Up-158/24
Natisni
Opravilna št.:
Up-158/24
Datum odločitve:
14. 5. 2024
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2024:Up.158.24
Akt:
Ustavna pritožba zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. XI Ips 88810/2023 z dne 25. 1. 2024 v zvezi s sklepom Okrožnega sodišča v Murski Soboti št. I Ks 88810/2023 z dne 6. 12. 2023 in sklepom Okrožnega sodišča v Murski Soboti št. I Kpd 88810/2023 z dne 1. 12. 2023
Izrek:
Ustavna pritožba zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. XI Ips 88810/2023 z dne 25. 1. 2024 v zvezi s sklepom Okrožnega sodišča v Murski Soboti št. I Ks 88810/2023 z dne 6. 12. 2023 in sklepom Okrožnega sodišča v Murski Soboti št. I Kpd 88810/2023 z dne 1. 12. 2023
se ne sprejme.
Evidenčni stavek:
Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo, ker niso izpolnjeni pogoji iz drugega odstavka 55.b člena Zakona o Ustavnem sodišču.
Ustavno sodišče lahko udeleženca v postopku ali njegovega pooblaščenca kaznuje z denarno kaznijo od 100 eurov do 2.000 eurov, če zlorablja pravice, ki jih ima po Zakonu o Ustavnem sodišču.
Geslo:
1.5.51.2.2 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Nesprejem, ker očitno ni kršitve ustavnih pravic.
Pravna podlaga:
Člen 55.b.2, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Vlagatelj:
Peter Gabor, Murska Sobota
Datum vloge:
9. 2. 2024
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
nesprejem ustavne pritožbe
Dokument:
US33849
Dokument v PDF obliki:
Up-158-24.pdf
115 KB
Prenesite datoteko
Up-158/24-5
14. 5. 2024
SKLEP
Senat Ustavnega sodišča je v postopku za preizkus ustavne pritožbe,
ki jo je vložil
Peter Gabor
,
Murska Sobota
,
ki ga zastopa mag. Igor Weindorfer, odvetnik v Murski Soboti,
na seji 14. maja 2024
sklenil
:
Ustavna pritožba zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. XI Ips 88810/2023 z dne 25. 1. 2024 v zvezi s sklepom Okrožnega sodišča v Murski Soboti št. I Ks 88810/2023 z dne 6. 12. 2023 in sklepom Okrožnega sodišča v Murski Soboti št. I Kpd 88810/2023 z dne 1. 12. 2023
se ne sprejme.
A.
1. Preiskovalni sodnik Okrožnega sodišča v Murski Soboti je zoper pritožnika odredil pripor iz pripornega razloga ponovitvene nevarnosti po 3. točki prvega odstavka 201. člena Zakona o kazenskem postopku (Uradni list RS, št. 176/21 – uradno prečiščeno besedilo – v nadaljevanju ZKP). Senat Okrožnega sodišča v Murski Soboti je pritožnikovo pritožbo zoper ta sklep zavrnil, Vrhovno sodišče pa je zavrnilo njegovo zahtevo za varstvo zakonitosti.
2. Pritožnik v ustavni pritožbi, ki jo vlaga po zagovorniku,
zatrjuje kršitev drugega odstavka 14. člena v zvezi z 22. členom, 19. in 20. člena, prvega odstavka 23. člena ter 25., 28. in 29. člena Ustave, pa tudi 6. člena Konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (Uradni list RS, št. 33/94, MP, št. 7/94 – EKČP).
Trdi, da so izpodbijani akti sodišč o tem, da je še vedno podan priporni razlog ponovitvene nevarnosti, že na prvi pogled napačni, samovoljni, arbitrarni in diskriminatorni, poleg tega pa tudi vsebinsko prazni in neobrazloženi, zaradi česar je podan dvom o nepristranskem in profesionalnem sojenju.
Sprejete odločitve naj bi bile pavšalne in brez konkretne vsebinske presoje, "po sistemu prepisovanja vsebine prejšnjih ugotovitvenih sklepov", zaradi česar naj bi bila podana kršitev načela zakonitosti. Po oceni pritožnika bi morala sodišča skladno s prakso Evropskega sodišča za človekove pravice narediti vsebinsko presojo obstoja pripornega razloga v trenutku odločanja. Podlaga za sklepanje, da je podana resna in konkretna nevarnost ponovitve kaznivega dejanja, naj ne bi obstajala. Že na prvi pogled naj bi bilo očitno, da sodišča pri ugotavljanju obstoja ponovitvene nevarnosti niso upoštevala objektivnih in subjektivnih okoliščin skupaj, temveč zgolj objektivne, kar naj bi bilo nedopustno.
3. Pritožnik na podlagi drugega odstavka 51. člena
Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 64/07 – uradno prečiščeno besedilo, 109/12, 23/20 in 92/21 – v nadaljevanju ZUstS)
predlaga izjemno odločanje o ustavni pritožbi pred izčrpanjem izrednih pravnih sredstev. V utemeljitvi tega predloga navaja, da je v priporu že od 30. 11. 2023 ter da so mu bile z izpodbijanimi sklepi hudo in očitno kršene ustavne pravice, predvsem pravica do osebne svobode, s čimer mu je nastala nepopravljiva škoda.
B.
4. Predlog za izjemno obravnavo pred izčrpanjem izrednih pravnih sredstev je nepotreben, saj je pritožnik v obravnavanem primeru izredno pravno sredstvo (zahtevo za varstvo zakonitosti) vložil, Vrhovno sodišče pa je o njem odločilo.
