Up-1057/24
Natisni
Opravilna št.:
Up-1057/24
Datum odločitve:
15. 12. 2025
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2025:Up.1057.24
Akt:
Ustavna pritožba zoper sklep Vrhovnega sodišča št. X DoR 18/2024 z dne 18. 9. 2024

Ustavna pritožba zoper sodbo Upravnega sodišča št. I U 1097/2021 z dne 19. 12. 2023 v zvezi z odločbo Ministrstva za finance št. DT 499-21-222/2019-2 z dne 23. 6. 2021 in sklepom Finančne uprave Republike Slovenije št. DT 0610-5504/2018-23 (01322-35, 01322-28) z dne 2. 8. 2019 se sprejme v obravnavo.
Izrek:
Ustavna pritožba zoper sklep Vrhovnega sodišča št. X DoR 18/2024 z dne 18. 9. 2024 se ne sprejme.
Ustavna pritožba zoper sodbo Upravnega sodišča št. I U 1097/2021 z dne 19. 12. 2023 v zvezi z odločbo Ministrstva za finance št. DT 499-21-222/2019-2 z dne 23. 6. 2021 in sklepom Finančne uprave Republike Slovenije št. DT 0610-5504/2018-23 (01322-35, 01322-28) z dne 2. 8. 2019
se sprejme v obravnavo.
Pravna podlaga:
Člen 55.b.2.2, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Vlagatelj:
Matija Šešok, Ljubljana
Datum vloge:
14. 11. 2024
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
nesprejem ustavne pritožbe, druge rešitve
Dokument:
USDSP97
Dokument v PDF obliki:
Up-1057-24_Sklep.pdf
159 KB
Prenesite datoteko
Up-1057/24-11
15. 12. 2025
SKLEP
Senat Ustavnega sodišča je v postopku za preizkus ustavne pritožbe,
ki jo je vložil
Matija Šešok, Ljubljana,
ki ga zastopa Odvetniška pisarna Tamara Kek in partnerji,        d. o. o., Ljubljana,
na seji 15. decembra 2025
sklenil
:
1. Ustavna pritožba zoper sklep Vrhovnega sodišča št. X DoR 18/2024 z dne 18. 9. 2024 se ne sprejme.
2. Ustavna pritožba zoper sodbo Upravnega sodišča št. I U 1097/2021 z dne 19. 12. 2023 v zvezi z odločbo Ministrstva za finance št. DT 499-21-222/2019-2 z dne 23. 6. 2021 in sklepom Finančne uprave Republike Slovenije št. DT 0610-5504/2018-23 (01322-35, 01322-28) z dne 2. 8. 2019
se sprejme v obravnavo.
OBRAZLOŽITEV
A.
1. Finančna uprava je s sklepom odločila, da se pritožniku ne prizna lastnost stranskega udeleženca v postopku davčnega inšpekcijskega nadzora (v nadaljevanju DIN) zoper družbo Iskra, d. o. o., Ljubljana, in da se zavrže njegova zahteva za vstop v postopek DIN oziroma v pritožbeni postopek ter za vročitev zapisnika in odločbe DIN ter za vpogled v ostalo spisno dokumentacijo. Iz obrazložitve sklepa izhaja, da je bilo v postopku DIN zoper družbo Iskra ugotovljeno, da je pritožnik na podlagi pogodbe o poslovnem svetovanju med družbo Iskra in družbo Taxgroup, d. o. o., Ljubljana, opravljal storitve za družbo Iskra v odvisnem pogodbenem razmerju in torej prejemal dohodek iz zaposlitve. Na podlagi te ugotovitve je davčni organ, ki je vodil postopek DIN, družbi Iskra z odločbo naložil, da od dohodkov, izplačanih pritožniku, plača akontacije dohodnine in socialnih prispevkov. Finančna uprava je ocenila, da pritožnik ni izkazal neposrednega interesa za sodelovanje v postopku DIN, oceno pa je med drugim utemeljila s stališčem Vrhovnega sodišča iz sodbe št. X Ips 298/2015 z dne 18. 10. 2017, po katerem davčni zavezanci (kot prejemniki obdavčljivega dohodka) nimajo pravnega interesa za udeležbo v postopku DIN zoper plačnika davka (izplačevalca obdavčljivega dohodka).
2. Ministrstvo za finance je pritožbo zoper sklep Finančne uprave zavrnilo. Pritožbeni ugovor, da navedeno stališče ne spoštuje stališča Ustavnega sodišča iz odločbe št. Up-785/15, Up-788/15 z dne 27. 10. 2016 (Uradni list RS, št. 74/16), po katerem davčni zavezanci izkazujejo pravni interes za sodelovanje v postopku DIN zoper plačnika davka, če se ugotovitve DIN nanašajo neposredno na davčne zavezance na način, da v davčnem pogledu poslabšujejo njihov položaj, je zavrnilo, ker naj ne bi bilo pristojno za presojo ustavnosti in zakonitosti odločitev Vrhovnega sodišča.
