U-I-480/18
Natisni
Opravilna št.:
U-I-480/18
Datum odločitve:
15. 10. 2020
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2020:U.I.480.18
Akt:
Zakon o lokalnih volitvah (ZLV), 96. čl.
Izrek:
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti 96. člena Zakona o lokalnih volitvah (Uradni list RS, št. 94/07 – uradno prečiščeno besedilo, 45/08, 83/12 in 68/17) se zavrne.
Evidenčni stavek:
Ustavno sodišče pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti (in zakonitosti) zavrne, če od odločitve ni pričakovati rešitve pomembnega pravnega vprašanja.
Geslo:
1.5.51.1.5.2 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku abstraktne presoje - Zavrnitev pobude - Ker ne odpira pomembnega vprašanja.
Pravna podlaga:
Člen 26.2, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Vrsta zadeve:
ocena ustavnosti in zakonitosti predpisov in drugih splošnih aktov
Vrsta akta:
zakon
Vlagatelj:
Bojan Požar, Maribor
Datum vloge:
23. 10. 2018
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrnitev
Dokument:
US32626
Dokument v PDF obliki:
U-I-480-18.pdf
206 KB
Prenesite datoteko
U-I-480-18 - Odklonilno LM - DDr. Jaklič.pdf
205 KB
Prenesite datoteko
U-I-480/18-8
15. 10. 2020
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus pobude Bojana Požarja, Maribor, na seji 15. oktobra 2020
sklenilo:
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti 96. člena
Zakona o lokalnih volitvah (Uradni list RS, št. 94/07 – uradno prečiščeno besedilo, 45/08, 83/12 in 68/17)
se zavrne.
OBRAZLOŽITEV
1. Pobudnik izpodbija 96. člen Zakona o lokalnih volitvah (v nadaljevanju ZLV) zato, ker ne daje pravice do ugovora vsaj 48 ur po vložitvi kandidature, zoper katero se vlaga ugovor. Navaja, da vlaga pobudo zato, ker volilne komisije niso sposobne ustavnoskladno razlagati 96. člena ZLV in ker Upravno sodišče šteje za prepozen tudi ugovor, vložen že 24 ur po vložitvi kandidature. Zatrjuje neskladje izpodbijane določbe s 23., 25. in 43. členom Ustave.
2. Po drugem odstavku 26. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 64/07 – uradno prečiščeno besedilo, 109/12 in 23/20 – v nadaljevanju ZUstS) Ustavno sodišče pobudo zavrne, če od odločitve ni pričakovati rešitve pomembnega pravnega vprašanja. Ko gre za oceno ustavnosti zakona oziroma oceno ustavnosti ali zakonitosti podzakonskega predpisa, sprejme pobudo za začetek takega postopka Ustavno sodišče torej le tedaj, če bo lahko na njeni podlagi odločilo o pomembnem ustavnopravnem vprašanju. Po oceni Ustavnega sodišča pobuda ne odpira pomembnih ustavnopravnih vprašanj, zato jo je Ustavno sodišče zavrnilo.
3. Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi drugega odstavka 26. člena ZUstS v sestavi: predsednik dr. Rajko Knez ter sodnice in sodniki dr. Matej Accetto, dr. Rok Čeferin, dr. Dunja Jadek Pensa, DDr. Klemen Jaklič, dr. Špelca Mežnar, Marko Šorli in dr. Katja Šugman Stubbs. Sklep je sprejelo s šestimi glasovi proti dvema. Proti sta glasovala sodnika Jaklič in Šorli. Sodnik Jaklič je dal odklonilno ločeno mnenje.
dr. Rajko Knez
Predsednik
Številka:
U-I-480/18-9
Datum:
04. 11. 2020
ODKLONILNO LOČENO MNENJE
SODNIKA DDr. KLEMNA JAKLIČA
K SKLEPU ŠT. U-I-480/18
Z DNE 15. 10. 2020
LOKALNE VOLITVE: UGOVOR KOT NEUČINKOVITO PRAVNO SREDSTVO
1. Pobudnik navaja, da je v postopku lokalnih volitev v Mariboru oktobra 2018 prišlo do nepravilnosti pri kandidaturi enega od kandidatov za župana oziroma njegove liste za mestni svet. Takratni kandidat (kasneje izvoljeni župan) Arsenović naj bi
v zameno
za podpise podpore v svojem hotelu ponujal brezplačno hrano, kavo in izposojo koles. Tudi s takimi podpisi naj bi bila kasneje, le pol ure pred iztekom roka za vložitev kandidatur, vložena kandidatura njegove liste za mestni svet.
