P-3/22
Natisni
Opravilna št.:
P-3/22
Datum odločitve:
15. 9. 2022
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2022:P.3.22
Akt:
Spor o pristojnosti
Izrek:
Za odločanje v postopku o prekršku na podlagi obdolžilnega predloga Postaje prometne policije Ljubljana št. 2240-107/2022/5 (50B - 191) z dne 5. 4. 2022 je pristojno Okrajno sodišče v Ljubljani.
Evidenčni stavek:
Pristojnost za odločanje o prekršku se ugotavlja na podlagi abstraktnega in konkretnega opisa dejanja v obdolžilnem predlogu.
Geslo:
1.2.51.7.2 - Ustavno sodstvo - Vrste vlog - Aktivna legitimacija v postopku pred Ustavnim sodiščem - Spor o pristojnosti - Prizadeti organ.
1.3.52.1.3 - Ustavno sodstvo - Pristojnost - Odločitev - V sporu o pristojnosti - Med sodišči in drugimi državnimi organi.
1.5.51.3.3 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - Odločitve v drugih postopkih - Odločitev o tem, kateri organ je pristojen.
Pravna podlaga:
Člen 61.4, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Opomba:
¤
Vrsta zadeve:
spori o pristojnosti
Vrsta akta:
drugi akti
Vlagatelj:
Postaja prometne policije Ljubljana
Datum vloge:
22. 4. 2022
Vrsta odločitve:
odločba
Vrsta rešitve:
določitev pristojnega organa
Dokument:
US33312
Dokument v PDF obliki:
P-3-22.pdf
116 KB
Prenesite datoteko
P-3/22-7
15. 9. 2022
ODLOČBA
Ustavno sodišče je v postopku za rešitev spora glede pristojnosti, začetem z zahtevo Postaje prometne policije Ljubljana, na seji 15. septembra 2022
odločilo:
Za odločanje v postopku o prekršku na podlagi obdolžilnega predloga Postaje prometne policije Ljubljana št. 2240-107/2022/5 (50B - 191) z dne 5. 4. 2022 je pristojno Okrajno sodišče v Ljubljani.
OBRAZLOŽITEV
A.
1. Postaja prometne policije Ljubljana (v nadaljevanju prekrškovni organ) je zoper obdolženca vložila obdolžilni predlog zaradi prekrška po 4. točki četrtega odstavka 105. člena Zakona o pravilih cestnega prometa (Uradni list RS, št. 156/21 – uradno prečiščeno besedilo in 161/21 – popr. – v nadaljevanju ZPrCP).
2. Okrajno sodišče v Ljubljani se je izreklo za stvarno nepristojno in zadevo odstopilo v reševanje prekrškovnemu organu. V obrazložitvi sklepa je zapisalo, da se v skladu z 22. členom Zakona o prekrških (Uradni list RS, št. 29/11 – uradno prečiščeno besedilo, 21/13, 111/13 in 32/16 – v nadaljevanju ZP-1) kazenske točke v cestnem prometu izrečejo vozniku, ki ima veljavno vozniško dovoljenje, oziroma osebi, ki ji je začasno odvzeto vozniško dovoljenje. Po proučitvi spisovne dokumentacije pa je sodišče ugotovilo, da naj obdolženi ne bi imel veljavnega vozniškega dovoljenja, saj je iz evidence e-risk razvidno, da je obdolžencu poteklo zdravniško spričevalo na kategorijah A, B, B1 in G. Obdolženec naj bi leta 2021 opravil kontrolni zdravstveni pregled, na podlagi katerega mu je bila odložena izvršitev prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja in bi moral opraviti zdravstveni pregled za podaljšanje veljavnosti v roku enega leta. Ker ga očitno ni opravil, naj bi mu poteklo zdravniško spričevalo na vseh kategorijah, za katere mu je bilo izdano vozniško dovoljenje. Ker naj mu torej ne bi bilo mogoče izreči stranske sankcije 18 kazenskih točk, naj bi bili v skladu z drugim odstavkom 52. člena ZP-1 pogoji za hitri postopek podani.
3. Prekrškovni organ vlaga zahtevo za odločitev o sporu glede pristojnosti. V njej med drugim navaja, da navedba o tem, da obdolženi ni imel veljavnega vozniškega dovoljenja, ne drži, saj naj bi bilo prav iz vpogleda v e-risk razvidno, da je vozniško dovoljenje veljavno, drži pa navedba, da je obdolženemu poteklo zdravniško spričevalo. Ker bi obdolženi lahko predložil zdravniško spričevalo, bi bil po mnenju prekrškovnega organa v privilegiranem položaju in bi lahko neupravičeno obdržal vozniško dovoljenje brez izreka prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja. Prekrškovni organ dodaja še, da bi po njegovem mnenju sodišče bilo stvarno pristojno tudi, če obdolženi ne bi imel veljavnega vozniškega dovoljenja, saj je za razmejitev pristojnosti pomembna predpisana in ne izrečena stranska sankcija.
