U-I-226/16
Natisni
Opravilna št.:
U-I-226/16
Datum odločitve:
1. 9. 2020
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2020:U.I.226.16
Akt:
Urbanistični pogoji št. SL-117 Priloge 1 Odlok o občinskem prostorskem načrtu Mestne občine Ljubljana (Uradni list RS, št. 78/10, 22/11 – popr., 53/12, 9/13 in 23/13 – popr., 71/14 – popr. in 95/15)
Izrek:
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti in zakonitosti Odloka o občinskem prostorskem načrtu Mestne občine Ljubljana – izvedbeni del (Uradni list RS št. 78/10, 22/11 – popr., 53/12, 9/13, 23/13 – popr., 71/14 – popr., 95/15, 38/16, 63/16, 12/17 – popr. in 42/18) se v delu, ki se nanaša na enoto urejanja prostora SL-117, zavrže.
Evidenčni stavek:
Pobuda je prepozna, če ni vložena v enem letu od uveljavitve izpodbijanega predpisa, ki učinkuje neposredno, oziroma v enem letu od dneva, ko je pobudnik izvedel za nastanek škodljivih posledic.
Geslo:
1.5.51.1.2 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku abstraktne presoje - Zavrženje pobude.
1.4.51.6 - Ustavno sodstvo - Postopek - Procesne predpostavke (v vseh postopkih razen v postopku ustavne pritožbe) - Drugo.
Pravna podlaga:
Člen 25.3, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Vrsta zadeve:
ocena ustavnosti in zakonitosti predpisov in drugih splošnih aktov
Vrsta akta:
občinski predpis
Vlagatelj:
Semjon Ilić, Ljubljana
Datum vloge:
27. 12. 2016
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrženje
Dokument:
US32473
Dokument v PDF obliki:
U-I-226-16.pdf
226 KB
Prenesite datoteko
U-I-226/16-7
1. 9. 2020
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus pobude Semjona Ilića, Ljubljana, na seji 1. septembra 2020
sklenilo:
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti in zakonitosti Odloka o občinskem prostorskem načrtu Mestne občine Ljubljana – izvedbeni del (Uradni list RS št. 78/10, 22/11 – popr., 53/12, 9/13, 23/13 – popr., 71/14 – popr., 95/15, 38/16, 63/16, 12/17 – popr. in 42/18) se v delu, ki se nanaša na enoto urejanja prostora SL-117, zavrže.
Obrazložitev
A.
1. Pobudnik izpodbija določbo urbanističnega pogoja pri enoti urejanja prostora SL-117 Priloge 1 Odloka o občinskem prostorskem načrtu Mestne občine Ljubljana – izvedbeni del (v nadaljevanju OPN), ki določa obveznost ohranitve peš prehoda v podaljšku predvidenega mostu čez Ljubljanico med Poljansko cesto in Poljanskim nasipom. Navaja, da se omejitev nanaša na nepremičnino s parcelno številko 214/1, k. o. Poljansko predmestje (v nadaljevanju obremenjena nepremična), ki v naravi predstavlja zemljišče, na katerem stoji večstanovanjska stavba št. 1996, k. o. Poljanske predmestje, in notranje dvorišče. Pobudnik pojasnjuje, da je obremenjena nepremična splošni skupni del te stavbe. Zatrjuje, da je etažni lastnik posameznega dela št. 223 ter posledično solastnik obremenjene nepremičnine. Navaja, da Mestna občina Ljubljana (v nadaljevanju MOL) ni ne z njim in ne z drugimi solastniki obremenjene nepremičnine sklenila pravnega posla za pridobitev lastninske pravice oziroma ni izvedla postopka razlastitve. Zato meni, da je izpodbijana določba OPN v neskladju z 19. členom Zakona o javnih cestah (Uradni list RS, št. 33/06 – uradno prečiščeno besedilo, 45/08, 42/09 in 109/09 – ZJC) ter 33. in 69. členom Ustave. Navaja, da bi razveljavitev sporne določbe njemu in drugim solastnikom obremenjene nepremičnine omogočala prosto odločanje o zaprtju prehoda, ki vodi prek zasebne nepremičnine, za javnost. Zatrjuje, da je pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti in zakonitosti OPN pravočasna, ker še ni minilo leto dni od uveljavitve spornih sprememb in dopolnitev OPN.
