U-I-89/23
Natisni
Opravilna št.:
U-I-89/23
Datum odločitve:
4. 9. 2025
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2025:U.I.89.23
Akt:
Zakon o državnem tožilstvu (Uradni list RS, št. 58/11, 47/12, 19/15, 36/19, 139/20 in 54/21) (ZDT-1), 1. odst.47. čl.
Izrek:
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti prvega odstavka 47. člena Zakona o državnem tožilstvu (Uradni list RS, št. 58/11, 47/12, 19/15, 36/19, 139/20 in 54/21) se zavrne.
Evidenčni stavek:
Če je pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti (in zakonitosti) predpisa očitno neutemeljena, jo Ustavno sodišče zavrne.
Geslo:
1.5.51.1.5.1 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku abstraktne presoje - Zavrnitev pobude - Ker je očitno neutemeljena.
Pravna podlaga:
Člen 26.2, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Vrsta zadeve:
ocena ustavnosti in zakonitosti predpisov in drugih splošnih aktov
Vrsta akta:
zakon
Vlagatelj:
Zoran Milanovič, Dob
Datum vloge:
24. 5. 2023
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrnitev
Dokument:
US34207
Dokument v PDF obliki:
U-I-89-23.pdf
157 KB
Prenesite datoteko
U-I-89/23-5
4. 9. 2025
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus pobude Zorana Milanoviča, Dob, na seji 4. septembra 2025
sklenilo:
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti prvega odstavka 47. člena Zakona o državnem tožilstvu (Uradni list RS, št. 58/11, 47/12, 19/15, 36/19, 139/20 in 54/21) se zavrne.
OBRAZLOŽITEV
1. Pobudnik izpodbija prvi odstavek 47. člena Zakona o državnem tožilstvu (v nadaljevanju ZDT-1), ki določa, da državni tožilec ne sme opravljati funkcij, ki so po določbi Ustave nezdružljive s funkcijo državnega tožilca, niti ne sme opravljati dejavnosti ali sprejeti zaposlitve ali dela, ki jih po določbi Ustave in zakona ne sme opravljati oziroma sprejeti sodnik. V pobudi in njeni dopolnitvi v bistvenem navaja, da je določba v neskladju s 136. členom Ustave, ker nezdružljivost funkcije državnega tožilca izenačuje z nezdružljivostjo sodniške funkcije, čeprav za to ni ustavnega razloga, saj naj bi šlo za drugačen samostojni organ, katerega funkcije niso v celoti primerljive s sodniško službo (različne naj se obravnava različno, enake enako). S tem naj bi zakonodajalec posegel tudi v načelo delitve oblasti, državnim tožilcem pa naj bi bile kršene temeljne človekove pravice in svoboščine iz 19. (varstvo osebne svobode) in 49. (svoboda dela) člena Ustave ter druge pravice, zajamčene z Ustavo ali z obče veljavnim mednarodnim pravom. Pobudnik meni, da prepoved sprejetja zaposlitve ali dela, ki jih ne sme opravljati sodnik, nima podlage v 136. členu Ustave, ki določa nezdružljivost funkcije državnega tožilca le s funkcijami ali dejavnostmi, za katere to določa zakon. Za zaposlitev ali delo naj torej v Ustavi glede državnih tožilcev ne bi bilo omejitev in naj zato takšno omejevanje ne bi bilo ustavno dopustno. Pobudnik meni tudi, da zakonske omejitve najmanj glede dela v sistemu prevladujoče zasebne lastnine ne morejo biti sprejemljive z vidika prepovedi dela, saj naj bi marsikdo od tožilcev podedoval kakšno kmetijo ali premoženje in se pričakuje, da to ohranja (na način, da to oddaja). Izpodbijani zakon primerja z nekdanjo ureditvijo (zlasti zakonom, ki je urejal javno tožilstvo, in ustavo Socialistične republike Slovenije) ter zaključi, da naj bi po Ustavi Republike Slovenije nezdružljivost postala ustavna kategorija in naj se zato zakon ne bi mogel na splošno sklicevati na omejitve, kot veljajo za sodnike.
