U-70/24
Natisni
Opravilna št.:
U-70/24
Datum odločitve:
20. 3. 2025
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2025:U.I.70.24
Akt:
Zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju (Uradni list RS, št. 48/22 – uradno prečiščeno besedilo in 133/23) (ZPIZ-2), 399. čl.
Izrek:
Zahteva za oceno ustavnosti 399. člena Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju (Uradni list RS, št. 48/22 – uradno prečiščeno besedilo in 133/23) se zavrže.
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti 399. člena Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju se zavrže.
Predlagatelj sam nosi svoje stroške postopka z zahtevo in pobudo.
Evidenčni stavek:
Ustavno sodišče zahtevo zavrže, če predlagatelj ne izkaže ogroženosti pravic delavcev.
Politične stranke, društva, zbornice in združenja imajo pravni interes le za izpodbijanje predpisov, ki neposredno posegajo v njihove pravice, pravne interese ali v njihov pravni položaj. Za pobude, ki jih ti subjekti vlagajo v imenu in zaradi interesov svojih članov oziroma v splošnem interesu, njihov pravni interes ni izkazan.
Geslo:
1.2.51.3.6 - Ustavno sodstvo - Vrste vlog - Aktivna legitimacija v postopku pred Ustavnim sodiščem - Predlagatelj - Reprezentativni sindikat za območje države.
1.5.51.1.1 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku abstraktne presoje - Zavrženje zahteve.
1.5.51.1.2.1 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku abstraktne presoje - Zavrženje pobude - Ker ni pravnega interesa.
1.5.51.1.11 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku abstraktne presoje - Odločitev o stroških .
1.4.14.3 - Ustavno sodstvo - Postopek - Stroški - Stroški postopka.
1.4.51.6 - Ustavno sodstvo - Postopek - Procesne predpostavke (v vseh postopkih razen v postopku ustavne pritožbe) - Drugo.
1.4.51.4 - Ustavno sodstvo - Postopek - Procesne predpostavke (v vseh postopkih razen v postopku ustavne pritožbe) - Pravni interes za vložitev pobude.
Pravna podlaga:
Člen 25.1, 25.3, 34.1, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Vrsta zadeve:
ocena ustavnosti in zakonitosti predpisov in drugih splošnih aktov
Vrsta akta:
zakon
Vlagatelj:
Sindikat policistov Slovenije, Celje
Datum vloge:
23. 5. 2024
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrženje, druge rešitve
Dokument:
US34067
Dokument v PDF obliki:
U-I-70-24.pdf
157 KB
Prenesite datoteko
U-I-70/24-5
20. 3. 2025
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za oceno ustavnosti, začetem z zahtevo Sindikata policistov Slovenije, Celje, in v postopku za preizkus pobude Sindikata policistov Slovenije, Celje, ki ga zastopa Sašo Petek, odvetnik v Mariboru, na seji 20. marca 2025
sklenilo:
1. Zahteva za oceno ustavnosti 399. člena Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju (Uradni list RS, št. 48/22 – uradno prečiščeno besedilo in 133/23) se zavrže.
2. Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti 399. člena Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju se zavrže.
3. Predlagatelj sam nosi svoje stroške postopka z zahtevo in pobudo.
OBRAZLOŽITEV
A.
1. Predlagatelj v vlogi, ki jo je naslovil zahteva (pobuda) za oceno ustavnosti, izpodbija 399. člen Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju (v nadaljevanju ZPIZ-2), ki ureja postopno spreminjanje pogojev za pridobitev pravice do starostne pokojnine po posebnih predpisih v prehodnem obdobju do leta 2044. Izpodbijani ureditvi, ki v prehodnem obdobju za moške in ženske zavarovance določa različne pogoje starosti in pokojninske dobe, očita neskladje s 14. in 22. členom Ustave, 14. členom Konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (Uradni list RS, št. 33/94, MP, št. 7/94 – EKČP), 21. členom Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (UL C 202, 7. 6. 2016) in Direktivo Sveta z dne 19. decembra 1978 o postopnem izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zadevah socialne varnosti (79/7/EGS) (UL L 6, 10. 1. 1979). Zatrjevana neskladja naj bi bila podana zato, ker naj bi izpodbijana ureditev za uslužbence policije določala bistveno drugačne pogoje za pridobitev pravice do starostne pokojnine po posebnih predpisih kot za uslužbenke policije. Predlagatelj meni, da za neenako (manj ugodno) obravnavo in razlikovanje glede na spol ne obstaja noben razumen oziroma dopusten razlog, ureditev naj bi bila arbitrarna in samovoljna. Dodaja, da zatrjevane diskriminacije po spolu, ki povzroča tudi materialno oškodovanje moških zavarovancev, v Evropski uniji ne sme biti in je v drugih državah članicah tudi ni.
