U-I-156/24, Up-1133/24
Natisni
Opravilna št.:
U-I-156/24, Up-1133/24
Datum odločitve:
9. 1. 2025
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2024:U.I.156.24
Akt:
Zakon o postopku sodnega varstva nekdanjih imetnikov kvalificiranih obveznosti bank (Uradni list RS, št. 44/24) (ZPSVIKOB-1), 6. čl., 1., 3. in 5. odst. 32. čl., 33. čl., 1. in 3. odst. 35. čl., 41. čl. ter 1. in 5. odst. 48. čl. 

Ustavna pritožba družb Sapore Vapum, d. o. o., Ljubljana, Tiskarna Novo mesto, d. o. o., Novo mesto, Strešnik, holding, d. o. o., Ljubljana, Lisca, d. o. o., Sevnica, in CGP, d. d., Novo mesto, ter Franca Lipolta, Ilirska Bistrica, Jožefa Gerbca, Metlika, in Franca Perčiča, Bled, zoper sklep Višjega sodišča v Ljubljani št. I Cpg 435/2024 z dne 21. 10. 2024
Izrek:
Pobuda družb Sapore Vapum, d. o. o., Ljubljana, Tiskarna Novo mesto, d. o. o., Novo mesto, Strešnik, holding, d. o. o., Ljubljana, Lisca, d. o. o., Sevnica, in CGP, d. d., Novo mesto, ter Franca Lipolta, Ilirska Bistrica, Jožefa Gerbca, Metlika, in Franca Perčiča, Bled, za začetek postopka za oceno ustavnosti 6. člena, prvega, tretjega in petega odstavka 32. člena, 33. člena, prvega in tretjega odstavka 35. člena, 41. člena ter prvega in petega odstavka 48. člena Zakona o postopku sodnega varstva nekdanjih imetnikov kvalificiranih obveznosti bank (Uradni list RS, št. 44/24) se sprejme v obravnavo.
Ustavna pritožba družb Sapore Vapum, d. o. o., Ljubljana, Tiskarna Novo mesto, d. o. o., Novo mesto, Strešnik, holding, d. o. o., Ljubljana, Lisca, d. o. o., Sevnica, in CGP, d. d., Novo mesto, ter Franca Lipolta, Ilirska Bistrica, Jožefa Gerbca, Metlika, in Franca Perčiča, Bled, zoper sklep Višjega sodišča v Ljubljani št. I Cpg 435/2024 z dne 21. 10. 2024 se zavrže.
Pravna podlaga:
Člen 26.3, 55.b.1, 55.b.5, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Vrsta zadeve:
ocena ustavnosti in zakonitosti predpisov in drugih splošnih aktov, ustavna pritožba
Vrsta akta:
zakon, posamični akt
Vlagatelj:
Sapore Vapum, d. o. o., Ljubljana in drugi
Datum vloge:
19. 12. 2024
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
druge rešitve, zavrženje
Dokument:
USDSP89
Dokument v PDF obliki:
U-I-156-24, Up-1133-24.pdf
143 KB
Prenesite datoteko
U-I-156/24-8
Up-1133/24-7
9. 1. 2025
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopkih za preizkus pobude in ustavne pritožbe družbe Sapore Vapum, d. o. o., Ljubljana, in drugih, ki jih vse zastopa Odvetniška pisarna Tamara Kek in partnerji, d. o. o., Ljubljana, na seji 9. januarja 2025
sklenilo:
1. Pobuda družb Sapore Vapum, d. o. o., Ljubljana, Tiskarna Novo mesto, d. o. o., Novo mesto, Strešnik, holding, d. o. o., Ljubljana, Lisca, d. o. o., Sevnica, in CGP, d. d., Novo mesto, ter Franca Lipolta, Ilirska Bistrica, Jožefa Gerbca, Metlika, in Franca Perčiča, Bled, za začetek postopka za oceno ustavnosti 6. člena, prvega, tretjega in petega odstavka 32. člena, 33. člena, prvega in tretjega odstavka 35. člena, 41. člena ter prvega in petega odstavka 48. člena Zakona o postopku sodnega varstva nekdanjih imetnikov kvalificiranih obveznosti bank (Uradni list RS, št. 44/24) se sprejme v obravnavo.
2. Ustavna pritožba družb Sapore Vapum, d. o. o., Ljubljana, Tiskarna Novo mesto, d. o. o., Novo mesto, Strešnik, holding, d. o. o., Ljubljana, Lisca, d. o. o., Sevnica, in CGP, d. d., Novo mesto, ter Franca Lipolta, Ilirska Bistrica, Jožefa Gerbca, Metlika, in Franca Perčiča, Bled, zoper sklep Višjega sodišča v Ljubljani št. I Cpg 435/2024 z dne 21. 10. 2024 se zavrže.
