U-I-220/23, Up-1525/23
Natisni
Opravilna št.:
U-I-220/23, Up-1525/23
Datum odločitve:
11. 4. 2025
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2025:U.I.220.23
Akt:
Zakon o lekarniški dejavnosti (Uradni list RS, št. 85/16, 77/17, 73/19 in 186/21), 121. čl.

Ustavna pritožba zoper sklep Vrhovnega sodišča št. X DoR 87/2023 z dne 6. 9. 2023 in sodbo Upravnega sodišča št. I U 329/2021 z dne 26. 5. 2023 v zvezi s sklepom Mestne uprave Mestne občine Ljubljana št. 1700-16/2011-22 z dne 5. 10. 2020 ter odločbo Župana Mestne občine Ljubljana št. 1700-16/2011-26 z dne 16. 12. 2020
Izrek:
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti 121. člena Zakona o lekarniški dejavnosti (Uradni list RS, št. 85/16, 77/17, 73/19 in 186/21) se zavrne.
Ustavna pritožba zoper sklep Vrhovnega sodišča št. X DoR 87/2023 z dne 6. 9. 2023 in sodbo Upravnega sodišča št. I U 329/2021 z dne 26. 5. 2023 v zvezi s sklepom Mestne uprave Mestne občine Ljubljana št. 1700-16/2011-22 z dne 5. 10. 2020 ter odločbo Župana Mestne občine Ljubljana št. 1700-16/2011-26 z dne 16. 12. 2020 se ne sprejme.
Pritožnik oziroma pobudnik sam nosi svoje stroške postopkov pred Ustavnim sodiščem.
Evidenčni stavek:
Ustavno sodišče pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti (in zakonitosti) zavrne, če od odločitve ni pričakovati rešitve pomembnega pravnega vprašanja.
Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo, ker niso izpolnjeni pogoji iz drugega odstavka 55.b člena Zakona o Ustavnem sodišču.
Geslo:
1.5.51.1.5.2 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku abstraktne presoje - Zavrnitev pobude - Ker ne odpira pomembnega vprašanja.
1.5.51.2.3 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Nesprejem, ker je zadeva majhnega pomena.
1.5.51.1.11 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku abstraktne presoje - Odločitev o stroških .
1.4.14.3 - Ustavno sodstvo - Postopek - Stroški - Stroški postopka.
1.4.10.6 - Ustavno sodstvo - Postopek - Vmesni postopki - Izločitev sodnika.
Pravna podlaga:
Člen 26.2, 34.1, 49.1, 55.b.2, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Vrsta zadeve:
ocena ustavnosti in zakonitosti predpisov in drugih splošnih aktov, ustavna pritožba
Vrsta akta:
zakon, posamični akt
Vlagatelj:
Dušan Hrobat – Lekarna Nove Poljane, Ljubljana
Datum vloge:
24. 11. 2023
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrnitev, nesprejem pobude, druge rešitve
Dokument:
US34109
Dokument v PDF obliki:
U-I-220-23, Up-1525-23.pdf
154 KB
Prenesite datoteko
U-I-220/23-9
Up-1525/23-9
11. 4. 2025
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopkih za preizkus pobude in ustavne pritožbe Dušana Hrobata – Lekarna Nove Poljane, Ljubljana, ki ga zastopajo Odvetniška pisarna Schönherr – podružnica v Sloveniji, Ljubljana, Vid Kobe, odvetnik v Ljubljani, in Peter Gorše, odvetnik v Ljubljani, na seji 11. aprila 2025
sklenilo:
1. Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti 121. člena Zakona o lekarniški dejavnosti (Uradni list RS, št. 85/16, 77/17, 73/19 in 186/21) se zavrne.
2. Ustavna pritožba zoper sklep Vrhovnega sodišča št. X DoR 87/2023 z dne 6. 9. 2023 in sodbo Upravnega sodišča št. I U 329/2021 z dne 26. 5. 2023 v zvezi s sklepom Mestne uprave Mestne občine Ljubljana št. 1700-16/2011-22 z dne 5. 10. 2020 ter odločbo Župana Mestne občine Ljubljana št. 1700-16/2011-26 z dne 16. 12. 2020 se ne sprejme.
3. Pritožnik oziroma pobudnik sam nosi svoje stroške postopkov pred Ustavnim sodiščem.
OBRAZLOŽITEV
A.