2. Predlagatelj zatrjuje, da so na podlagi izpodbijane ureditve pravice delavcev – policistov moškega spola neposredno ogrožene. Drugače kot pri splošnih pogojih za pridobitev pravice do starostne pokojnine (prvi in četrti odstavek 27. člena ZPIZ-2) naj bi se namreč za pridobitev pravice do starostne pokojnine po posebnih predpisih določali manj ugodni pogoji za moške. Izpodbijana ureditev naj bi neposredno prizadela njihov delovnopravni in s tem socialni položaj ter jih s tem protiustavno prizadela pri pridobitvi pravice do starostne pokojnine po posebnih predpisih.
3. Predlagatelj navaja, da za oceno ustavnosti izpodbijane ureditve poleg pogojev iz 23.a člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 64/07 – uradno prečiščeno besedilo, 109/12, 23/20 in 92/21 – v nadaljevanju ZUstS) izkazuje tudi pogoj pravnega interesa za vložitev pobude iz 24. člena ZUstS. Navaja, da naj bi Ustavno sodišče štelo, da pravni interes za vložitev pobude izkazuje tudi sindikat, če bi izpodbijani predpis lahko vplival na pravice članov, katerih interese ta sindikat predstavlja in zastopa. Predlagatelj meni, da izpodbijana ureditev neposredno vpliva na pravice, obveznosti in pravni položaj njegovih moških članov, zato je pogoj pravnega interesa izpolnjen. Poleg tega naj bi ugoditev njegovi vlogi izboljšala pravni položaj njegovih članov.
B. – I.
4. Reprezentativni sindikat za območje države za posamezno dejavnost ali poklic lahko na podlagi enajste alineje prvega odstavka 23.a člena ZUstS začne postopek za oceno ustavnosti oziroma zakonitosti predpisa, če so ogrožene pravice delavcev. Za vložitev zahteve sindikata morata biti torej izpolnjena oba pogoja: reprezentativnost in ogroženost pravic delavcev. Predlagatelj je izkazal prvi zakonski pogoj, ker je reprezentativni sindikat v dejavnosti. Za izpolnitev drugega mora predlagatelj izkazati, da izpodbijana ureditev ogroža pravice delavcev.
5. Iz ustaljene ustavnosodne presoje izhaja, da abstraktna ogroženost pravic ne zadostuje, izkazana mora biti konkretna in neposredna ogroženost pravic delavcev (tako npr. v sklepu Ustavnega sodišča št. U-I-72/14 z dne 17. 9. 2015), saj zmanjšanje ali poslabšanje pravic delavcev, do katerega bi lahko prišlo zaradi uveljavitve izpodbijane ureditve, samo po sebi ne zadošča za izpolnitev te procesne predpostavke (tako npr. v sklepu Ustavnega sodišča št. U-I-236/13 z dne 8. 1. 2015), ter da je treba v zvezi z zagotovitvijo socialne varnosti izkazati, da izpodbijana ureditev, ob upoštevanju še drugih ureditev, ki urejajo sporno vprašanje, prizadetemu te pravice ne zagotavlja (glej sklepa Ustavnega sodišča št. U-I-72/14 in št. U-I-186/14 z dne 19. 11. 2015).
6. Prehodna določba 399. člena ZPIZ-2 je bila sprejeta z namenom izenačitve pogojev za pridobitev pravice do starostne pokojnine vseh zavarovancev in ukinitve ugodnejših pogojev, ki so bili določeni v posebnih predpisih samo za nekatere zavarovance.
