Up-160/18, U-I-39/18
Natisni
Opravilna št.:
Up-160/18, U-I-39/18
Datum odločitve:
28. 4. 2020
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2020:Up.160.18
Akt:
Zakon o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju (Uradni list RS, št. 13/14 – uradno prečiščeno besedilo, 10/15 – popr. in 27/16) (ZFPPIPP), 2. tč. 1. odst. 22. čl. v zvezi z 299.a čl. in 3. odst. 310. čl.

Ustavna pritožba zoper sklep Vrhovnega sodišča št. III DoR 63/2017 z dne 21. 11. 2017 in sodbo Višjega sodišča v Ljubljani št. I Cpg 286/2017 z dne 4. 5. 2017 v zvezi s sodbo Okrožnega sodišča v Ljubljani št. XI Pg 2289/2013 z dne 6. 9. 2016
Izrek:
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti 2. točke prvega odstavka 22. člena v zvezi z 299.a členom in tretjega odstavka 310. člena Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju (Uradni list RS, št. 13/14 – uradno prečiščeno besedilo, 10/15 – popr. in 27/16) se zavrne.
Ustavna pritožba zoper sklep Vrhovnega sodišča št. III DoR 63/2017 z dne 21. 11. 2017 in sodbo Višjega sodišča v Ljubljani št. I Cpg 286/2017 z dne 4. 5. 2017 v zvezi s sodbo Okrožnega sodišča v Ljubljani št. XI Pg 2289/2013 z dne 6. 9. 2016
se ne sprejme.
Pobudnica oziroma pritožnica sama nosi svoje stroške postopka s pobudo in ustavno pritožbo.
Evidenčni stavek:
Ustavno sodišče pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti zavrne, če od odločitve ni pričakovati rešitve pomembnega pravnega vprašanja. Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo, ker niso izpolnjeni pogoji iz drugega odstavka 55.b člena Zakona o Ustavnem sodišču.
Geslo:
1.5.51.1.5.2 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku abstraktne presoje - Zavrnitev pobude - Ker ne odpira pomembnega vprašanja.
1.4.14.3 - Ustavno sodstvo - Postopek - Stroški - Stroški postopka.
1.5.51.2.2 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Nesprejem, ker očitno ni kršitve ustavnih pravic.
1.5.51.1.11 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku abstraktne presoje - Odločitev o stroških .
Pravna podlaga:
Člen 26.2, 34.1, 49.1, 55.b.2, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Vrsta zadeve:
ocena ustavnosti in zakonitosti predpisov in drugih splošnih aktov, ustavna pritožba
Vrsta akta:
zakon, posamični akt
Vlagatelj:
Ljudmila Jereb, Ljubljana
Datum vloge:
12. 2. 2018
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrnitev, nesprejem ustavne pritožbe, druge rešitve
Dokument:
US32408
Dokument v PDF obliki:
Up-160-18, U-I-39-18.pdf
210 KB
Prenesite datoteko
Up-160/18-24
U-I-39/18-16
28. 4. 2020
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopkih za preizkus pobude in ustavne pritožbe dedičev po pokojni Ljudmili Jereb
,
Ljubljana,
ki jih zastopa Odvetniška pisarna Tamara Kek in partnerji, d. o. o., Ljubljana, na seji
28. aprila 2020
sklenil
o
:
1. Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti 2. točke prvega odstavka 22. člena v zvezi z 299.a členom in tretjega odstavka 310. člena Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju (Uradni list RS, št. 13/14 – uradno prečiščeno besedilo, 10/15 – popr. in 27/16) se zavrne.
2.
Ustavna pritožba zoper sklep Vrhovnega sodišča št. III DoR 63/2017 z dne 21. 11. 2017 in sodbo Višjega sodišča v Ljubljani št. I Cpg 286/2017 z dne 4. 5. 2017 v zvezi s sodbo Okrožnega sodišča v Ljubljani št. XI Pg 2289/2013 z dne 6. 9. 2016
se ne sprejme.
