U-I-56/24, Up-388/24
Natisni
Opravilna št.:
U-I-56/24, Up-388/24
Datum odločitve:
18. 10. 2024
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2024:U.I.56.24
Akt:
Zakon o odvetništvu (Uradni list RS, št. 18/93, 24/01, 54/08, 35/09, 97/14, 46/16, 36/19 in 130/22) (ZOdv), 5. odst. 17. čl.
Izrek:
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti petega odstavka 17. člena Zakona o odvetništvu (Uradni list RS, št. 18/93, 24/01, 54/08, 35/09, 97/14, 46/16 in 36/19) se zavrne.
Ustavna pritožba zoper
sodbo Vrhovnega sodišča št. X Ips 23/2022 z dne 24. 1. 2024 v zvezi s sodbo Upravnega sodišča, Oddelka v Novi Gorici, št. III U 116/2019 z dne 28. 5. 2021 in sklepom Okrožnega sodišča v Ljubljani št. Bpp 3466/2017 z dne 10. 4. 2019 se ne sprejme.
Evidenčni stavek:
Ustavno sodišče pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti (in zakonitosti) zavrne, če od odločitve ni pričakovati rešitve pomembnega pravnega vprašanja.
Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo, ker niso izpolnjeni pogoji iz drugega odstavka 55.b člena Zakona o Ustavnem sodišču.
Geslo:
1.5.51.1.5.2 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku abstraktne presoje - Zavrnitev pobude - Ker ne odpira pomembnega vprašanja.
1.5.51.2.3 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Nesprejem, ker je zadeva majhnega pomena.
Pravna podlaga:
Člen 26.2, 55.b.2, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Vrsta zadeve:
ocena ustavnosti in zakonitosti predpisov in drugih splošnih aktov, ustavna pritožba
Vrsta akta:
zakon, posamični akt
Vlagatelj:
Branko Gvozdić, Sežana
Datum vloge:
23. 4. 2024
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrnitev, nesprejem ustavne pritožbe
Dokument:
US33968
Dokument v PDF obliki:
U-I-56-24, Up-388-24.pdf
147 KB
Prenesite datoteko
U-I-56/24-4
Up-388/24-5
18. 10. 2024
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopkih za preizkus pobude in ustavne pritožbe
Branka Gvozdića, Sežana, na seji 18. oktobra 2024
sklenilo:
1. Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti petega odstavka 17. člena Zakona o odvetništvu (Uradni list RS, št. 18/93, 24/01, 54/08, 35/09, 97/14, 46/16 in 36/19) se zavrne.
2. Ustavna pritožba zoper
sodbo Vrhovnega sodišča št. X Ips 23/2022 z dne 24. 1. 2024 v zvezi s sodbo Upravnega sodišča, Oddelka v Novi Gorici, št. III U 116/2019 z dne 28. 5. 2021 in sklepom Okrožnega sodišča v Ljubljani št. Bpp 3466/2017 z dne 10. 4. 2019 se ne sprejme.
OBRAZLOŽITEV
1. Pobudnik izpodbija pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti petega odstavka 17. člena Zakona o odvetništvu (v nadaljevanju ZOdv), ki je določal, da sta odvetnik, postavljen po uradni dolžnosti, in odvetnik, ki izvaja storitve brezplačne pravne pomoči, upravičena do plačila za svoje delo v višini polovice zneska, ki bi jima pripadal po odvetniški tarifi. V primeru zastopanja stranke po uradni dolžnosti ali v primeru nudenja brezplačne pravne pomoči so morebitni dogovori po drugem odstavku tega člena nični. Pobudnik zatrjuje neskladje izpodbijane določbe z načelom zaupanja v pravo (2. člen Ustave) in načelom enakosti pred zakonom (drugi odstavek 14. člena Ustave). Navaja, da so odvetniki, ki opravljajo storitve brezplačne pravne pomoči, v bistveno enakem položaju kot sodni izvedenci, cenilci in tolmači, zato bi morali tudi odvetniki prejeti celotno nagrado.
