U-I-38/24, Up-266/24
Natisni
Opravilna št.:
U-I-38/24, Up-266/24
Datum odločitve:
18. 9. 2025
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2025:U.I.38.24
Akt:
Ustavna pritožba zoper sodbo Višjega sodišča v Mariboru št. I Cp 573/2023 z dne 18. 12. 2023 v zvezi s sodbo Okrajnega sodišča na Ptuju št. P 170/2022 z dne 22. 5. 2023 in s sklepom Okrajnega sodišča na Ptuju št. P 170/2022 z dne 8. 6. 2023 

Zakon o varstvu pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja (Uradni list RS, št. 67/12 – uradno prečiščeno besedilo) (ZVPSBNO),  16. čl. v povezavi s 4. čl.

Zakon o prekrških (Uradni list RS, št. 29/11 – uradno prečiščeno besedilo, 21/13, 111/13 in 32/16 in 38/24) (ZP-1), 193. čl.
Izrek:
Ustavna pritožba zoper sodbo Višjega sodišča v Mariboru št. I Cp 573/2023 z dne 18. 12. 2023 v zvezi s sodbo Okrajnega sodišča na Ptuju št. P 170/2022 z dne 22. 5. 2023 in s sklepom Okrajnega sodišča na Ptuju št. P 170/2022 z dne 8. 6. 2023 se zavrže.
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti 16. člena v povezavi s 4. členom Zakona o varstvu pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja (Uradni list RS, št. 67/12 – uradno prečiščeno besedilo) se zavrže.
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti 193. člena Zakona o prekrških (Uradni list RS, št. 29/11 – uradno prečiščeno besedilo, 21/13, 111/13 in 32/16 in 38/24) se zavrže.
Evidenčni stavek:
Ustavno sodišče zavrže nedovoljeno ustavno pritožbo.
Pobudnik nima pravnega interesa, če ne izkaže, da bi morebitna ugoditev pobudi privedla do izboljšanja njegovega pravnega položaja.
Pobuda, ki ne vsebuje navedbe razlogov neskladnosti z Ustavo, se zavrže kot nepopolna.
Geslo:
1.5.51.1.2.1 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku abstraktne presoje - Zavrženje pobude - Ker ni pravnega interesa.
1.5.51.2.1 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Zavrženje.
Pravna podlaga:
Člen 25.3, 55.a.2.1, 55.b.1.3, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Vrsta zadeve:
ocena ustavnosti in zakonitosti predpisov in drugih splošnih aktov, ustavna pritožba
Vrsta akta:
zakon, posamični akt
Vlagatelj:
Radovan Korošec, Hajdina
Datum vloge:
7. 3. 2024
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrženje
Dokument:
US34221
Dokument v PDF obliki:
U-I-38-24, Up-266-24.pdf
123 KB
Prenesite datoteko
U-I-38/24-4
Up-266/24-5
18. 9. 2025
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopkih za preizkus ustavne pritožbe in pobude Radovana Korošca, Hajdina, na seji 18. septembra 2025
sklenilo:
1. Ustavna pritožba zoper sodbo Višjega sodišča v Mariboru št. I Cp 573/2023 z dne 18. 12. 2023 v zvezi s sodbo Okrajnega sodišča na Ptuju št. P 170/2022 z dne 22. 5. 2023 in s sklepom Okrajnega sodišča na Ptuju št. P 170/2022 z dne 8. 6. 2023 se zavrže.
2. Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti 16. člena v povezavi s 4. členom Zakona o varstvu pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja (Uradni list RS, št. 67/12 – uradno prečiščeno besedilo) se zavrže.
3. Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti 193. člena Zakona o prekrških (Uradni list RS, št. 29/11 – uradno prečiščeno besedilo, 21/13, 111/13 in 32/16 in 38/24) se zavrže.
