Ustavno sodišče pobudo v tem delu zavrglo (2. točka izreka).
9. Ustavno sodišče je ustavno pritožbo sprejelo v obravnavo (3. točka izreka). O njeni utemeljenosti bo odločilo skupaj z oceno ustavnosti zakona.
C.
10. Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi tretjega odstavka 26. člena, tretjega odstavka 25. člena ter drugega odstavka 55.b člena ZUstS
v sestavi: predsednica dr. Jadranka Sovdat ter sodnice in sodniki dr. Matej Accetto, dr. Dunja Jadek Pensa, DDr. Klemen Jaklič, dr. Rajko Knez, dr. Etelka Korpič – Horvat, dr. Špelca Mežnar in dr. Marijan Pavčnik. Sodnik Marko Šorli je bil pri odločanju o tej zadevi izločen.
Ustavno sodišče je sklep sprejelo soglasno.
dr. Jadranka Sovdat
Predsednica
[1]
Začasno zavarovanje je bilo z izpodbijanimi sklepi odrejeno do 4. 4. 2016.
[2]
Odločba Ustavnega sodišča št. U-I-50/09, Up-260/09 z dne 18. 3. 2010 (Uradni list RS, št. 29/10, in OdlUS XIX, 2), 22. in 23. točka obrazložitve.
[3]
Odločba Ustavnega sodišča št. Up-6/14 z dne 5. 3. 2015 (Uradni list RS, št. 19/15).
[4]
Tretji odstavek 34. člena ZOPNI. Lastnik, zoper katerega je bilo odrejeno začasno zavarovanje ali začasen odvzem premoženja, pa mu premoženje ni bilo odvzeto, ima po pravnomočno končanem postopku pravico do vrnitve premoženja in do povrnitve škode od Republike Slovenije, povzročene s protipravnim ravnanjem ali kršitvijo dolžne skrbnosti pri izvrševanju pooblastil pristojnih organov po tem zakonu (primerjaj 45. člen ZOPNI).
⇒
U-I-114/16-25
Up-535/16-32
22. 11. 2018
ODLOČBA
Ustavno sodišče je v postopku odločanja o ustavni pritožbi in v postopku za oceno ustavnosti, začetem na pobudo Rudolfa Trčka, ki ga zastopa Odvetniška družba Ferfolja, Ljubič, Bauk, o. p., d. o. o., Ljubljana, na seji 22. novembra 2018
odločilo:
1. S sklepom Višjega sodišča v Kopru št. II Kp 5961/2013 z dne 2. 6. 2016, s sklepom Okrožnega sodišča v Kopru št. X K 5961/2013 z dne 28. 4. 2016 in s sklepom Okrožnega sodišča v Kopru št. X K 5961/2013 z dne 10. 2. 2016 je bila kršena pritožnikova pravica iz drugega odstavka 14. člena Ustave, kolikor je bilo kaznivo dejanje izvršeno oziroma premoženje pridobljeno pred uveljavitvijo Zakona o odvzemu premoženja nezakonitega izvora (Uradni list RS, št. 91/11 in 25/14).
2. Pobuda za oceno ustavnosti prvega odstavka 57. člena Zakona o odvzemu premoženja nezakonitega izvora in za začetek postopka za oceno ustavnosti drugega in tretjega odstavka 5. člena Zakona o odvzemu premoženja nezakonitega izvora se zavrže.
OBRAZLOŽITEV
A.
1. Okrožno sodišče v Kopru je z
oper pritožnika
odredilo začasno zavarovanje premoženja na podlagi 20. in 21. člena Zakona o odvzemu premoženja nezakonitega izvora (v nadaljevanju ZOPNI). Pritožniku je prepovedalo odtujiti in obremeniti nepremičnine, osebno vozilo in kapitalski delež ter mu prepovedalo vsakršno razpolaganje s terjatvami in delnicami. Ugotovilo je, da so izpolnjeni vsi zakonski pogoji za odreditev začasnega zavarovanja. Ugovor pritožnika zoper sklep o odreditvi začasnega zavarovanja je bil zavrnjen kot neutemeljen. Višje sodišče v Kopru je zavrnilo pritožnikovo pritožbo zoper sklep o zavrnitvi ugovora.