2. Kot nasprotni kandidat za mestni svet pobudnik izpodbija 96. člen Zakona o lokalnih volitvah (ZLV), ker ta ne določa, da je ugovor zoper domnevne nepravilnosti pri kandidaturah kandidatov mogoče vložiti ne le do roka za vložitev kandidatur, ampak tudi v kratkem roku tik po trenutku vložitve kandidatur. Sam je  namreč za dejstvo, da je bila lista njegovih protikandidatov vložena, lahko izvedel šele takrat, ko je bila vložena – v tem primeru le pol ure pred iztekom roka za oddajo kandidatur, ki je obenem tudi zakonski rok za ugovore. Tako v roku pol ure pobudnik ni mogel vložiti ugovora. Zatrjuje, da tako kratek rok ne predstavlja učinkovitega pravnega sredstva in je protiustaven.
3. Večina sedmih (proti sva glasovala sodnik Šorli in jaz) je pobudo zavrnila, ker je ocenila, da ne gre za pomembno pravno vprašanje, saj da je pobuda iz ustavnopravnega vidika očitno neutemeljena.
4.
Po moji presoji pa takšna ocena sama vzpostavlja nič manj pomembno drugo vprašanje – namreč, kako je sploh mogoče, da bi razumen in z rezultatom neobremenjen razsodnik prišel do takšne ocene. Očitno je namreč ravno nasprotno: da pobuda odpira pomembno ustavnopravno vprašanje neustrezno (nesorazmerno) prilagojenega roka za ugovor
vsaj v primerih
, ko gre za vložitev kandidatnih list le nekaj deset minut pred potekom roka za ugovor. To pa je ravno ta primer. V tako kratkem času niti slučajno ni mogoče spisati, ustrezno opremiti in vložiti resnega pravnega ugovora. Še manj je razumno v tako kratkem času in v takih konkretnih okoliščinah to od protikandidatov zahtevati. Takšna zahteva bi predvidevala, da vsak bodoči kandidat ves čas še pred kandidacijskim postopkom, ko njegovi protikandidati sploh še niso znani, bdi nad tem, katere morebitne nepravilnosti so zagrešili kateri od takšnih bodočih potencialnih protikandidatov, pa čeprav za protikandidate pred vložitvijo njihovih kandidatur sploh ne more zares vedeti. Ko takšni protikandidati kandidature vložijo šele tik pred iztekom roka za kandidaturo pa je možnost ugovora izničena v celoti. Stališče, ki bi v takih primerih za pravočasen ugovor štelo le ugovor, ki bi prispel do roka vložitve kandidatur, je očitno napačno. V takem primeru je pravica do učinkovitega pravnega sredstva (ugovora) izvotljena oziroma izničena. Že 24-urni rok za ugovor po vložitvi kandidatur bi to očitno protiustavnost enostavno saniral, volilni proces pa zaradi dodatnih 24-tih ur ne bi trpel prav v ničemer (v tem času se niti kampanja še ne bi začela). Za pravice manj invazivnih alternativnih rešitev, ki obenem ne bi v ničemer otežile hitrosti volilnega procesa, je očitno na pretek. To pa pomeni, da je izpodbijana rešitev nesorazmerna.
5.
Če neka večina Ustavnega sodišča kljub pojasnjenemu oceni, da gre v takem primeru za nepomembno pravno vprašanje oziroma očitno neutemeljeno pobudo, ki naj se po hitrem postopku zavrne, to neizogibno meče nenavadno luč tudi na takšno večino. Vzpostavlja dvom o tem, da za takšno oceno stojijo argumenti prava. Ker na moje podrobno predstavljene argumente razen neresnega formalnega izmikanja nisem dobil nobenega odgovora (sodnica poročevalka, ki je bila s protiargumenti neposredno izzvana pa nanje sploh ni reagirala), je moja dolžnost, da tudi na ta vidik – tak dvom – opozorim.
DDr. Klemen Jaklič, l.r.
Sodnik