1. Mestna uprava Mestne občine Ljubljana (v nadaljevanju MOL) je kot prvostopenjski organ s sklepom zavrgla pritožnikovo vlogo "za izdajo soglasja k statusnemu preoblikovanju koncesionarja lekarniške dejavnosti". Vloga naj ne bi pomenila upravne zadeve, saj naj v času odločanja veljaven Zakon o lekarniški dejavnosti (v nadaljevanju ZLD-1)
[1]
ne bi določal, da bi bilo treba za dani primer pridobiti soglasje koncedenta, tj. MOL. Prvostopenjski organ se je skliceval na sedmi odstavek 121. člena ZLD-1, po katerem se lahko izvajalec lekarniške dejavnosti, ki na dan uveljavitve ZLD-1 opravlja lekarniško dejavnost na podlagi koncesije in je registriran kot zasebni zdravstveni delavec, statusno preoblikuje v gospodarsko družbo na davčno nevtralen način na podlagi smiselne uporabe zakona, ki ureja gospodarske družbe in katerega določbe se nanašajo na statusno preoblikovanje podjetnika. Župan MOL je kot drugostopenjski organ z odločbo zavrnil pritožnikovo pritožbo zoper sklep prvostopenjskega organa. Navedel je, da pri statusnem preoblikovanju ne gre za podeljevanje koncesije in da je odločitev prvostopenjskega organa pravilna. Upravno sodišče je s sodbo zavrnilo pritožnikovo tožbo zoper sklep prvostopenjskega organa. Kot nesporno je navedlo, da pritožnik ni vložil vloge za izdajo soglasja k prenosu koncesije (kar bi bila upravna zadeva), temveč vlogo za izdajo soglasja k statusnemu preoblikovanju (kar pa ni upravna zadeva). Strinjalo se je s stališčem prvo- in drugostopenjskega organa, da se lahko pobudnik statusno preoblikuje brez kakršnega koli akta koncedenta. Zoper sodbo Upravnega sodišča je pritožnik vložil predlog za dopustitev revizije, ki ga je Vrhovno sodišče s sklepom zavrnilo.
2. Pritožnik je zoper navedene posamične akte vložil ustavno pritožbo, v kateri zatrjuje kršitve 14., 22., 23., 25., 33. in 74. člena Ustave, 6., 13. in 14. člena Konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (Uradni list RS, št. 33/94, MP, št. 7/94 – v nadaljevanju EKČP) ter 1. člena Prvega protokola k EKČP. Navaja, da je kot zasebni zdravstveni delavec izvajalec lekarniške dejavnosti in da se želi v smislu sedmega odstavka 121. člena ZLD-1 statusno preoblikovati oziroma prenesti koncesijo na družbo LEKARNA NOVE POLJANE, d. o. o., Ljubljana. Upravno sodišče naj bi samovoljno, mimo pritožnikovih navedb in navedb toženke, ugotovilo, da je v upravnem postopku zahteval izdajo soglasja k statusnemu preoblikovanju in ne k prenosu koncesije. Te ugotovitve naj Upravno sodišče ne bi ustrezno obrazložilo. Zahtevek za izdajo soglasja k statusnemu preoblikovanju naj bi že sam po sebi vseboval tudi zahtevek za izdajo soglasja k prenosu koncesije. V primeru morebitnih nejasnosti naj bi moral upravni organ oziroma sodišče pozvati pritožnika, naj pojasni vsebino svojega zahtevka. Upravno sodišče naj se ne bi ustrezno opredelilo do pritožnikovih navedb. Pritožnik naj bi bil brez utemeljenih razlogov v bistveno slabšem dejanskem in pravnem položaju kot drugi koncesionarji, ki se jim je uspelo statusno preoblikovati. Sedmi odstavek 121. člena ZLD-1 naj bi bil nejasen in v praksi naj bi različni koncedenti različno ravnali oziroma naj bi prihajalo do različne obravnave koncesionarjev. Pritožnik pojasnjuje, da je Ustavno sodišče z odločbo št. U-I-166/17 z dne 5. 11. 2020 (Uradni list RS, št. 173/20, in OdlUS XXV, 23) sicer ugotovilo, da je 121. člen ZLD-1 v neskladju z 2. členom Ustave zaradi protiustavne pravne praznine in da mora Državni zbor to protiustavnost odpraviti. Vendar razlaga, da ta odločba ne pomeni, da MOL ne more ugoditi njegovi vlogi. V ustavni pritožbi pritožnik predlaga odpravo ali razveljavitev izpodbijanih aktov ter ugoditev njegovi vlogi oziroma vrnitev zadeve v ponovne postopke. Zahteva še povračilo stroškov. Pritožnik je naknadno vložil dopolnitev ustavne pritožbe, s katero naj bi bile popravljene določene očitne pomote.
