U-I-96/24
Natisni
Opravilna št.:
U-I-96/24
Datum odločitve:
13. 2. 2025
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2025:U.I.96.24
Akt:
Zakon o uresničevanju kulturnih pravic pripadnikov narodnih skupnosti narodov nekdanje Socialistične federativne republike Jugoslavije v Republiki Sloveniji (Uradni list RS, št. 45/24)
Izrek:
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti
Zakona o uresničevanju kulturnih pravic pripadnikov narodnih skupnosti narodov nekdanje Socialistične federativne republike Jugoslavije v Republiki Sloveniji
(Uradni list RS, št. 45/24) se zavrže.
Evidenčni stavek:
Ustavno sodišče pobudo zavrže, če niso izpolnjeni pogoji iz drugega odstavka 24.b člena Zakona o Ustavnem sodišču.
Geslo:
1.5.51.1.2 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku abstraktne presoje - Zavrženje pobude.
1.4.51.1 - Ustavno sodstvo - Postopek - Procesne predpostavke (v vseh postopkih razen v postopku ustavne pritožbe) - Popolnost vloge.
Pravna podlaga:
Člen 25.3, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Vrsta zadeve:
ocena ustavnosti in zakonitosti predpisov in drugih splošnih aktov
Vrsta akta:
posamični akt
Vlagatelj:
Blaž Babič, Ljubljana
Datum vloge:
19. 8. 2024
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrženje
Dokument:
US34040
Dokument v PDF obliki:
U-I-96-24.pdf
163 KB
Prenesite datoteko
U-I-96/24-8
13. 2. 2025
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus pobude Blaža Babiča, Ljubljana, na seji 13. februarja 2025
sklenilo:
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti
Zakona o uresničevanju kulturnih pravic pripadnikov narodnih skupnosti narodov nekdanje Socialistične federativne republike Jugoslavije v Republiki Sloveniji
(Uradni list RS, št. 45/24) se zavrže.
OBRAZLOŽITEV
A.
1. Pobudnik navaja, da vlaga pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti Zakona o uresničevanju kulturnih pravic pripadnikov narodnih skupnosti narodov nekdanje Socialistične federativne republike Jugoslavije v Republiki Sloveniji (v nadaljevanju ZUKPPNS)
in hkrati pobudo za oceno protiustavnega delovanja političnih strank Gibanje Svoboda, Socialni demokrati in Levica skupaj z nujno predhodno oceno ustavnosti
ZUKPPNS. Pobudnik zatrjuje, da je Republika Slovenija edina država slovenskega naroda na planetu Zemlja in dobesedno povzema del preambule k Ustavi ter dele oziroma celotno besedilo 3., 5. in 11. člena, prvega odstavka 14. člena, 34., 61., 63., 72., 73., 104., 113. in 153. člena Ustave. Glede pravnega interesa pobudnik navaja, da izkazuje pravni interes za presojo zato, ker je Slovenec in ima pravico do države, v kateri se ohranja in razvija slovenski narod. Meni, da ima pravico do doslednega izvajanja načela pravne države (2. člen Ustave), ki naj bi preprečevalo sprejetje nejasnih, "genocidnih" in diskriminatornih predpisov. Prav tako meni, da ima pravico, da njegov davkoplačevalski denar ni usmerjen v izvajanje genocida nad Slovenci in v "krepitev identitet" narodov, ki so številčno večje od slovenskega naroda. Zatrjuje še, da je slovenski narod eden izmed najbolj ogroženih v Srednji Evropi in da zato izkazuje pravni interes. Pobudnik navaja, da če Ustavno sodišče ugotovi, da je izkazal pravni interes, naj začne s presojo ZUKPPNS, če pa tega ne bo ugotovilo, pa naj začne postopek za oceno protiustavnega delovanja predhodno navedenih političnih strank.
2. Pobudnik zatrjuje, da Ustava ne dopušča posebnega varstva in pravic drugih narodnih skupnosti razen italijanske, madžarske in romske. ZUKPPNS naj bi bil ustavno sporen, saj naj bi pripadnikom narodov z območja "nekdanje Jugoslavije" omogočil uživanje večjih pravic kot drugim prebivalcem, ki se ne opredeljujejo kot Slovenci, Italijani, Madžari ali Romi. Navaja, da gre za nedopustno diskriminacijo na narodnostni osnovi, saj naj bi ZUKPPNS povzročil nedopustno ustavno diskriminacijo vseh drugih narodnih skupnosti v državi. Pobudnik nasprotuje vsebini 2. člena ZUKPPNS, saj meni, da so lahko do posebnih kulturnih pravic upravičeni zgolj posamezniki, ki imajo državljanstvo določene države.