OBRAZLOŽITEV
1. Pritožnik je zaradi kršitve pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja v postopku zaradi prekrška zahteval v pravdnem postopku od Republike Slovenije pravično zadoščenje v obliki izplačila denarne odškodnine za nepremoženjsko škodo v višini 5.000 EUR in povračilo premoženjske škode v višini 100 EUR. Z izpodbijano pravnomočno sodbo mu je bilo za 7 let, 11 mesecev in 14 dni trajajoč postopek o prekršku priznano pravično zadoščenje v znesku 1.200 EUR s pripadajočimi obrestmi. Pritožnik vlaga ustavno pritožbo zoper zavrnilni del pravnomočne sodbe.
2. Pritožnik hkrati z ustavno pritožbo vlaga tudi pobudo za oceno ustavnosti 16. člena v povezavi s 4. členom Zakona o varstvu pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja (v nadaljevanju ZVPSBNO). Po mnenju pobudnika je ustavno sporno, da je ZVPSBNO v delu, v katerem določa najvišji možni znesek denarne odškodnine za nepremoženjsko škodo v višini 5.000 EUR, nespremenjen že sedemnajst let, ne da bi bila upoštevana inflacija. Iz istega razloga vlaga tudi pobudo za oceno ustavnosti 193. člena Zakona o prekrških (v nadaljevanju ZP-1). Zatrjuje neskladje teh zakonskih določb s 14. členom Ustave in s 14. členom Konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (Uradni list RS, št. 33/94, MP, št. 7/94 – EKČP), ker naj bi ga postavljale v neenakopraven položaj v primerjavi z oškodovanci, ki so odškodnine prejeli že v letih 2007–2010.
3. Skladno s šestim odstavkom 20. člena ZVPSBNO se v sporih po tem zakonu uporabljajo določbe zakona o pravdnem postopku o sporu majhne vrednosti. Glede na to ustavna pritožba skladno s prvo alinejo drugega odstavka 55.a člena Zakona o Ustavnem sodišču (
Uradni list RS, št. 64/07 –
uradno prečiščeno besedilo, 109/12, 23/20, 92/21 in 22/25
– v nadaljevanju ZUstS
) ni dovoljena.
Po tretjem odstavku 55.a člena
ZUstS
lahko Ustavno sodišče le izjemoma v posebno utemeljenih primerih odloča o nedovoljeni ustavni pritožbi, če gre za odločitev o pomembnem ustavnopravnem vprašanju, ki presega pomen konkretne zadeve. Kadar pritožnik hkrati z ustavno pritožbo vlaga tudi pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti zakona, je njegov pravni interes odvisen od izpolnjenosti pogojev za obravnavo ustavne pritožbe. Vložitev pobude sama po sebi še ne utemeljuje, da gre za pomembno ustavnopravno vprašanje. Samo če so izpolnjeni pogoji za izjemno obravnavo ustavne pritožbe, bi odločitev o ustavnosti zakona, ki je neposredno povezana z zatrjevanimi kršitvami človekovih pravic v ustavni pritožbi, lahko vplivala na pobudnikov pravni položaj (drugi odstavek 24. člena ZUstS).
[1]
4. V obravnavani zadevi pritožnik izrecnega predloga za izjemno odločanje o nedovoljeni ustavni pritožbi ni podal. Ustavno sodišče že iz tega razloga ne more šteti, da so izpolnjeni pogoji iz tretjega odstavka 55.a člena in drugega odstavka 24. člena ZUstS in da so s tem izpolnjene procesne predpostavke za obravnavo ustavne pritožbe in pobude.
[2]
A četudi bi Ustavno sodišče štelo, da pritožnik z utemeljevanjem v pobudi smiselno zatrjuje, da gre v obravnavani zadevi za posebno utemeljen primer v smislu tretjega odstavka 55.a člena ZUstS, navedeni pogoji niso izpolnjeni.
Pobudnik namreč utemeljuje ustavno spornost izpodbijanih zakonskih določb s pavšalnimi trditvami o prenizko odmerjeni denarni odškodnini v konkretnem primeru tudi iz razloga, ker je drugi odstavek 16. člena ZVPSBNO (ta določa najvišji možni znesek denarne odškodnine za nepremoženjsko škodo zaradi kršitve pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja) že sedemnajst let nespremenjen. Sicer pa pobudnik niti ni izkazal, da bi očitek o neskladnosti drugega odstavka 16. člena ZVPSBNO "v povezavi s 4. členom ZVPSBNO" uveljavljal v postopku z redno pritožbo.