[1]
Zato ureja način, na katerega se bo v obdobju, po poteku katerega naj bi za vse zavarovance veljali enaki upokojitveni pogoji, to je (sedaj) 60 let starosti in 40 let pokojninske dobe (četrti odstavek 27. člena ZPIZ-2), starostna meja in pokojninska doba za osebe, ki so po posebnih predpisih imele pravico do upokojitve pod ugodnejšimi pogoji, postopno zviševala. Glede na to, da je bila v izhodišču za ženske določena nižja starostna meja in pokojninska doba kot za moške,
[2]
ureditev določa različna časovna obdobja, v katerem se bodo za ženske oziroma za moške pogoji za pridobitev pokojnine po posebnih predpisih izenačili s pogoji za pridobitev starostne pokojnine po ZPIZ-2.
[3]
Za moške se bo tako prehodno obdobje končalo v letu 2031, za ženske pa v letu 2043.
7. Za izpolnitev pogoja ogroženosti pravic delavcev mora predlagatelj izkazati, da ureditev, katere oceno ustavnosti zahteva, ogroža pravice delavcev. Iz četrte alineje prvega odstavka 24.b člena ZUstS izhaja, da mora zahteva vsebovati podatke o izpolnjevanju z zakonom določenih pogojev za vložitev zahteve. Da bi izkazal ogroženost pravic delavcev, mora predlagatelj v zahtevi navesti razloge, ki utemeljujejo ogroženost pravic delavcev, in jih prepričljivo utemeljiti. V skladu z ustavnosodno presojo predlagatelj pogoja ogroženosti pravic delavcev ne more izkazati z navedbami o protiustavnosti ureditve, ki jo z zahtevo izpodbija.
[4]
8. Predlagatelj navaja, da izpodbijana ureditev, ki za pridobitev pravice do starostne pokojnine po posebnih predpisih v prehodnem obdobju določa za zavarovance v primerjavi z zavarovankami višjo najnižjo možno starost in daljšo najkrajšo možno pokojninsko dobo, ob izpolnitvi katerih lahko v posameznem koledarskem letu pridobijo to pravico, zaradi kršitve prepovedi diskriminacije glede na spol ogroža to z zakonom zagotovljeno jim pravico. S temi navedbami predlagatelj zatrjuje protiustavnost izpodbijane ureditve, ne utemelji oziroma izkaže pa ogroženosti pravic delavcev, ki naj bi jo povzročila izpodbijana ureditev. Izpodbijana ureditev določenim zavarovancem in zavarovankam omogoča, da v prehodnem obdobju pridobijo pravico do starostne pokojnine pod posebnimi pogoji, tj. ob nižji starosti in krajši pokojninski dobi, kot sta sicer določeni za pridobitev pravice do starostne pokojnine po četrtem odstavku 27. člena ZPIZ-2. Čeprav naj bi zavarovanci pravico do starostne pokojnine na podlagi 399. člena ZPIZ-2 pridobili ob manj ugodnih pogojih (ob višji starosti in daljši pokojninski dobi) kot zavarovanke, pa navedeno hkrati ne pomeni, da jim s pridobitvijo
[5]
te pravice socialna varnost v ustavnopravno varovanem obsegu
[6]
ne bi bila zagotovljena.
[7]
Tega tudi predlagatelj ne trdi. Kot je bilo že navedeno, navaja zgolj, da izpodbijana ureditev zaradi manj ugodnih pogojev za zavarovance kot za zavarovanke, njihovo pravico do pokojnine po posebnih predpisih protiustavno ogroža. Pri tem pa ne navaja, v kakšnem obsegu oziroma če sploh bi bili zavarovanci pri starostni pokojnini, pridobljeni po pogojih izpodbijane ureditve, v primerjavi z zavarovankami dejansko prikrajšani. Kasnejša pridobitev pravice do starostne pokojnine zaradi zahteve po višji starosti in daljši pokojninski dobi sama po sebi socialne varnosti teh delavcev ne more ogroziti.
9. Ker predlagatelj ni izkazal pogoja ogroženosti pravic delavcev po enajsti alineji prvega odstavka 23.a člena ZUstS, je Ustavno sodišče zahtevo za oceno ustavnosti 399. člena ZPIZ-2 zavrglo (1. točka izreka).