Meni, da je z Ustavo nezdružljiv tudi del četrte alineje drugega odstavka 6. člena ZUKPPNS, ki je Svetu Vlade za vprašanja pripadnikov narodov nekdanje SFRJ v Republiki Sloveniji (v nadaljevanju Svet Vlade) podelil pristojnost, da prepoznava načine za izboljšanje njihove participacije pri sprejemanju odločitev, ki jih zadevajo, ter daje pobude na področju izobraževanja, osveščanja in raziskovanja.
Ta določba naj bi podajala nastavke za uveljavljanje kvot po narodnostnem ključu, kar naj bi bilo v očitnem nasprotju s 5., 14., 61., 62. in 63. členom Ustave, saj določenemu narodu podaja posebne privilegije ter diskriminira pripadnike vseh drugih narodov.
Pobudnik zatrjuje še, da je ZUKPPNS nekonsistenten, uporabljal naj bi napačna poimenovanja in opredelitve, nejasen način uvajanja pravic in vseboval naj bi veliko nomotehničnih napak in nedoslednosti. Pobudnik navaja še, da politične stranke, ki so predlagale sprejetje zakona, z njim "koruptivno financirajo lastno volilno bazo". Predlaga, da se začasno zadrži izvrševanje zakona in se o pobudi odloči izredno, prednostno in nujno.
B.
3. Pobudnik zatrjuje, da vlaga pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti ZUKPPNS in hkrati (podrejeno) tudi pobudo za oceno protiustavnega delovanja političnih strank Gibanje Svoboda, Socialni demokrati in Levica. Ustavno sodišče je v sklepu št. Ps-1/22 z dne 10. 3. 2022 pojasnilo, katera merila bo upoštevalo pri presoji protiustavnosti delovanja in aktov političnih strank.
[1]
Pobudnik ne navaja nobenih konkretnih ravnanj ali določb aktov političnih strank, zaradi katerih bi bile ogrožene temeljne ustavne vrednote svobodne demokratične ureditve iz 63. člena Ustave. Prav tako navedenim strankam ne očita ustavno nedopustnega načina delovanja z uporabo sile ali groženj.
[2]
Zato je Ustavno sodišče štelo, da pobudnik ni začel postopka za odločanja o protiustavnosti aktov in delovanja političnih strank, ampak je vložil zgolj pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti ZUKPPNS.
[3]
4. Za vsebinsko obravnavo pobude za začetek postopka za oceno ustavnosti morajo biti izpolnjene procesne predpostavke, ki jih določa
Zakon o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 64/07 – uradno prečiščeno besedilo, 109/12, 23/20 in 92/21 – v nadaljevanju ZUstS). Ta v drugem odstavku 24.b člena določa bistvene sestavine, ki jih mora vsebovati vsaka pobuda. Med drugim je izrecno določeno, da mora pobuda vsebovati razloge neskladnosti izpodbijanega predpisa z Ustavo ali zakonom.
Iz ZUstS ne izhaja zahteva, da bi Ustavno sodišče moralo sámo iskati razloge, zaradi katerih naj bi bila izpodbijana ureditev v neskladju z Ustavo.
[4]
Gre za obveznost pobudnika, da jasno navede, v čem je protiustavnost oziroma nezakonitost izpodbijanega predpisa, kar pomeni, da mora navesti, s katero določbo Ustave ali zakona je izpodbijani predpis v neskladju in razloge za tak očitek. Pri tem morajo biti razlogi jasno in določno opredeljeni.
[5]
5. Pobuda ne vsebuje jasno in določno oblikovanih razlogov (očitkov), s katerimi bi pobudnik utemeljil protiustavnost izpodbijane ureditve. Pri večini navedb pobudnik zgolj pavšalno zatrjuje, da je celoten ZUKPPNS v neskladju z Ustavo. Pri tem ne navede, kateri členi ZUKPPNS so v nasprotju, s katerimi človekovimi pravicami oziroma ustavnimi instituti in tudi ne poda razlogov za njihovo neskladje. Od teh navedb se razlikujejo navedbe o domnevno neustrezni vsebini 2. člena ZUKPPNS, kjer pobudnik sicer navede člen ZUKPPNS, za katerega meni, da je protiustaven, vendar ne navede, s katero človekovo pravico ali ustavnim institutom naj bil ta v neskladju, prav tako ne poda razlogov za neskladje. Pobude tudi ni mogoče utemeljiti z navedbami o neprimernosti zakonske ureditve.