2. Pobudnik vlaga tudi ustavno pritožbo, s katero izpodbija sodbo Vrhovnega sodišča o zavrnitvi revizije zoper sodbo Upravnega sodišča, Oddelka v Novi Gorici, s katero je to zavrnilo tožbo zoper sklep Okrožnega sodišča v Ljubljani o končnem obračunu storitev brezplačne pravne pomoči, ki jih je izvajal pritožnik. Toženka je zahtevku ugodila za znesek 5.018,62 EUR, višji zahtevek v višini 6.826, 74 EUR pa je zavrnila. Sodišči sta pritrdili toženki, da je pritožnik na podlagi petega odstavka 17. člena ZOdv, ki je veljal v času izdaje izpodbijanega upravnega akta, upravičen do plačila za svoje delo (le) v višini polovice zneska, ki bi mu pripadal po Odvetniški tarifi. Pritožnik zatrjuje kršitev načela enakosti iz drugega odstavka 14. člena Ustave, pravice do obrazložene sodne odločbe iz 22. člena Ustave in pravice do nepristranskega sodišča iz 23. člena Ustave ter pravice do poštenega sojenja iz 6. člena Konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (Uradni list RS, št. 33/94, MP, št. 7/94 – EKČP). Nasprotuje stališču sodišč, da odvetniki, ki izvajajo storitve brezplačne pravne pomoči na eni strani, ter sodni izvedenci, cenilci in tolmači na drugi strani niso v bistveno enakih položajih. Kršitev pravice do nepristranskega odločanja utemeljuje z navedbo, da razlik med odvetniki in sodnimi izvedenci, cenilci in tolmači, ki jih Vrhovno sodišče navaja v obrazložitvi, toženka ni izpostavljala, čeprav je pritožnik tako v tožbi kot v reviziji zatrjeval in utemeljeval enakost med obravnavanimi poklici. V takem postopanju Vrhovnega sodišča pritožnik prepozna pristranskost, saj je Vrhovno sodišče sodbo oprlo na trditve, ki jih v postopku ni zatrjevala tožena stranka.
3.
Z uveljavitvijo Zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o odvetništvu (Uradni list RS, št. 130/22 – v nadaljevanju ZOdv-G) je izpodbijana ureditev prenehala veljati.
Po prvem odstavku 47. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 64/07 – uradno prečiščeno besedilo, 109/12, 23/20 in 92/21 – v nadaljevanju ZUstS) v primeru, če se s pobudo izpodbija predpis, ki v času vložitve pobude ne velja več, niso pa bile odpravljene posledice njegove protiustavnosti oziroma nezakonitosti, Ustavno sodišče odloči o njegovi ustavnosti oziroma zakonitosti. Ker izpodbijane sodne odločbe temeljijo na uporabi petega odstavka 17. člena ZOdv z vsebino, kot jo je imel pred uveljavitvijo
ZOdv-G, gre v obravnavani zadevi za tak primer. Zato pobudnik izkazuje pravovarstveno potrebo za začetek postopka za oceno ustavnosti izpodbijane določbe ZOdv.
4. Po drugem odstavku 26. člena ZUstS Ustavno sodišče pobudo zavrne, če od odločitve ni pričakovati rešitve pomembnega pravnega vprašanja. Ko gre za oceno ustavnosti zakona oziroma oceno ustavnosti ali zakonitosti podzakonskega predpisa, sprejme pobudo za začetek takega postopka Ustavno sodišče torej le tedaj, če bo lahko na njeni podlagi odločilo o pomembnem ustavnopravnem vprašanju. Pomembno ustavnopravno vprašanje, kadar se pobuda vlaga hkrati z ustavno pritožbo, pa je lahko samo tisto, ki je odločilno za sprejem ustavne pritožbe v obravnavo. Po oceni Ustavnega sodišča ta pobuda ne odpira pomembnih ustavnopravnih vprašanj, zato jo je Ustavno sodišče zavrnilo (1. točka izreka).
5. Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo, ker niso izpolnjeni pogoji iz drugega odstavka 55.b člena ZUstS (2. točka izreka).
6. Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi drugega odstavka 26. člena in drugega odstavka 55.b člena ZUstS ter prve alineje tretjega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 86/07, 54/10, 56/11, 70/17 in 35/20) v sestavi: predsednik dr. Matej Accetto ter sodnice in sodniki dr. Rok Čeferin, dr. Rajko Knez, dr. Neža Kogovšek Šalamon, dr. Špelca Mežnar, dr. Rok Svetlič, Marko Šorli in dr. Katja Šugman Stubbs. Sklep je sprejelo soglasno.
dr. Matej Accetto
Predsednik