B. – II.
10. Ustavno sodišče je glede na to, da je predlagatelj v vlogi izrecno navajal, da vlaga tudi pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti in v zvezi s tem utemeljeval pogoj pravnega interesa za pobudo iz 24. člena ZUstS, štelo, da ob zahtevi vlaga tudi pobudo.
11. Pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti oziroma zakonitosti predpisa ali splošnega akta, izdanega za izvrševanje javnih pooblastil, lahko da, kdor izkaže pravni interes ob vložitvi pobude (prvi odstavek 24. člena ZUstS). Po drugem odstavku navedenega člena je pravni interes podan, če predpis ali splošni akt, izdan za izvrševanje javnih pooblastil, katerega oceno pobudnik predlaga, neposredno posega v njegove pravice, pravne interese oziroma v njegov pravni položaj.
12. Iz ustaljene ustavnosodne presoje izhaja, da imajo politične stranke, društva, zbornice oziroma druga združenja, kamor sodijo tudi sindikati kot združenja delavcev,
[8]
pravni interes le za izpodbijanje predpisov, ki neposredno posegajo v njihove pravice, pravne interese ali v njihov pravni položaj. Za pobude, ki jih ti subjekti vlagajo zaradi varstva pravic in interesov svojih članov ali drugih oseb oziroma ker menijo, da uveljavljajo splošni družbeni interes, njihov pravni interes ni izkazan.
[9]
Ustavno sodišče je sicer izjemoma priznalo pravni interes za vložitev pobude tistim združenjem, ki so bila ustanovljena z namenom zagotavljanja pravic in interesov tistih skupin oseb, ki se v njih povezujejo, izpodbijani predpis pa naj bi jim te pravice kratil.
[10]
Vendar pa je bilo po sprejetju stališča Ustavnega sodišča, da je treba v primeru, ko predpis ne učinkuje neposredno, izčrpati vsa pravna sredstva in šele po njihovem izčrpanju hkrati z ustavno pritožbo vložiti tudi pobudo, to preseženo.
[11]
V primerih, ko predpis ne učinkuje neposredno, združenjem ni več mogoče priznavati pravnega interesa za vložitev pobude zaradi varstva pravic in interesov njihovih članov. Politične stranke, društva, zbornice in združenja namreč ne morejo v konkretnem sporu svojih članic nastopati kot stranka ali stranski udeleženec, saj ne varujejo svojih pravic in pravnih interesov. Posledično in iz enakega razloga tudi ne morejo vložiti ustavne pritožbe in hkrati z njo tudi ne pobude za varstvo pravic svojih članov.
[12]
Prav za takšen primer gre tudi v tej zadevi.
13. Glede na navedeno predlagatelj kot pobudnik ne izkazuje pravnega interesa za začetek postopka za oceno ustavnosti 399. člena ZPIZ-2. Zato je Ustavno sodišče pobudo zavrglo (2. točka izreka).
B. – III.
14. Predlagatelj predlaga, naj Ustavno sodišče nasprotni stranki naloži plačilo njegovih stroškov postopka z zahtevo in s pobudo skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi. Predlog utemeljuje z navedbo, da je ureditev iz 34. člena ZUstS izrazito nepravična, še posebej upoštevaje dejstvo, da se predlagatelj financira s prispevki svojih članov in da ne razpolaga z znatnejšimi finančnimi sredstvi.
15. V postopku pred Ustavnim sodiščem nosi vsak udeleženec svoje stroške, če Ustavno sodišče ne odloči drugače (prvi odstavek 34. člena ZUstS). Za drugačno odločitev bi morali obstajati posebno utemeljeni razlogi, ki v obravnavanem primeru niso podani. Ustavno sodišče je zato odločilo, da predlagatelj sam nosi svoje stroške postopka z zahtevo in s pobudo (3. točka izreka).
C.
16. Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi prvega in tretjega odstavka 25. člena in prvega odstavka 34. člena ZUstS ter prve alineje tretjega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 86/07, 54/10, 56/11, 70/17 in 35/20)
v sestavi: predsednik dr. Rok Čeferin ter sodnica in sodniki dr. Matej Accetto,
Dr. Dr. Klemen Jaklič (Oxford ZK, Harvard ZDA)
, dr. Rajko Knez, dr. Špelca Mežnar, dr. Rok Svetlič in Marko Šorli.