2. Pritožnik zatrjuje kršitev 2. in 14. člena Ustave ter pravic iz 22., 23., 28. in 33. člena Ustave. Uporaba ZOPNI na način, kot ga je razlagalo sodišče, naj bi posegala v pritožnikovo lastninsko pravico, pridobljeno pred uveljavitvijo ZOPNI, pred obdobjem, za katero se je odredila finančna preiskava, in štiri leta pred očitanim kataloškim kaznivim dejanjem. Tudi očitano kataloško kaznivo dejanje naj bi bilo izvršeno dve leti pred uveljavitvijo ZOPNI. Zahtevek naj bi posegal tudi v premoženje, ob pridobitvi katerega naj bi pobudnik plačal davke in ki naj bi ga tudi že odplačno odsvojil za tržno ceno. Kršeni naj bi bili prepoved posega v že pridobljene pravice iz drugega odstavka 155. člena Ustave, načelo pravne varnosti in zaupanja v veljavnost in trajnost zakonov iz 2. člena Ustave ter pravica do zasebne lastnine iz 33. člena Ustave. Pravica do nepristranskega sojenja iz prvega odstavka 23. člena Ustave naj bi bila pritožniku kršena, ker naj se sodišče ne bi opredelilo do okoliščin, s katerimi naj bi pritožnik izpodbijal pristranskost sodnika na prvi stopnji. Pritožnik zatrjuje tudi kršitev pravice iz 22. člena Ustave, ker naj se sodišče ne bi opredelilo do navedb o kršitvah ustavnih pravic, predv
sem glede očitka o pristranskosti sodnika in prepozne vložitve zahteve za začasno zavarovanje. Zaradi nevročitve Poročila o finančni preiskavi naj bi bila pritožniku kršena pravica iz 25. člena Ustave.
3. Pritožnik vlaga tudi pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti nekaterih določb ZOPNI. Zatrjuje neskladje prvega odstavka 57. člena ZOPNI z 2., 33., 153., 154. in 155. členom Ustave. Izpodbijana določba naj bi omogočala, da se zakon uporablja retroaktivno za vsa pravna razmerja, nastala pred njegovo uveljavitvijo, in sicer posega v premoženje, pridobljeno pred uveljavitvijo ZOPNI, zaradi kataloškega kaznivega dejanja, izvršenega pred tem. ZOPNI naj bi posegal v pravna razmerja in pravice v nasprotju s 155. členom Ustave, ker naj bi retroaktivno veljal celoten zakon in ne njegove posamezne določbe, poleg tega naj bi posegal v pridobljene pravice, tj. v premoženje, pridobljeno in odsvojeno pred začetkom veljavnosti zakona. Drugemu in tretjemu odstavku 5. člena ZOPNI pobudnik očita, da sta v neskladju z načelom jasnosti in pomenske določnosti predpisov iz 2. člena Ustave ter s 15. in 153. členom Ustave, ker naj ne bi določno opredeljevala vsebine pojma očitno nesorazmerje. Pobudnik zatrjuje tudi neskladje prvega odstavka 5. člena Zakona o odvzemu premoženja nezakonitega izvora (Uradni list RS, št. 91/11 – ZOPNI/11) z domnevo nedolžnosti iz 27. člena Ustave ter tretjega odstavka 21. člena ZOPNI s pravicama do enakosti orožij in do obrambe iz prvega odstavka 6. člena Konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (Uradni list RS, št. 33/94, MP, št. 7/94 – EKČP) in z načelom sorazmernosti iz 2. člena Ustave.
4. Veljavnost izpodbijanih sklepov je potekla pred vložitvijo ustavne pritožbe.
[1]
Ustavno sodišče je zato z dopisom z dne 16. 6. 2017 pritožnika pozvalo, naj obrazloži svoj pravni interes za odločanje Ustavnega sodišča. Pritožnik je navedel, da vztraja pri vloženi ustavni pritožbi. Zoper njega naj bi se vodil postopek odvzema premoženja nezakonitega izvora, ki naj ne bi bil pravnomočno končan in znotraj katerega naj bi bilo odrejeno začasno zavarovanje po 28. členu ZOPNI. Zaradi narave zatrjevanih kršitev in ker naj Ustavno sodišče o zatrjevanih protiustavnostih ZOPNI še ne bi presojalo, naj bi imel pravni interes za odločanje Ustavnega sodišča o ustavni pritožbi.