B.
2. OPN se je po vložitvi pobude spremenil in dopolnil z Odlokom o razveljavitvi dela Odloka o spremembah in dopolnitvah Odloka o občinskem prostorskem načrtu Mestne občine Ljubljana – izvedbeni del, ki se nanaša na enoto urejanja prostora SL-191 (Uradni list RS, št. 63/16), in z Odlokom o spremembah in dopolnitvah Odloka o občinskem prostorskem načrtu Mestne občine Ljubljana – izvedbeni del (Uradni list RS, št. 42/18). Z nobeno od sprememb in dopolnitev ni bilo poseženo v izpodbijano določbo OPN, zato Ustavno sodišče pobudnika ni pozvalo, da se glede teh sprememb in dopolnitev dodatno izjavi.
3. Pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti lahko da, kdor izkaže svoj pravni interes (prvi odstavek 24. člena Zakona o Ustavnem sodišču, Uradni list RS, št. 64/07 – uradno prečiščeno besedilo, 109/12 in 23/20 – v nadaljevanju ZUstS). Po drugem odstavku navedenega člena ZUstS je pravni interes podan, če predpis ali splošni akt, izdan za izvrševanje javnih pooblastil, katerega oceno pobudnik predlaga, neposredno posega v njegove pravice, pravne interese oziroma v njegov pravni položaj. Kadar podzakonski predpis ali splošni akt, izdan za izvrševanje javnih pooblastil, učinkuje neposredno in posega v pravice, pravne interese oziroma v pravni položaj pobudnika, se pobuda lahko vloži v enem letu od njegove uveljavitve oziroma v enem letu od dneva, ko je izvedel za nastanek škodljivih posledic (tretji odstavek 24. člena ZUstS). Za vsebinsko obravnavo pobude za začetek postopka za oceno ustavnosti in zakonitosti izpodbijane določbe morajo biti kumulativno izpolnjeni trije pogoji: 1) izpodbijani predpis mora učinkovati neposredno, 2) izpodbijani predpis mora posegati v pravice, pravne interese in pravni položaj pobudnika in 3) pobuda mora biti vložena pravočasno.
4. Po ustaljeni ustavnosodni presoji občinski odloki, s katerimi občine kategorizirajo občinske ceste in javne poti, učinkujejo neposredno in so v neskladju s 33. in 69. členom Ustave, če občina ni sklenila pravnega posla za pridobitev zemljišč oziroma lastnika ni razlastila (glej npr. odločbo Ustavnega sodišča št. U-I-289/12 z dne 24. 1. 2013, Uradni list RS, št. 16/13, 6. in 8. točka obrazložitve). Izpodbijana določba spornega peš prehoda ni kategorizirala kot javno pot. Kljub temu pa ima sprejetje takšnega urbanističnega pogoja enak pravni učinek, kot da bi MOL to storila. Lastniki obremenjene nepremičnine so neposredno omejeni pri uživanju lastninske pravice. Zato izpodbijana določba OPN učinkuje neposredno.