3. Upravno sodišče je zavrnilo tožbo. Podobno kot davčna organa je menilo, da se v postopku DIN odloča o obveznostih, za katere je tako v pogledu obračuna kot v pogledu njihovega plačila zavezana pravna oseba kot plačnica davka po 12. členu Zakona o davčnem postopku (Uradni list RS, št. 13/11 – uradno prečiščeno besedilo, 32/12, 94/12, 111/13, 90/14, 91/15, 63/16, 69/17, 36/19, 66/19, 163/22 in 100/24 – v nadaljevanju ZDavP-2) in ne tožnik kot zavezanec za dohodnino po 4. členu Zakona o dohodnini (Uradni list RS, št. 13/11 – uradno prečiščeno besedilo, 24/12, 30/12, 75/12, 94/12, 96/13, 50/14, 23/15, 55/15, 63/16, 69/17, 21/19, 28/19, 66/19, 39/22, 158/22 in 104/24 – v nadaljevanju ZDoh-2). Odločitev je utemeljilo tudi s stališčem Vrhovnega sodišča iz sodbe št. X Ips 298/2015. Upoštevalo je sicer, da je Ustavno sodišče glede istega pravnega vprašanja v odločbi št. Up-785/15, Up-788/15 sprejelo drugačno odločitev kot Vrhovno sodišče, vendar je menilo, da je Ustavno sodišče kasneje (vsaj posredno) pritrdilo Vrhovnemu sodišču, ker ustavne pritožbe zoper navedeno sodbo Vrhovnega sodišča ni sprejelo v obravnavo. Po presoji Upravnega sodišča dileme, ali bi moral davčni organ slediti stališču Ustavnega ali Vrhovnega sodišča, torej ni. Tudi sicer naj bi imelo ob upoštevanju ustavnopravnega položaja v sodni hierarhiji Vrhovno sodišče položaj najvišjega razlagalca zakonskega prava, zato so njegova stališča in razlaga zakonskih določb (v konkretnem primeru ZDavP-2 in ZDoh-2) zavezujoča ne samo za upravne organe, ampak tudi za Upravno sodišče. V zvezi s tožbenimi navedbami, da je davčni organ pritožniku na podlagi ugotovitev iz DIN že obnovil postopke odmere dohodnine za leti 2015 in 2016 ter da je pri tem storil razne procesne kršitve, s čimer naj bi poizkušal utemeljiti svojo pravno korist za vstop v postopek DIN, pa je navedlo, da bo te kršitve lahko uveljavljal s pravnimi sredstvi zoper izdane upravne akte (zoper sklep o obnovi oziroma zoper novo odločbo o odmeri dohodnine) in bo na ta način lahko učinkovito zavaroval svoje pravice v samostojnem davčnem postopku.
4. Vrhovno sodišče je zavrnilo predlog za dopustitev revizije. Posebne obrazložitve ni podalo, temveč se je zgolj na splošno sklicevalo na zakonske razloge za nedopustitev revizije.