5. Pritožnik je na ponovni dopis Ustavnega sodišča z dne 16. 10. 2018, naj obrazloži obstoj pravnega interesa za odločanje Ustavnega sodišča, odgovoril, da izkazuje pravni interes, ker Specializirano državno tožilstvo v njegovi zadevi ni umaknilo tožbe za odvzem premoženja nezakonitega izvora in torej postopek odvzema premoženja nezakonitega izvora ni zaključen.
6. Ustavno sodišče je s sklepom št. U-I-114/16, Up-535/16 z dne 29. 3. 2018 ustavno pritožbo sprejelo v obravnavo. V skladu s prvim odstavkom 56. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 64/07 – uradno prečiščeno besedilo in 109/12 – v nadaljevanju ZUstS) je o sprejemu ustavne pritožbe obvestilo Višje sodišče v Kopru.
7. S sklepom iz prejšnje točke obrazložitve je Ustavno sodišče tudi sklenilo, da sprejme pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti prvega odstavka 57. člena ZOPNI. Pobuda je bila na podlagi prvega odstavka 28. člena ZUstS poslana Državnemu zboru, ki nanjo ni odgovoril.
8. Svoje mnenje o pobudi je podala Vlada. Navaja, da z določitvijo povratne veljave le posameznih določb ZOPNI ne bi bila dosežena namen zakona in javna korist, saj ZOPNI predstavlja sistemsko celoto. Začasno zavarovanje odvzema premoženja nezakonitega izvora in njegov odvzem naj bi sicer lahko pomenila poseg v pridobljeno lastninsko pravico, vendar naj bi pretehtalo, da ima preiskovana oseba oziroma tožena stranka celoten postopek možnost dokazovati, da je določeno premoženje zakonitega izvora, tudi na naroku po 17.a členu ZOPNI. Če oseba tega ne more dokazati, pa naj lastninska pravica sploh ne bi pravno veljavno nastala in naj ne bi bila pridobljena. Dejanje, s katerim naj bi bilo premoženje pridobljeno, naj bi bilo nezakonito že v času pridobitve premoženja, kataloška kazniva dejanja naj bi bila določena že pred začetkom veljavnosti ZOPNI, ZOPNI pa naj bi urejal široke možnosti izpodbijanja zakonskih domnev. Šlo naj bi za civilno (in ne kazensko) posledico dejstva, da je oseba pridobila premoženje z nezakonitim dejanjem. ZOPNI naj bi temeljil na načelu, da nihče ne more obdržati premoženja, ki ga je pridobil na nezakonit način oziroma z nezakonito dejavnostjo, če ob vzpostavljenem sumu izvršitve določenih hudih kaznivih dejanj ne more izkazati zakonitosti njegovega izvora. Vlada še navaja, da izpodbijana določba ni v neskladju s 155. členom Ustave, ker naj bi šlo za nepravo retroaktivnost ali za ustavno dopustno retroaktivnost. Poseg v pridobljene pravice naj ne bi bil podan. Ureditev pa naj bi zaradi ustavno dopustnega cilja (preprečevanje okoriščanja s protipravnimi dejavnostmi in ponovnega investiranja vanje) in nujnosti ukrepa prestala tudi t. i. strogi test sorazmernosti.
9. Mnenje Vlade je bilo vročeno pobudniku, ki nasprotuje navedbi Vlade, da je mogoče v postopku začasnega zavarovanja dokazovati, da je premoženje pridobljeno iz zakonitih virov, ker naj bi bilo možno podati navedbe o zakonitosti izvora premoženja. To naj ne bi držalo niti za narok po 17.a členu ZOPNI. Za uresničitev načela, da nihče ne sme obdržati premoženja, ki je pridobljeno nezakonito, naj bi že obstajala instituta, in sicer odvzem protipravne premoženjske koristi po Zakonu o kazenskem postopku (Uradni list RS, št. 32/12 – uradno prečiščeno besedilo, 47/13, 87/14 in 66/17 – ZKP) in obdavčitev po 68.a členu
Zakona o davčnem postopku (Uradni list RS, št. 13/11 – uradno prečiščeno besedilo, 32/12, 94/12, 111/13, 90/14, 91/15, 63/16 in 69/17 – ZDavP-2). Glede na obstoj teh institutov naj ne bilo v skladu z Ustavo, da celotni ZOPNI velja za nazaj in omogoča trajanje postopkov od 1. 1. 1990, zlasti ker naj bi za začetek postopka po ZOPNI zadoščala kazenska ovadba. Zato naj ne bi držala navedba Vlade, da pomeni povratna veljava ZOPNI nujen ukrep, prav tako naj ne bi šlo za dopustno retroaktivnost.