2. Po drugem odstavku 26. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 64/07 – uradno prečiščeno besedilo, 109/12, 23/20, 92/21 in 22/25 – v nadaljevanju ZUstS) Ustavno sodišče pobudo zavrne, če je očitno neutemeljena ali če od odločitve ni pričakovati rešitve pomembnega pravnega vprašanja.
3. Pobudnik z navedbami o tem, da naj se enake obravnava enako, različne pa različno, po vsebini uveljavlja očitek kršitve načela enakosti. Tega očitka pobudnik ni konkretiziral (npr. z navedbo, v čem konkretno naj bi se sodniki in tožilci razlikovali ter kako in zakaj naj bi to razlikovanje terjalo različno ureditev nezdružljivosti funkcij). Zato ga, upoštevaje tudi enako formulacijo nezdružljivosti funkcij v 133. in 136. členu Ustave,
[1]
Ustavno sodišče ni moglo preizkusiti.
4.
Očitek pobudnika, da izpodbijana ureditev glede prepovedi sprejetja zaposlitve ali dela nima podlage v 136. členu Ustave, ker naj bi Ustava zakonodajalca pooblaščala le za omejitev funkcij ali dejavnosti, je očitno neutemeljen. Ustava v 136. členu (enako kot v 133. členu za sodnike) zakonodajalca pooblašča, da določi, s katerimi "drugimi funkcijami in dejavnostmi" ni združljiva funkcija državnega tožilca. Vendar Ustava pojma "dejavnosti" ne definira, pobudnik pa konkretizirano ne pojasni, kakšna naj bi bila pravilna razlaga ter zakaj in kako naj bi omejitev sprejetja zaposlitve oziroma določenega dela prebijala pomen te ustavne določbe. Že iz gradiva ob nastajanju Ustave pa izhaja, da ta pojem lahko zajame tudi opravljanje določenega dela
.
[2]
5. Pobudnikovi očitki o kršitvi pravic do osebne svobode (19. člen Ustave) in svobode dela (49. člen Ustave) ter drugih pravic po Ustavi in mednarodnem pravu, vključno z zatrjevanjem nesprejemljivosti zakonskih omejitev dela v hipotetičnem primeru podedovanja kmetije ali premoženja, ostajajo na abstraktni ravni brez zadostne utemeljitve. Zato jih Ustavno sodišče tudi ni moglo preizkusiti. Prav tako Ustavno sodišče ni moglo preizkusiti pobudnikovih nejasnih navedb, ki se nanašajo na načelo delitve oblasti in na primerjavo z nekdanjo ureditvijo.
6. Ker je pobuda (tudi glede na pavšalnost pobudnikovih navedb) očitno neutemeljena, se Ustavno sodišče ni ukvarjalo z vprašanjem, ali pobudnik izkazuje pravni interes za vložitev pobude.
7. Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi drugega odstavka 26. člena ZUstS v sestavi: predsednik dr. Rok Čeferin ter sodnice in sodniki dr.
Matej Accetto
, Dr. Dr. Klemen Jaklič (Oxford ZK, Harvard ZDA), dr. Rajko Knez, dr. Neža Kogovšek Šalamon, dr. Špelca Mežnar, dr. Rok Svetlič, Marko Šorli in dr. Katja Šugman Stubbs. Sklep je sprejelo soglasno.
dr. Rok Čeferin
Predsednik
[1]
Primerjaj 133. člen Ustave: "Funkcija sodnika ni združljiva s funkcijami v drugih državnih organih, v organih lokalne samouprave in v organih političnih strank, ter z drugimi funkcijami in dejavnostmi, za katere to določa zakon." in 136. člen Ustave: "Funkcija državnega tožilca ni združljiva s funkcijami v drugih državnih organih, v organih lokalne samouprave in v organih političnih strank ter z drugimi funkcijami in dejavnostmi, za katere to določa zakon."
[2]
Tako je v predlogu Ustave ob pojasnilu k 136. členu navedeno: "Poleg pripadnikov obrambnih sil, sodnikov in nekaterih državnih funkcionarjev namreč tudi javni tožilci opravljajo tako funkcijo, ki je z nekaterimi drugimi funkcijami in
deli
nezdružljiva" (poudarek dodan). Glej Poročevalec Skupščine Republike Slovenije, let. XVII, št. 30, 12. 12. 1991, str. 18.