5. Ker pa mora biti pobuda za vsebinsko obravnavo vložena pravočasno, Ustavno sodišče ni ugotavljalo, ali izpodbijana določba v konkretnem primeru posega v pravice, pravne interese in pravni položaj pobudnika. Zakonodajalec je v tretjem odstavku 24. člena ZUstS rok za vložitev pobude zoper podzakonske predpise in akte, izdane za izvrševanje javnih pooblastil, kadar ti neposredno posegajo v pravice, pravne interese oziroma pravni položaj pobudnika, določil tako, da ga je vezal na čas enega leta po uveljavitvi predpisa (t. i. objektivni rok) oziroma na čas enega leta po tem, ko je pobudnik izvedel za nastanek škodljivih posledic (t. i. subjektivni rok). Iz navedenega izhaja, da je za presojo pravočasnosti vložitve pobude za začetek postopka za oceno ustavnosti in zakonitosti predpisa prvenstveno upošteven zakonsko določen objektivni rok, kar je razumljivo, saj se predpisi objavljajo v uradnih glasilih, objava pa je namenjena prav temu, da se vsi, ki jih predpis zadeva, z njim lahko seznanijo pred njegovo uveljavitvijo. To da zakonodajalec dopušča tudi subjektivni rok, glede na navedeno ne more pomeniti zanikanja objektivnega roka. Pomeni le to, da nekatere škodljive posledice lahko nastanejo že s samo uveljavitvijo predpisa, nekatere škodljive posledice pa so že po svoji naravi takšne, da lahko nastanejo šele z njegovim izvrševanjem. V slednjih primerih bi vezanost zgolj na objektivni rok pomenila prehudo omejitev in zato zakon dopušča tudi subjektivni rok, ki je vezan na to, kdaj je posameznik izvedel za nastanek škodljivih posledic. Ker je ta trenutek po naravi stvari odvisen od subjektivnih okoliščin na strani pobudnika, je pomembno, da ta izčrpno in prepričljivo utemelji trditev o tem, kdaj je izvedel za nastanek škodljivih posledic, ter pri tem navede tudi vsa dejstva in okoliščine, na podlagi katerih je mogoče njegovo trditev preveriti in oceniti. Dokazno breme o obstoju teh dejstev in okoliščin je torej v tem primeru v celoti na strani pobudnika, presoja Ustavnega sodišča pa je odvisna zlasti od prepričljivosti pobudnikove utemeljitve.
[1]
6. Pobudnik pravočasnost vložitve pobude utemeljuje z navedbo, da jo je vložil v manj kot letu dni od uveljavitve spornih sprememb in dopolnitev OPN. Meni, da je bila izpodbijana določba uveljavljena šele z Odlokom o spremembah in dopolnitvah Odloka o občinskem prostorskem načrtu Mestne občine Ljubljana – izvedbeni del (Uradni list RS, št. 95/15). Vendar je njegova trditev neutemeljena. OPN je začel veljati 23. 10. 2010 in je že takrat določal sporno omejitev lastninske pravice na obremenjenih nepremičninah.
[2]
Kljub številnim spremembam in dopolnitvam OPN, je sporna omejitev lastninske pravice oziroma izpodbijana določba veljala ves čas veljavnosti izpodbijanega OPN. Pobudnik je pobudo vložil 27. 12. 2016, več kot šest let od uveljavitve OPN.
7. Da bi se pobudnik lahko uspešno skliceval na subjektivni rok, bi moral dokazati, da je za nastanek škodljivih posledic lahko izvedel šele določen čas po uveljavitvi izpodbijanega OPN in zakaj ta čas ni mogel segati v okvir enega leta od uveljavitve izpodbijanega predpisa, ter izkazati, da je pobudo vložil v enem letu od tega dne.
[3]
Tega pobudnik ni zatrjeval in ne dokazal. Ker je pobudnik pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti in zakonitosti OPN vložil po poteku enega leta od njegove uveljavitve, hkrati pa ni izkazal pravočasnosti njene vložitve na podlagi subjektivnega roka, jo je Ustavno sodišče kot prepozno zavrglo.
C.
8.
Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi tretjega odstavka 25. člena ZUstS
v sestavi: predsednik dr. Rajko Knez ter sodnice in sodniki dr. Matej Accetto, dr. Rok Čeferin, dr. Dunja Jadek Pensa, DDr. Klemen Jaklič, dr. Špelca Mežnar, dr. Marijan Pavčnik, Marko Šorli in dr. Katja Šugman Stubbs.
Sklep je sprejelo soglasno.
dr. Rajko Knez
Predsednik
[1]
Sklep Ustavnega sodišča št. U-I-267/10 z dne 15. 11. 2012 (Uradni list RS, št. 90/12), 5. točka obrazložitve.
[2]
Odlok je bil objavljen v Uradnem listu RS, št. 78/10 z dne 8. 10. 2010. Izpodbijana določba urbanističnega pogoja pa je bila že takrat sprejeta v Prilogi 1 pod št. SL-117 enote urejanja prostora.
[3]
Glej npr. sklepe Ustavnega sodišča št. U-I-21/18 z dne 11. 5. 2020, 3. točka obrazložitev, št. U-I-124/16 z dne 14. 12. 2017, 4. točka obrazložitve, in št. U-I-217/16 z dne 24. 10. 2019, 6. točka obrazložitve.
⇒