Iz ustaljene presoje Ustavnega sodišča izhaja, da je dolžan pobudnik očitke o protistavnosti predpisa zatrjevati v vseh vloženih pravnih sredstvih.
[3]
Pobudnik pa je v
pritožbi in njeni pravočasni dopolnitvi
trdil le, da bi moral prejeti višji znesek denarne odškodnine, upoštevajoč pri tem zneske denarnih odškodnin, ki so bili pritožnikom prisojeni v primerljivih primerih in bi jih bilo treba valorizirati. Te svoje argumentacije pa ni dvignil na raven zatrjevanja protiustavnosti drugega odstavka 16. člena ZVPSBNO.
To pomeni, da ni po vsebini izčrpal pravnega sredstva, ki mu je bilo na voljo za varstvo njegovih človekovih pravic. Glede na navedeno je Ustavno sodišče ustavno pritožbo in pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti 16. člena v povezavi s 4. členom ZVPSBNO zavrglo (1. in 2. točka izreka).
5. Pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti 193. člena ZP-1 je treba zavreči že zato, ker gre v tem delu za nepopolno pobudo. Čeprav gre pri 193. členu ZP-1 za po vsebini drugačno zakonsko določbo od 16. člena ZVPSBNO (ta zakonska določba ureja pravico do povračila škode zaradi neupravičeno izrečene sankcije v prekrškovnem postopku oziroma zaradi neupravičenega pačila globe in stroškov postopka, zneskov denarnih odškodnin pa ne določa), pobuda ne vsebuje samostojnih razlogov o neskladnosti te zakonske določbe z Ustavo, kot to zahteva drugi odstavek 24.b člena v zvezi s tretjo alinejo prvega odstavka 24.b člena ZUstS. Po tretjem odstavku 25. člena ZUstS Ustavno sodišče pobudo zavrže tudi v takem primeru. Zato je Ustavno sodišče pobudo zavrglo tudi v tem delu (3. točka izreka).
6. Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi tretje alineje prvega odstavka 55.b člena v zvezi s prvo alinejo drugega odstavka 55.a člena in tretjega odstavka 25. člena ZUstS ter prve alineje drugega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 86/07, 54/10, 56/11, 70/17 in 35/20)
v sestavi: predsednik dr. Rok Čeferin ter sodnice in sodniki dr. Matej Accetto, Dr. Dr. Klemen Jaklič (Oxford ZK, Harvard ZDA), dr. Rajko Knez, dr. Neža Kogovšek Šalamon, dr. Špelca Mežnar, dr. Rok Svetlič, Marko Šorli in dr. Katja Šugman Stubbs. Sklep je sprejelo soglasno.
dr. Rok Čeferin
Predsednik
[1]
Tako Ustavno sodišče med drugim v sklepih št. U-I-174/23, Up-1247/23, Up-175/23, Up-1249/23 z dne 22. 5. 2025, 3. točka obrazložitve, št. U-I-89/20, Up-349/20 z dne 1. 9. 2020, 3. točka obrazložitve, in št. U-I-34/16, Up-126/16 z dne 12. 9. 2019, 4. točka obrazložitve.
[2]
Glej sklepe Ustavnega sodišča št. Up-825/21 z dne 13. 4. 2023 (Uradni list RS, št.  58/23), št. Up-240/23 z dne 18. 9. 2023 (Uradni list RS, št. 106/23) in št.  Up-1455/18, U-I-492/18 z dne 5. 11. 2021, 4. točka obrazložitve.
[3]
Glej sklepa Ustavnega sodišča št. U-I-335/20, Up-256/20 z dne 24. 3. 2022, 7. točka obrazložitve, in št. U-I-70/11, Up-402/11 z dne 9. 10. 2012, 5. točka obrazložitve, ter odločbo Ustavnega sodišča št. Up-1043/18 z dne 27. 10. 2022 (Uradni list RS, št. 151/22), 23. točka obrazložitve.