3. Pritožnik tudi navaja, da vlaga pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti 121. člena ZLD-1, ki je v neskladju z 2. členom Ustave. Pobudnik pobudo utemeljuje z argumenti, da Državni zbor že dve leti zamuja z odpravo protiustavne pravne praznine. Intervencija Ustavnega sodišča naj bi bila potrebna, da bi se razjasnilo, da naj odločba št. U-I-166/17 ne bi preprečevala izdaje soglasja koncedenta k prenosu koncesije v okviru statusnega preoblikovanja. Pobudnik omenja doktrino stopnjevanja sankcij. Ustavnemu sodišču predlaga, naj odloči, da sedmi odstavek 121. člena ZLD-1 ni v neskladju z Ustavo, če se razlaga tako, da so koncedenti na podlagi te določbe na zahtevo koncesionarja dolžni izdati soglasje k prenosu koncesije v okviru statusnega preoblikovanja, pod pogojem, da prevzemna družba izpolnjuje pogoje, ki jih za koncesionarje, organizirane v obliki kapitalske družbe, določa prvi odstavek 39. člena ZLD-1. Predlaga tudi, naj se določi način izvršitve odločbe št. U-I-166/17 tako, da Ustavno sodišče protiustavno pravno praznino v 121. členu ZLD-1 samo začasno odpravi. Poleg tega zahteva povračilo stroškov postopka.
B.
4. Dopolnitve ustavne pritožbe Ustavno sodišče ni upoštevalo, ker je bila vložena po poteku 60-dnevnega roka za vložitev ustavne pritožbe, kot ga določa prvi odstavek 52. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 64/07 – uradno prečiščeno besedilo, 109/12, 23/20 in 92/21 – v nadaljevanju ZUstS).
5. Po drugem odstavku 26. člena ZUstS Ustavno sodišče pobudo zavrne, če od odločitve ni pričakovati rešitve pomembnega pravnega vprašanja. Ko gre za oceno ustavnosti zakona oziroma oceno ustavnosti ali zakonitosti podzakonskega predpisa,  sprejme pobudo za začetek takega postopka Ustavno sodišče torej le tedaj, če bo lahko na njeni podlagi odločilo o pomembnem ustavnopravnem vprašanju. Pomembno ustavnopravno vprašanje, kadar se pobuda vlaga hkrati z ustavno pritožbo, pa je lahko samo tisto, ki je odločilno za sprejem ustavne pritožbe v obravnavo. Po oceni Ustavnega sodišča ta pobuda ne odpira pomembnih ustavnopravnih vprašanj, zato jo je Ustavno sodišče zavrnilo (1. točka izreka).
6. Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo, ker niso izpolnjeni pogoji iz drugega odstavka 55.b člena ZUstS (2. točka izreka).
7. Zaradi navedene odločitve se Ustavno sodišče ni opredeljevalo do vprašanja, ali so izpolnjene procesne predpostavke za obravnavo pobude in ustavne pritožbe.
8. Pritožnik je zahteval povračilo stroškov postopkov s pobudo in ustavno pritožbo. Skladno s prvim odstavkom 34. člena ZUstS nosi v postopku pred Ustavnim sodiščem vsak udeleženec svoje stroške, če Ustavno sodišče ne odloči drugače. Ta določba se po prvem odstavku 49. člena ZUstS uporablja tudi v postopku z ustavno pritožbo. Ker niso bili podani razlogi za drugačno odločitev, je Ustavno sodišče sklenilo, kot izhaja iz 3. točke izreka tega sklepa.
C.
9. Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi drugega odstavka 26. člena, drugega odstavka 55.b člena in prvega odstavka 34. člena v zvezi s prvim odstavkom 49. člena ZUstS v sestavi: podpredsednica dr. Neža Kogovšek Šalamon ter sodnici in sodniki dr. Matej Accetto, Dr. Dr. Klemen Jaklič (Oxford ZK, Harvard ZDA), dr. Rajko Knez, dr. Špelca Mežnar, dr. Rok Svetlič, Marko Šorli in dr. Katja Šugman Stubbs. Sodnik dr. Rok Čeferin je bil pri odločanju o tej zadevi izločen.
Ustavno sodišče je odločbo sprejelo soglasno.
dr. Neža Kogovšek Šalamon
Podpredsednica
[1]
Ureditev po ZLD-1 je bila med postopkom pred Ustavnim sodiščem spremenjena z Zakonom o spremembah in dopolnitvah Zakona o lekarniški dejavnosti (Uradni list RS, št. 112/24 – ZLD-1D), ki je bil sprejet 19. 12. 2024 in je začel veljati 28. 12. 2024.