B. – I.
10. Z izpodbijanimi sklepi iz 1. točke izreka te odločbe je bilo odrejeno začasno zavarovanje odvzema premoženja, s katerim so bili pritožniku prepovedani odtujitev in obremenitev nepremičnin, motornega vozila in kapitalskega deleža ter vsakršno razpolaganje s terjatvami in delnicami.
11. Sodišči sta izpodbijane sklepe o začasnem zavarovanju iz 1. točke izreka te odločbe izdali tudi na podlagi prvega odstavka 57. člena ZOPNI. Za odreditev začasnega zavarovanja se po prvi in drugi alineji prvega odstavka 20. člena ZOPNI zahteva tudi, da je bilo v predkazenskem ali kazenskem postopku ugotovljeno, da so podani ali so bili podani utemeljeni razlogi za sum, da je osumljenec, obdolženec, obsojenec ali zapustnik izvršil kataloško kaznivo dejanje in da iz zbranih podatkov in dokazov za obdobje, za katero je bila opravljena finančna preiskava, izhaja očitno nesorazmerje med dohodki, zmanjšanimi za davke in prispevke, ki jih je osumljenec, obdolženec, obsojenec ali zapustnik plačal, ter vrednostjo premoženja, ki ga ima v lasti, posesti, ga uporablja, uživa ali z njim razpolaga ali je razpolagal oziroma ga je prenesel na povezane osebe ali je prešlo na njegove pravne naslednike. Iz izpodbijanih sklepov izhaja, da je bilo začasno zavarovanje odrejeno na podlagi utemeljenih razlogov za sum, da je pritožnik izvršil kaznivo dejanje pranja denarja po prvem in tretjem odstavku 245. člena Kazenskega zakonika (Uradni list RS, št. 55/08, 66/08 – popr. in 39/09 – KZ-1) med 6. 7. in 24. 8. 2010, torej pred začetkom veljavnosti ZOPNI. Začasno zavarovanje odvzema premoženja nezakonitega izvora je bilo odrejeno tudi zoper pritožnikove nepremičnine
v k. o. Vič, parc. št. 2133, 2140/7 in 2140/8, ki jih je pritožnik pridobil po prenehanju družbe Finesto-arhiv s sklepom z dne 24. 11. 2006, in zoper njegovo terjatev do družbe Finesto-najem v višini 250.000,00 EUR, ki jo je pridobil 28. 2. 2011. Za omenjene nepremičnine in terjatev že iz izpodbijanih sklepov izhaja, da jih je pritožnik pridobil pred začetkom veljavnosti ZOPNI.
12. Kolikor je bilo kaznivo dejanje izvršeno oziroma premoženje pridobljeno pred uveljavitvijo ZOPNI, sta sodišči izdali izpodbijane sklepe iz 1. točke izreka te odločbe na podlagi zakonske določbe, za katero je Ustavno sodišče z odločbo št. U-I-6/15, Up-33/15, Up-1003/15 z dne 5. 7. 2018 (Uradni list RS, št. 53/18) ugotovilo, da je v neskladju s prvim in drugim odstavkom 155. člena Ustave, in ki jo je iz tega razloga razveljavilo. V tem delu izpodbijani sklepi temeljijo na zakonski določbi, ki je protiustavna. V skladu z ustaljeno ustavnosodno presojo bi to terjalo njihovo delno razveljavitev in vrnitev zadeve pristojnemu sodišču v novo odločanje. S tem bi bilo zagotovljeno tudi spoštovanje enake obravnave pritožnika,
[2]
ki je z vlogo pred Ustavnim sodiščem (kakor tudi s pravnimi sredstvi v postopku odreditve začasnega zavarovanja premoženja nezakonitega izvora) uveljavljal, da je izpodbijani prvi odstavek 57. člena ZOPNI v neskladju s prepovedjo povratne veljave zakona. Pritožnikov položaj mora biti zato v prihodnje enak položajem vseh drugih naslovnikov razveljavljene zakonske določbe, za katere bo učinkovala odločitev iz 1. točke izreka odločbe št. U-I-6/15, Up-33/15, Up-1003/15, saj ta učinkuje
erga omnes
. Vendar je veljavnost izpodbijanih sklepov že prenehala, tako da njihova razveljavitev po naravi stvari ni več mogoča. Ustavno sodišče je v sklepu št. U-I-114/16, Up-535/16 z dne 29. 3. 2018 pritožniku priznalo pravni interes za odločanje Ustavnega sodišča o njegovi ustavni pritožbi, dokler je v veljavi začasno zavarovanje premoženja v postopku njegovega odvzema, to je praviloma do pravnomočnega zaključka postopka po ZOPNI (glej 4.–6. točko navedenega sklepa). V takem primeru Ustavno sodišče zgolj ugotovi kršitev, ne more pa poseči v izpodbijane sodne odločbe in od sodišča zahtevati novo odločanje v pritožnikovem primeru. To pomeni, da mora ugotoviti kršitev pritožnikove pravice iz drugega odstavka 14. člena Ustave, ker le tako lahko zagotovi njegovo enako obravnavo (1. točka izreka te odločbe).