6. Od drugih navedb se razlikuje tudi trditev, da je protiustavna četrta alineja drugega odstavka 6. člena ZUKPPNS. Ta določba naj bi podajala nastavke za uveljavljanje kvot po narodnostnem ključu, kar naj bi bilo v očitnem nasprotju s 5., 14., 61., 62. in 63. členom Ustave, saj določenemu narodu podaja posebne privilegije ter diskriminira pripadnike vseh drugih narodov. Iz navedb ni mogoče razbrati, zakaj naj bi bila izpodbijana pristojnost Sveta Vlade
[6]
v nasprotju z navedenimi členi Ustave. Iz navedb je mogoče razbrati le, da pobudnik nasprotuje morebitnim novim, hipotetičnim ukrepom zakonodajalca ali Vlade, ki bi lahko bili sprejeti v prihodnosti in bi lahko pripadnikom narodov nekdanje SFRJ podelili posebne pravice. Zato tudi tej trditvi umanjka ustavnopravna utemeljitev, zakaj naj bi bila izpodbijana zakonska določba v neskladju z zatrjevanimi členi Ustave ter je Ustavno sodišče ne more oceniti po vsebini.
7. Ker pobuda ne vsebuje vseh bistvenih sestavin, ki so potrebne za njeno vsebinsko obravnavo, jo je Ustavno sodišče zavrglo. Zaradi navedene odločitve Ustavno sodišče ni odločalo o predlogu za začasno zadržanje.
C.
8. Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi tretjega odstavka 25. člena ZUstS in prve alineje tretjega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 86/07, 54/10, 56/11, 70/17 in 35/20) v sestavi:
predsednik dr. Rok Čeferin ter sodnice in sodniki dr. Matej Accetto, Dr. Dr. Klemen Jaklič (Oxford ZK, Harvard ZDA), dr. Rajko Knez, dr. Neža Kogovšek Šalamon, dr. Špelca Mežnar, dr. Rok Svetlič, Marko Šorli in dr. Katja Šugman Stubbs. Sklep je sprejelo soglasno.
dr. Rok Čeferin
Predsednik
[1]
Ustavno sodišče je v 36. točki obrazložitve tega sklepa pojasnilo, da bo upoštevalo naslednja merila: 1) ali politična stranka ogroža temeljne ustavne vrednote iz 63. člena Ustave, ki se nanašajo na spoštovanje načela človekovega dostojanstva iz 1. člena Ustave in so jedro svobodne demokratične ureditve; 2) ali je ogrožanje resno; stranka mora z aktivnimi dejanji sistematično in načrtno delovati v smeri uresničitve ciljev, ki so v nasprotju z vrednotami iz 63. člena Ustave; obstajati mora realna možnost za uresničitev teh ciljev; 3) ali stranka deluje na ustavno nedopusten način oziroma z ustavno nedopustnimi sredstvi; prepovedana je uporaba nasilja, groženj ali drugih oblik ustrahovanja; 4) ali protiustavnost delovanja politične stranke izhaja iz njenih dejanj oziroma dejanj njenih organov oziroma iz sistematičnih in načrtnih dejanj njenih članov ali celo simpatizerjev, če so v njihovih dejanjih jasno prepoznavni cilji stranke oziroma je stranka njihova dejanja sprejela za svoja.
[2]
Prim. sklep Ustavnega sodišča št. Ps-2/22 z dne 27. 10. 2022.
[3]
Prim. sklepa Ustavnega sodišča št. U-I-408/18 z dne 18. 12. 2019, 2. točka obrazložitve, in št. U-I-410/18 z dne 3. 2. 2022, 2. točka obrazložitve.
[4]
Sklep Ustavnega sodišča št. U-I-212/21, Up-784/21 z dne 5. 12. 2024, 13. točka obrazložitve, in odločba Ustavnega sodišča št. U-I-141/01 z dne 20. 5. 2004 (Uradni list RS, št. 62/04, in OdlUS XIII, 35), 8. točka obrazložitve.
[5]
Glej npr. sklepe Ustavnega sodišča št. U-I-481/22 z dne 7. 2. 2023, št. U-I-266/22 z dne 13.
12. 2022, št. U-I-410/18 z dne 3. 2. 2022, št. U-I-161/21 z dne 17. 9. 2021, št. U-I-177/19 z dne
1. 7. 2021 in št. U-I-162/17 z dne 12. 11. 2020.
[6]
Pobudnik izpodbija pristojnost Sveta Vlade, da spremlja sprejemanje in izvajanje ukrepov za ohranjanje, razvoj in spodbujanje etnične in narodne identitete pripadnikov narodov nekdanje Socialistične federativne republike Jugoslavije v Republiki Sloveniji (v nadaljevanju SFRJ) tako, da prepoznava načine za izboljšanje participacije pripadnikov narodov nekdanje SFRJ pri sprejemanju odločitev, ki jih zadevajo, in tako, da daje pobude na področju izobraževanja, osveščanja in raziskovanja (del pristojnosti iz četrte alineje drugega odstavka 6. člena ZUKPPNS).