OBRAZLOŽITEV
A.
1. Pobudniki oziroma pritožniki vlagajo pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti 6. člena, prvega, tretjega in petega odstavka 32. člena, 33. člena, prvega in tretjega odstavka 35. člena, 41. člena ter prvega in petega odstavka 48. člena Zakona o postopku sodnega varstva nekdanjih imetnikov kvalificiranih obveznosti bank (v nadaljevanju ZPSVIKOB-1) in ustavno pritožbo, s katero izpodbijajo pravnomočni sklep Višjega sodišča v Ljubljani, izdan na podlagi 6. člena in prvega odstavka 48. člena ZPSVIKOB-1, o tem, da Okrožno sodišče v Ljubljani ni pristojno za odločanje o tožbi zoper Banko Slovenije, "uveljavljani na pravni podlagi ZPSVIKOB-1",
[1]
in da se po pravnomočnosti tega sklepa tožba v navedenem obsegu odstopi Okrožnemu sodišču v Mariboru.
2. Pobudniki v pobudah uveljavljajo neskladje izpodbijanih določb ZPSVIKOB-1 z 2. in 3. členom, drugim odstavkom 14. člena, 22., 23., 33., 67., 152. in 155. členom Ustave.
3. Pritožniki v ustavni pritožbi zoper pravnomočni sklep Višjega sodišča v Ljubljani uveljavljajo kršitve 22. člena Ustave (tudi v zvezi s 155. členom Ustave) in prvega odstavka 23. člena Ustave. Zatrjujejo hujše posledice in dve pomembni ustavnopravni vprašanji, ki naj bi presegali pomen konkretne zadeve. Predlagajo zadržanje izvrševanja izpodbijanega sklepa.
B. – I.
Sprejem pobude v obravnavo
4. Pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti lahko da, kdor izkaže svoj pravni interes ob vložitvi pobude (prvi odstavek 24. člena Zakona o Ustavnem sodišču, Uradni list RS, št. 64/07 – uradno prečiščeno besedilo, 109/12, 23/20 in 92/21 – v nadaljevanju ZUstS). Po drugem odstavku navedenega člena je pravni interes podan, če predpis ali splošni akt, izdan za izvrševanje javnih pooblastil, katerega oceno pobudnik predlaga, neposredno posega v njegove pravice, pravne interese oziroma v njegov pravni položaj. Po ustaljeni ustavnosodni presoji v primeru, ko pobudo vlaga več pobudnikov, zadošča, da pravni interes za presojo izkaže (vsaj) en pobudnik,
[2]
pravnega interesa preostalih pobudnikov pa Ustavno sodišče ne preizkuša.
5. Pobudniki izpodbijajo določbe ZPSVIKOB-1, ki urejajo: izključno pristojnost Okrožnega sodišča v Mariboru za odločanje v postopkih, ki se vodijo na podlagi ZPSVIKOB-1 (6. člen ZPSVIKOB-1); pravila o združevanju pravd za skupno obravnavo v vzorčnem postopku ter o učinkovanju pravdnih dejanj posameznih tožnikov v tem postopku in o (ne)pridobivanju določenih izjav pravdnih strank (prvi, tretji in peti odstavek 32. člena ZPSVIKOB-1); stransko intervencijo Republike Slovenije (33. člen ZPSVIKOB-1); določena vprašanja sodnih taks (prvi in tretji odstavek 35. člena ZPSVIKOB-1); obrestovanje prisojenih odškodnin (41. člen ZPSVIKOB-1); uveljavitev izključne pristojnosti Okrožnega sodišča v Mariboru  in razdružitev obravnavanja v pravdnih postopkih, ki so se začeli pred uveljavitvijo ZPSVIKOB-1 in v katerih je bila dovoljena kumulacija zahtevkov, kakršne ZPSVIKOB-1 več ne dovoljuje (prvi odstavek 48. člena ZPSVIKOB-1); ureditev možnosti spremembe tožbe v postopku, v katerem prvotno sodišče nadaljuje odločanje o zahtevkih, za katere je pristojno (peti odstavek 48. člena ZPSVIKOB-1).
6. Pobudniki zatrjujejo, da so bili sami (oziroma da so bili njihovi pravni predniki) imetniki delnic, ki so prenehale obstajati na podlagi izrednega ukrepa Banke Slovenije. S tem zatrjujejo, da so nekdanji imetniki iz prve alineje 1. člena ZPSVIKOB-1 in da se ta zakon nanje nanaša. Upoštevaje pogoje za izkaz pravnega interesa, ko pobudo vlaga več pobudnikov, Ustavno sodišče šteje, da je to dejstvo z dokumentacijo v prilogah pobude dokazano.