3. Pobudnica oziroma pritožnica sama nosi svoje stroške postopka s pobudo in ustavno pritožbo.
OBRAZLOŽITEV
1. Pritožnica izpodbija odločitev Vrhovnega sodišča o zavrnitvi njenega predloga za dopustitev revizije v zvezi z odločitvami sodišč o zavrnitvi njenega zahtevka na ugotovitev ničnosti sklenjenih prodajnih pogodb in obstojem izločitvene pravice. Sodišče prve stopnje je njen zahtevek zavrnilo na dveh pravnih podlagah. Ob ugotovitvi zamude roka iz tretjega odstavka 310. člena Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju (v nadaljevanju ZFPPIPP) je zavzelo tudi stališče, da prijava izločitvene pravice na podlagi 22. člena ZFPPIPP iz razloga vložene izbrisne tožbe ne more biti utemeljena, ker ne utemeljuje pridobitve lastninske pravice na podlagi priposestvovanja ali na drug izviren način. Po stališču sodišča prve stopnje gre v primeru pritožnice tako za obligacijskopravni zahtevek na vračilo nepremičnine, ki ga (pretvorjenega v denarno terjatev) pritožnica ni prijavila v stečajnem postopku. Člen 299a ZFPPIPP na navedeno razlago po mnenju sodišča ne more vplivati, ker določa le posebna pravila glede preizkusa izločitvenih pravic, ne pa tudi za ugotavljanje njihovega obstoja v pravdi. Tudi po mnenju sodišča druge stopnje, ki je potrdilo prvostopenjsko sodbo, 299.a člen ZFPPIPP ne vpliva na opredelitev izločitvene pravice.
2. Pritožnica v ustavni pritožbi uveljavlja kršitev pravice do enakega varstva pravic (22. člen Ustave), pravice do sodnega varstva (23. člen Ustave), pravice do zasebne lastnine (33. člen Ustave), pravice do poštenega sojenja iz 6. člena Konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (Uradni list RS, št. 33/94, MP, št. 7/94 – v nadaljevanju EKČP) in varstva premoženja iz 1. člena Prvega protokola k EKČP. Meni, da sta sodišči s stališčem o prepozni popravi zahtevka (tretji odstavek 310. člena ZFPPIPP) kršili njeni pravici do sodnega varstva in do zasebne lastnine. Tudi stališče sodišč, da zahtevek iz izbrisne tožbe ni zahtevek, s katerim bi lahko utemeljila izločitveno pravico, je po njenem mnenju očitno napačno
[1]
in v nasprotju s pravico do sodnega varstva ter pravico do zasebne lastnine. Pritožnica opozarja, da takšno stališče dejansko pomeni trajno prenehanje njene lastninske pravice, ki ne more biti upravičeno s procesnimi pravili na temelju zagotavljanja hitrosti postopka. Po mnenju pritožnice se sodišči do narave in dejstva vložene izbrisne tožbe nista opredelili, s čimer naj bi kršili tudi njeno pravico do izjave. Pritožnica navaja, da pomeni izbrisna tožba ob upoštevanju pravil zemljiškoknjižnega prava uveljavljanje izločitvene pravice že na podlagi 22. člena ZFPPIPP in takšen zaključek 299.a člen ZFPPIPP le dodatno podpira. Ker je pritožnica pred zaključkom obravnave vložila zemljiškoknjižni predlog za zaznambo izbrisne tožbe in o tem obvestila sodišče, sta bili po njenem mnenju v obravnavanem primeru upoštevna 22. in 299.a člen ZFPPIPP tudi v smislu fikcije prijavljene izločitvene pravice.
3. Pritožnica vlaga tudi pobudo, s katero izpodbija 2. točko prvega odstavka 22. člena v zvezi z 299.a členom in tretji odstavek 310. člena ZFPPIPP. Zatrjuje neskladje z 2., 23. in 33. členom Ustave, 6. členom EKČP
in 1. členom Prvega protokola k EKČP.