Sklep je sprejelo soglasno.
dr. Rok Čeferin
Predsednik
[1]
Predlog zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju z dne 19. 10. 2012 (EPA 730-VI), str. 421. Glej tudi predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju – skrajšani postopek z dne 18. 11. 2015 (EPA 890-VII), str. 76
[2]
V letu 2016 je bila za moškega določena najnižja možna starost za pridobitev pravice do starostne pokojnine po posebnih predpisih 56 let in 36 let pokojninske dobe, za žensko pa starost 53 let in 33 let pokojninske dobe.
[3]
Starost in pokojninska doba se zvišujeta za tri mesece v koledarskem letu.
[4]
Podobno Ustavno sodišče v sklepih št. U-I-90/14 z dne 7. 4. 2016, 3. točka obrazložitve, št. U-I-32/16 z dne 16. 11. 2017, 4. točka obrazložitve, št. U-I-69/16 z dne 16. 11. 2017, 4. točka obrazložitve, in št. U-I-264/19 z dne 10. 3. 2022, 7. točka obrazložitve, in št. U-I-372/22 z dne 5. 6. 2024, 8. točka obrazložitve.
[5]
Pravica do pokojnine je po prvem odstavku 50. člena Ustave varovana, ko zavarovanec zanjo izpolni zakonsko opredeljene pogoje in jo tudi uveljavi (odločba Ustavnega sodišča št. U-I-186/12 z dne 14. 3. 2013 (Uradni list RS, št. 25/13, in OdlUS XX, 3, 17. točka obrazložitve).
[6]
Po ustavnosodni presoji je pravica do pokojnine iz sistema pokojninskega zavarovanja pravica posameznika, da na podlagi plačanih prispevkov pokojninskega zavarovanja in ob izpolnjenih drugih razumno določenih pogojih (npr. pokojninska doba, starost) pridobi in uživa pokojnino, ki mu zagotavlja socialno varnost (odločba Ustavnega sodišča št. Up-360/05 z dne 2. 10. 2008, Uradni list RS, št. 113/08, in OdlUS XVII, 85).
[7]
Primerjaj sklep Ustavnega sodišča št. U-I-38/20 z dne 13. 4. 2023, 11. točka obrazložitve.
[8]
Glej sklep Ustavnega sodišča št. U-I-152/11 z dne 24. 5. 2012, 4. točka obrazložitve.
[9]
Primerjaj z odločbo Ustavnega sodišča št. U-I-246/02 z dne 3. 4. 2003 (Uradni list RS, št. 36/03, in OdlUS XII, 24), 10. točka obrazložitve, in s sklepom Ustavnega sodišča št. U-I-76/16 z dne 12. 9. 2016, 4. točka obrazložitve.
[10]
Tako npr. odločbe Ustavnega sodišča št. U-I-86/94 z dne 14. 11. 1996 (Uradni list RS, št. 68/96, in OdlUS V, 153), št. U-I-75/96 z dne 14. 11. 1996 (Uradni list RS, št. 68/96, in OdlUS V, 154), 3. točka obrazložitve, št. U-I-326/98 z dne 14. 10. 1998 (Uradni list RS, št. 76/98, in OdlUS VII, 190), 4. točka obrazložitve, št. U-I-246/02, 10. točka obrazložitve, in št. U-I-127/01 z dne 12. 2. 2004 (Uradni list RS, št. 25/04, in OdlUS XIII, 10), 10. točka obrazložitve. Ter sklep Ustavnega sodišča št. U-I-31/96 z dne 26. 11. 1998 (OdlUS VII, 212), 12. točka obrazložitve.
[11]
Glej sklep Ustavnega sodišča št. U-I-275/07 z dne 22. 11. 2007 (Uradni list RS, št. 110/07, in OdlUS XVI, 82).
[12]
Primerjaj s sklepom Ustavnega sodišča št. U-I-158/07 z dne 4. 12. 2008, 5. točka obrazložitve. Glej tudi sklepa Ustavnega sodišča št. U-I-79/16 z dne 12. 4. 2018, 5. točka obrazložitve, in št. U-I-20/18 z dne 6. 6. 2018, 5. in 6. točka obrazložitve.
⇒