5. Izpodbijani sklep o odreditvi pripora je bil v celoti izvršen že pred vložitvijo ustavne pritožbe, saj je smel biti pritožnik na njegovi podlagi v priporu do 30. 12. 2023. V takem primeru se ustavna pritožba sprejme v obravnavo, če izpostavlja pomembno ustavnopravno vprašanje, ki presega pomen konkretne zadeve (druga alineja drugega odstavka 55.b člena
ZUstS
), pri čemer Ustavno sodišče v pripornih zadevah ta pogoj razlaga široko.
[1]
6. Navedbe
ustavne pritožbe
, ki se nanašajo na neobrazloženost, arbitrarnost in diskriminatornost izpodbijanih aktov, so tako splošne, da jih Ustavno sodišče ne more preizkusiti. Glede na to, da je iz izpodbijanih aktov že na prvi pogled razvidno, da se je sodišče prve stopnje opredelilo
do pogojev za odreditev pripora
, pritožbeno in Vrhovno sodišče pa sta odgovarjala na očitke, ki so bili zatrjevani v pritožbi oziroma zahtevi za varstvo zakonitosti, bi moral pritožnik določno opredeliti vprašanja oziroma očitke, do katerih se po njegovi oceni sodišča niso opredelila. Prav tako bi moral navesti, kateri konkretni zaključki sodišč naj bi bili samovoljni oziroma diskriminatorni, ter svoje stališče obrazložiti.
7. Očitek pritožnika, da sodišče pri presoji ponovitvene nevarnosti ni upoštevalo subjektivnih okoliščin, je očitno neutemeljen. Že Vrhovno sodišče je pritožniku pojasnilo, da je sodišče med subjektivnimi okoliščinami upoštevalo pritožnikovo večkratno predhodno kaznovanost (tudi za istovrstna kazniva dejanja), pa tudi njegovo vztrajnost, organiziranost in odločnost pri izvršitvi kaznivih dejanj (6. točka obrazložitve sodbe Vrhovnega sodišča). Pritožnik teh razlogov argumentirano ne izpodbija.
8. Navedbe pritožnika, ki se nanašajo na prepisovanje prejšnjih ugotovitvenih sklepov, so nerazumljive, saj sodišče v obravnavani zadevi predhodno ni izdalo nobenega pripornega sklepa; z izpodbijanim sklepom je bil pripor zoper pritožnika šele odrejen.
9. Glede na navedeno pogoj
za sprejem ustavne pritožbe v obravnavo iz
druge alineje drugega odstavka 55.b člena
ZUstS
ni izpolnjen.
10.
Sklep, s katerim Ustavno sodišče ustavne pritožbe ne sprejme v obravnavo, v skladu s četrtim odstavkom 55.c člena ZUstS vsebuje samo navedbo razloga za odločitev, razen če senat Ustavnega sodišča odloči drugače. V tej zadevi je senat sklenil svojo odločitev obrazložiti zaradi opozorila, da tovrstne ustavne pritožbe ne morejo biti uspešne. Ustavne pritožbe, ki vsebujejo tako pavšalne in očitno neutemeljene očitke kot obravnavana, lahko pomenijo celo zlorabo pravice do ustavne pritožbe iz 34.a člena v zvezi s prvim odstavkom 49. člena ZUstS, zlasti če so vložene po odvetniku. Odvetnik je visoko pravno usposobljen pomočnik stranke, ki je pri zastopanju stranke dolžan ravnati vestno, pošteno, skrbno ter po načelih odvetniške poklicne etike (drugi odstavek 11. člena Zakona o odvetništvu, Uradni list RS, št. 18/93, 24/01, 54/08, 35/09, 97/14, 46/16, 36/19 in 130/22 – ZOdv). K takšnemu ravnanju ni zavezan le zaradi varstva interesov svoje stranke, temveč tudi zaradi varstva javnega interesa po povečanju kakovosti sojenja, razvoju prava v sodni praksi, razbremenitvi sodišč in pospešitvi postopkov.
[2]
Od odvetnika, ki sprejme pooblastilo za vložitev ustavne pritožbe, se zato zahteva najmanj, da pozna pogoje za vložitev ustavne pritožbe, da uveljavlja očitke, ki so smiselno povezani z izpodbijanimi akti, in da očitke ustrezno obrazloži. Ustavno sodišče poudarja, da lahko v skladu s 34.a členom ZUstS pooblaščenca zaradi zlorabe pravice kaznuje z denarno kaznijo od 100 do 2.000 EUR.
C.
11. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi drugega odstavka 55.b člena
ZUstS
ter prve alineje drugega odstavka v zvezi s petim odstavkom 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 86/07, 54/10, 56/11, 70/17 in 35/20)
v sestavi: predsednik senata Dr. Dr. Klemen Jaklič (Oxford ZK, Harvard ZDA) ter člana Marko Šorli in dr. Katja Šugman Stubbs.
Sklep je sprejel soglasno.
Dr. Dr. Klemen Jaklič
(Oxford ZK, Harvard ZDA)
Predsednik senata
[1]
Glej odločbo Ustavnega sodišča št. Up-763/23 z dne 5. 2. 2024, 3. točka obrazložitve.
[2]
Glej odločbo Ustavnega sodišča št. U-II-1/09 z dne 5. 5. 2009 (Uradni list RS, št. 35/09, in OdlUS XVIII, 20), 20. točka obrazložitve.