B.
4. Ustavno sodišče je na podlagi osme alineje prvega odstavka 160. člena Ustave pristojno, da odloča o sporih glede pristojnosti med sodišči in drugimi državnimi organi. Po drugem odstavku 61. člena
Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 64/07 – uradno prečiščeno besedilo, 109/12, 23/20 in 92/21 – v nadaljevanju ZUstS) lahko, če pride do spora glede pristojnosti zato, ker več organov zavrača pristojnost v posamezni zadevi, rešitev spora glede pristojnosti zahteva organ, ki mu je bila zadeva odstopljena, pa meni, da zanjo ni pristojen.
5. V prvem odstavku 45. člena ZP-1 je določeno, da o prekrških odločajo prekrškovni organi in sodišča, pristojnost med njimi pa razmejuje 52. člen ZP-1. Prvi odstavek tega člena določa, da se o prekrških praviloma odloča v hitrem postopku pred prekrškovnim organom, izjeme, ko hitri postopek ni dovoljen, pa so določene v drugem odstavku. V primerih prekrškov zoper varnost cestnega prometa, kot je obravnavani, hitri postopek med drugim ni dovoljen, kadar je predpisana stranska sankcija kazenskih točk v številu, zaradi katerega se po zakonu storilcu izreče prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja (šesta alineja drugega odstavka 52. člena ZP-1).
6. Kateri organ je pristojen za odločanje v posamezni zadevi, se ugotavlja na podlagi abstraktnega in konkretnega opisa dejanja v obdolžilnem predlogu.
[1]
Iz obdolžilnega predloga izhaja očitek prekrškovnega organa, da je podan utemeljen sum, da je obdolženi kot voznik osebnega avtomobila, z veljavnim vozniškim dovoljenjem (na katerega je tudi vezan ukrep prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja z odložitvijo izvršitve), imel v litru izdihanega zraka več kot 0,52 miligrama alkohola, s čimer naj bi storil prekršek po 4. točki četrtega odstavka 105. člena ZPrCP. Za očitani prekršek je predpisana sankcija globe v višini najmanj 1.200 EUR, za voznike motornega vozila pa je določeno še, da se jim izreče tudi 18 kazenskih točk. Po tretjem odstavku 22. člena ZP-1 se prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja izreče vozniku, ki v času dveh let doseže ali preseže 18 kazenskih točk. Tako za očitani prekršek iz obdolžilnega predloga (glede na v njem navedene okoliščine) hitri postopek na podlagi šeste alineje drugega odstavka 52. člena ZP-1 ni dovoljen in je zato za odločanje v tem postopku pristojno sodišče.
7. Odločitev sodišča o pristojnosti namreč ne more temeljiti na vnaprejšnji oceni utemeljenosti (vseh okoliščin) očitka prekrškovnega organa. To pa ne pomeni, da Okrajno sodišče, ko bo odločalo o obdolžilnem predlogu, ne bi moglo drugače od prekrškovnega organa ugotoviti obstoj odločilnih okoliščin konkretnega primera (npr. veljavnosti vozniškega dovoljenja) in na podlagi tako ugotovljenih okoliščin (v primeru, da obdolženega spozna za odgovornega) obdolžencu izreči tistih sankcij, ki jih glede na konkretno ugotovljene okoliščine dopušča zakon.
C.
8. Ustavno sodišče je sprejelo to odločbo na podlagi četrtega odstavka 61. člena ZUstS in četrte alineje drugega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 86/07, 54/10, 56/11, 70/17 in 35/20)
v sestavi: predsednik dr. Matej Accetto ter sodnica in sodniki dr. Rok Čeferin,
Dr. Dr. Klemen Jaklič (Oxford ZK, Harvard ZDA)
, dr. Špelca Mežnar, dr. Marijan Pavčnik, dr. Rok Svetlič in Marko Šorli.
Odločbo je sprejelo soglasno.
dr. Matej Accetto
Predsednik
zanj
dr. Rok Čeferin
Podpredsednik
[1]
Glej npr. odločbo Ustavnega sodišča št. P-5/13 z dne 3. 4. 2014, 7. točka obrazložitve.
⇒