7. Pobudniki (kar je pomembno predvsem v zvezi z oceno pravnega interesa za izpodbijanje prvega in petega odstavka 48. člena ZPSVIKOB-1) navajajo, da so tožniki v odškodninskem postopku, začetem pred uveljavitvijo ZPSVIKOB-1, v katerem na način eventualne kumulacije odškodninsko tožijo Banko Slovenije in poslovno banko, ki je izdala kasneje izbrisane finančne instrumente, zaradi škode, nastale z izbrisom na podlagi odločbe Banke Slovenije o izrednem ukrepu. To dejstvo je izkazano že s predložitvijo z ustavno pritožbo izpodbijanega sklepa Višjega sodišča v Ljubljani.
8. Po oceni Ustavnega sodišča drži trditev pobudnikov, da se bo o obstoju njihove pravice do odškodnine zaradi izbrisa finančnih instrumentov odločalo ob uporabi izpodbijanih določb ZPSVIKOB-1. Navedene določbe se za pobudnike že uporabljajo oziroma se bodo zanesljivo uporabile, saj lahko nekdanji imetniki odškodninsko varstvo zaradi učinkov odločbe Banke Slovenije uveljavljajo le v skladu s postopkom, ki ga določa ZPSVIKOB-1, tudi če so tožbo vložili še pred njegovo uveljavitvijo. Izpodbijane določbe v temelju učinkujejo na pravni položaj pobudnikov, čeprav nanj ne učinkujejo neposredno – torej brez izdanega posamičnega akta, v katerem pristojni organ izreče zakonsko predvideno pravno posledico po tem, ko ugotovi, da je konkretni dejanski stan primer abstraktnega dejanskega stanu iz navedenih določb. Po ustaljeni ustavnosodni presoji se v primerih, ko izpodbijane določbe ne učinkujejo neposredno, pobuda lahko vloži šele po izčrpanju pravnih sredstev zoper posamični akt, izdan na podlagi izpodbijanega predpisa, hkrati z ustavno pritožbo, pod pogoji iz 50. do 60. člena ZUstS. To stališče Ustavnega sodišča je podrobneje obrazloženo v sklepu št. U-I-275/07 z dne 22. 11. 2007 (Uradni list RS, št. 110/07, in OdlUS XVI, 82). Pobudniki pravnih sredstev niso izčrpali. Pobude za začetek postopka za oceno ustavnosti bi bilo zato treba po ustaljeni presoji Ustavnega sodišča zavreči.
9. Vendar je Ustavno sodišče zaradi enake obravnave vseh nekdanjih imetnikov, ki zoper ZPSVIKOB-1 vlagajo pobude za začetek postopka za oceno ustavnosti, pobudnikom priznalo pravni interes za začetek postopka za oceno ustavnosti izpodbijanih določb ZPSVIKOB-1 in je pobudo sprejelo v obravnavo ter začelo postopek za oceno ustavnosti zakona (1. točka izreka).
[3]
10. Ustavno sodišče je odločilo, da se zadeva št. U-I-156/24 zaradi skupnega obravnavanja in odločanja združi z zadevo št. U-I-118/24. O zadevi bo odločalo absolutno prednostno.
B. – II.
Odločitev o ustavni pritožbi
11. Pritožniki z ustavno pritožbo izpodbijajo pravnomočni sklep Višjega sodišča v Ljubljani, izdan na podlagi 6. člena in prvega odstavka 48. člena ZPSVIKOB-1. Ta sklep je po svoji pravni naravi delno sklep o krajevni nepristojnosti sodišča in o odstopu zadeve krajevno pristojnemu sodišču.
[4]
Delno pa je tudi sklep o t. i. razdružitvi postopka
[5]
oziroma o ločenem obravnavanju zahtevkov iz iste tožbe iz tretjega odstavka 300. člena Zakona o pravdnem postopku (Uradni list RS, št. 73/07 – uradno prečiščeno besedilo, 45/08 in 10/17 – v nadaljevanju ZPP).
[6]
Namen prvega odstavka 48. člena ZPSVIKOB-1 je namreč tudi to, da se za sodne postopke, ki so bili začeti pred uveljavitvijo ZPSVIKOB-1, doseže uveljavitev načel iz prvih treh odstavkov 3. člena ZPSVIKOB-1.