Navaja, da zakonska opredelitev izločitvene pravice iz 2. točke prvega odstavka 22. člena ZFPPIPP ne vključuje položaja izbrisne tožbe, čeprav je navedeni pravni položaj varovan v okviru 299.a člena ZFPPIPP. Opozarja, da upnik, ki ga v stečaju zavezujejo stroge formalnopravne zahteve, zaradi nekoherentnosti opredelitve izločitvene pravice
ne more natančno vedeti, katere terjatve lahko prijavi kot izločitveno pravico.
Po mnenju pobudnice gre za nasprotje v pravnem redu, ki pomeni kršitev načela pravne države iz 2. člena Ustave. Pobudnica meni, da zaradi takšnega neskladja ne more biti upravičeno in v nasprotju s pravico do zasebne lastnine prikrajšana za sodno varstvo.
4.
Po drugem odstavku 26. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 64/07 – uradno prečiščeno besedilo, 109/12 in 23/20 – v nadaljevanju ZUstS) Ustavno sodišče pobudo zavrne, če od odločitve ni pričakovati rešitve pomembnega pravnega vprašanja. Ko gre za oceno ustavnosti zakona oziroma oceno ustavnosti ali zakonitosti podzakonskega predpisa, sprejme pobudo za začetek takega postopka Ustavno sodišče torej le tedaj, če bo lahko na njeni podlagi odločilo o pomembnem ustavnopravnem vprašanju. Pomembno ustavnopravno vprašanje, kadar se pobuda vlaga hkrati z ustavno pritožbo, pa je lahko samo tisto, ki bi bilo odločilno za sprejem ustavne pritožbe v obravnavo. Po oceni Ustavnega sodišča takih vprašanj ta pobuda ne odpira, zato jo je Ustavno sodišče zavrnilo (1. točka izreka). Ob tem je pomembno, da odločitev sodišč samostojno temelji tudi
[2]
na 2. točki prvega odstavka 22. člena ZFPPIPP.
5. Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo, ker niso izpolnjeni pogoji iz drugega odstavka 55.b člena ZUstS (2. točka izreka).
6. V postopku pred Ustavnim sodiščem nosi vsak udeleženec svoje stroške postopka, če Ustavno sodišče ne odloči drugače (prvi odstavek 34. člena ZUstS, ki se po prvem odstavku 49. člena ZUstS uporablja tudi v postopku z ustavno pritožbo). Ker niso podani razlogi za drugačno odločitev, je Ustavno sodišče odločilo, kot izhaja iz 3. točke izreka.
7. Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi drugega odstavka 26. člena, drugega odstavka 55.b člena, prvega odstavka 34. člena ter prvega odstavka 34. člena v zvezi s prvim odstavkom 49. člena ZUstS ter prve alineje tretjega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 86/07, 54/10, 56/11, 70/17 in 35/20) v sestavi: predsednik dr. Rajko Knez ter sodnice in sodniki dr. Matej Accetto, dr. Rok Čeferin, dr. Dunja Jadek Pensa, DDr. Klemen Jaklič, dr. Špelca Mežnar, dr. Marijan Pavčnik, Marko Šorli in dr. Katja Šugman Stubbs. Sklep je sprejelo soglasno.
dr. Rajko Knez
Predsednik
[1]
Pritožnica se v zvezi z lastninsko (stvarnopravno) naravo zahtevka iz izbrisne tožbe sklicuje na sodbi Vrhovnega sodišča št. II Ips 420/2007 z dne 21. 1. 2010 in št. II Ips 269/2015 z dne 30. 6. 2016 ter sklep Vrhovnega sodišča št. II Ips 246/2014 z dne 22. 1. 2015.
[2]
Z odločbo št. U-I-44/18 z dne 7. 11. 2019 (Uradni list RS, št. 69/19) je Ustavno sodišče že ugotovilo neskladje tretjega odstavka 310. člena ZFPPIPP z Ustavo.
⇒