5. Pritožnik uveljavlja kršitev 22. in 25. člena Ustave.
Do kršitev naj bi prišlo, ker ni bilo upoštevano stališče Ustavnega sodišča iz odločbe št. Up-785/15, Up-788/15. Poseg v ustavno zagotovljena procesna jamstva naj bi že sam po sebi pomenil hujše posledice za ustavnega pritožnika. Te kršitve naj bi storilo tudi Vrhovno sodišče, ker ni dopustilo revizije zoper sodbo Upravnega sodišča. Zadeva naj bi odpirala tudi več pomembnih ustavnopravnih vprašanj. Tako vprašanje naj bi odpiralo stališče Upravnega sodišča, da je davčnemu zavezancu pravica do izjave zagotovljena v postopku odmere dohodnine in da davčni zavezanec nima neposrednega pravnega interesa za sodelovanje v DIN zoper plačnika davka. Pritožnik meni, da glede na izkušnje iz dosedanje prakse davčnih organov v obnovljenem postopku za odmero dohodnine ni mogoče doseči drugačne pravne kvalifikacije prejemka od tiste, ki je bila sprejeta v DIN. Zato naj bi bilo stališče, da so v postopku obnove odmere dohodnine zadostno varovane pravne koristi in procesna jamstva, v neskladju z 22. in 25. členom Ustave. Pritožnik utemeljuje, da je inšpekcijski davčni organ dejansko odločil o obstoju in višini akontacije njegove dohodnine, torej o njegovi davčni obveznosti. Obveznosti družbe Iskra kot plačnice davka, ki so bile ugotovljene v DIN, naj bi bile dejansko obveznosti pritožnika kot davčnega zavezanca za dohodnino. Zato naj bi inšpekcijski davčni organ neposredno posegel v pravno sfero pritožnika. Davčni organ naj bil v postopku odmere dohodnine torej dejansko vsebinsko vezan na ugotovitve DIN, zato pritožnik v obnovljenih postopkih ne bo mogel uspešno uveljavljati ugovorov glede pravne kvalifikacije prejemkov. Nadalje naj bi se odpiralo pomembno ustavnopravno vprašanje o ustreznosti stališča Upravnega sodišča, da je razlaga Vrhovnega sodišča zavezujoča za upravne organe in Upravno sodišče, tudi če je Ustavno sodišče iste zakonske določbe razložilo drugače. Pritožnik nadalje navaja, da se zaveda, da ustavnosodna presoja dopušča, da sodišča odstopijo od stališča, ki jih v zvezi z varstvom človekovih pravic in temeljnih svoboščin sprejme Ustavno sodišče, vendar pod pogojem, da to prepričljivo utemeljijo z ustavnopravnimi argumenti. Pritožnik trdi, da Vrhovno sodišče v sodbi št. X Ips 298/2015, na katero se sklicuje Upravno sodišče v izpodbijani sodbi, ni podalo prepričljivih ustavnopravnih argumentov za odstop od stališča Ustavnega sodišča. Podalo naj bi le svojo razlago materialnega prava (postopkovnih pravil davčnega postopka). Zato je stališče Upravnega sodišča, ki je oprto na stališče Vrhovnega sodišča, po mnenju pritožnika očitno napačno in v neskladju z 22. členom Ustave. Pomembno ustavnopravno vprašanje pa naj bi se odpiralo tudi v zvezi s stališčem Upravnega sodišča, da je Ustavno sodišče s tem, ko je s sklepom št. Up-168/18 z dne 19. 4. 2021 odločilo, da ustavne pritožbe zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. X Ips 298/2015 ne sprejme v obravnavo, pritrdilo stališču, ki ga je Vrhovno sodišče sprejelo v tej sodbi. Pritožnik zatrjuje, da iz neobrazloženega sklepa o nesprejemu ustavne pritožbe ni mogoče sklepati o razlogih za nesprejem. Navaja več hipotetičnih položajev, ko bi lahko prišlo do nesprejema ustavne pritožbe, ne zato, ker bi Ustavno sodišče spremenilo svoje stališče iz odločbe št. Up-785/15, Up-788/15, temveč iz drugih razlogov. Pred očmi bi morali imeti tudi dejstvo, da je Ustavno sodišče v zadevi št. Up-168/18 odločalo o ustavni pritožbi pravne osebe kot plačnice davka, ki naj ne bi imela pravovarstvene potrebe za zaščito pravnega položaja prejemnikov dohodkov oziroma fizičnih oseb v postopku DIN. Poleg tega naj bi se sodna praksa lahko spremenila le tako, da se odstop obrazloži, sicer pride do kršitve 22. člena Ustave. Takega odstopa pa Ustavno sodišče v sklepu št. Up-168/18 ni sprejelo. Stališče Upravnega sodišča iz izpodbijane sodbe, da je Ustavno sodišče spremenilo svoje stališče, naj bi zato bilo očitno napačno.
B.
6. Senat Ustavnega sodišča ustavne pritožbe zoper izpodbijani sklep Vrhovnega sodišča ni sprejel v obravnavo, ker niso izpolnjeni pogoji iz drugega odstavka 55.b člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 64/07 – uradno prečiščeno besedilo, 109/12, 23/20, 92/21 in 22/25 – v nadaljevanju ZUstS) (1. točka izreka).
7. Senat Ustavnega sodišča je ustavno pritožbo zoper izpodbijano sodbo Upravnega sodišča v zvezi z odločbama upravnih organov sprejel v obravnavo (2. točka izreka). O njeni utemeljenosti bo odločalo Ustavno sodišče, ki bo presodilo, ali so bile z izpodbijanimi odločitvami kršene pritožnikove človekove pravice oziroma temeljne svoboščine.
C.
8. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi druge alineje drugega odstavka 55.b člena ZUstS
v sestavi: predsednica senata dr. Neža Kogovšek Šalamon ter člana dr. Matej Accetto in dr. Rajko Knez.
Sklep je sprejel soglasno.
dr. Neža Kogovšek Šalamon
Predsednica senata