B. – II.
13. Pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti lahko da, kdor izkaže svoj pravni interes (prvi odstavek 24. člena ZUstS). Po drugem odstavku navedenega člena je pravni interes podan, če predpis ali splošni akt, izdan za izvrševanje javnih pooblastil, katerega oceno pobudnik predlaga, neposredno posega v njegove pravice, pravne interese oziroma v njegov pravni položaj.
14. Ustavno sodišče je z odločbo št. U-I-6/15, Up-33/15, Up-1003/15 razveljavilo prvi odstavek 57. člena ZOPNI. Pobudnik zato ne izkazuje več pravnega interesa za presojo ustavnosti te določbe.
[3]
Glede na navedeno je Ustavno sodišče njegovo pobudo v tem delu zavrglo (2. točka izreka te odločbe).
15. Pritožnik je vložil tudi pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti drugega in tretjega odstavka 5. člena ZOPNI. Njegov pravni interes za odločitev o pobudi je temeljil na ustavni pritožbi, ki ji je Ustavno sodišče ugodilo, saj je v 1. točki izreka te odločbe ugotovilo, da je bila pritožniku kršena pravica iz drugega odstavka 14. člena Ustave. Morebitna ugoditev pobudi torej ne bi privedla do izboljšanja njegovega pravnega položaja.
[4]
To pa pomeni, da ni izpolnjena procesna predpostavka za presojo ustavnosti izpodbijanih zakonskih določb. Ustavno sodišče je zato pobudo tudi v tem delu zavrglo (2. točka izreka te odločbe).
C.
16. Ustavno sodišče je sprejelo to odločbo na podlagi 47. člena v zvezi s prvim odstavkom 49. člena in tretjega odstavka 25. člena ZUstS v
sestavi: predsednica dr. Jadranka Sovdat ter sodnice in sodniki dr. Matej Accetto, dr. Dunja Jadek Pensa, DDr. Klemen Jaklič, dr. Rajko Knez, dr. Etelka Korpič – Horvat, dr. Špelca Mežnar in dr. Marijan Pavčnik. Sodnik Marko Šorli je bil pri odločanju o tej zadevi izločen. Ustavno sodišče je o
dločbo sprejelo soglasno.
dr. Jadranka Sovdat
Predsednica
[1]
Začasno zavarovanje odvzema premoženja nezakonitega izvora je bilo odrejeno do 4. 4. 2016.
[2]
Prim. odločbi Ustavnega sodišča št. Up-227/05 z dne 24. 5. 2007 (Uradni list RS, št. 50/07, in OdlUS XVI, 57) in št. Up-33/05 z dne 6. 3. 2008 (Uradni list RS, št. 40/08, in OdlUS XVII, 25).
[3]
Prim. na primer s sklepi Ustavnega sodišča št. U-I-211/12 z dne 19. 4. 2013, št. U-I-221/12 z dne 30. 5. 2013, št. U-I-263/12 z dne 31. 5. 2013 in št. U-I-271/12, Up-993/12 z dne 26. 6. 2013.
[4]
Glej odločbe Ustavnega sodišča št. Up-456/10, U-I-89/10 z dne 24. 2. 2011 (Uradni list RS, št. 26/11), 22. točka obrazložitve, št. Up-280/16, Up-350/16, Up-745/16, Up-750/16, U-I-72/16, U-I-160/16 z dne 22. 3. 2017 (Uradni list RS, št. 20/17), 32. točka obrazložitve, in št. Up-893/16, U-I-194/16 z dne 20. 4. 2017, 19. točka obrazložitve.
⇒