[7]
Namen je torej omejitev sodnega varstva po ZPSVIKOB-1 le na odškodninsko varstvo zaradi učinkov odločbe Banke Slovenije, ki ga je mogoče uveljavljati le v skladu s postopkom, ki ga določa ZPSVIKOB-1. Odškodninskih zahtevkov z drugačno (čeprav podobno) dejansko in pravno podlago oziroma odškodninskih zahtevkov proti drugim tožencem
[8]
ni dopustno obravnavati skupaj v istem postopku z navedenimi zahtevki zaradi učinkov odločbe Banke Slovenije. Prvi odstavek 48. člena ZPSVIKOB zato zasleduje temu ustrezno razdružitev odločanja o zahtevkih v pravdnih postopkih, ki so se začeli pred uveljavitvijo ZPSVIKOB-1 in v katerih je bila dovoljena kumulacija zahtevkov v nasprotju s prej navedenim.
12. Izpodbijani sklep Višjega sodišča v Ljubljani ni sklep sodišča druge stopnje, s katerimi bi bil postopek pravnomočno končan (prvi odstavek 384. člena ZPP).
[9]
To sicer ne pomeni, da pritožniki zoper njega nimajo nobenih pravnih sredstev v okviru rednega sodstva. Pomeni le, da ga pritožniki ne morejo neposredno izpodbijati z revizijo. Kolikor ima sporni sklep naravo odločitve o krajevni (ne)pristojnosti, lahko pritožniki v pravnem sredstvu zoper končno sodbo o odškodninskem zahtevku zaradi učinkov odločbe Banke Slovenije uveljavljajo kršitev pravil o krajevni pristojnosti, ki je lahko vplivala na zakonitost in pravilnost sodbe (339. in 370. člen ZPP). Kolikor ima sporni sklep naravo odločitve o ločenem obravnavanju zahtevkov iz iste tožbe, gre za tipični sklep, ki se nanaša na vodstvo obravnave in zoper katerega ni posebne pritožbe (četrti odstavek 298. člena ZPP). Seveda pa lahko pritožniki tudi glede tega vprašanja v pritožbi oziroma reviziji zoper končne odločitve o svojih odškodninskih zahtevkih uveljavljajo kršitve procesnih pravil, vključno z očitki ustavnopravne narave, ki jih uveljavljajo v ustavnih pritožbah.
13. Navedeno pomeni, da je ustavna pritožba pritožnikov nedopustna zaradi neizčrpanja pravnih sredstev (peta alineja prvega odstavka 55.b člena ZUstS). Nedopustna pa je tudi iz dodatnega razloga, ker je treba izpodbijani sklep (ne glede na to, če se ga razume kot odločitev o krajevni nepristojnosti Okrožnega sodišča v Ljubljani ali kot sklep o razdružitvi postopka) razumeti kot procesni sklep, ki ni posamičen akt državnega organa, s katerim bi bilo odločeno o pravicah, obveznostih ali pravnih koristih pritožnikov (prva alineja prvega odstavka 55.b člena ZUstS). Za sklepe o ločenem obravnavanju zahtevkov iz iste tožbe to nedvoumno izhaja že iz dosedanje ustavnosodne presoje.
[10]
Za sklepe o krajevni nepristojnosti sodišča pa tudi ni videti posebnega razloga, da bi se jih za namene obstoja procesnih predpostavk za ustavno pritožbo obravnavalo drugače od sklepov o določitvi drugega stvarno pristojnega sodišča (prenos pristojnosti, delegacija pristojnosti) po 67. členu ZPP. Za te namreč iz ustaljene ustavnosodne presoje jasno izhaja, da niso posamični akti iz prvega odstavka 50. člena ZUstS.
[11]
14. Ni mogoče slediti pritožnikom, ki se zavzemajo za sprejem ustavne pritožbe v obravnavo, češ da zatrjevane kršitve človekovih pravic upravičujejo ustavnosodno intervencijo pred izdajo končne odločbe in izčrpanjem pravnih sredstev zoper njo (poleg tega zatrjujejo še obstoj dveh pomembnih in precedenčnih ustavnopravnih vprašanj). Ustavno pritožbo je treba zavreči iz dveh ločenih razlogov: ker ne gre za posamični akt in ker niso izčrpana pravna sredstva. ZUstS ne omogoča nobene izjeme od pravila, da se ustavna pritožba zoper akt, ki ni posamični akt o pravicah, obveznostih in pravnih koristih, zavrže po prvi alineji prvega odstavka 55.b člena. Kar se tiče vložitve ustavne pritožbe pred izčrpanjem vseh pravnih sredstev, je po drugem odstavku 51. člena ZUstS izjemoma dopustna le, če niso bila izčrpana zgolj še izredna pravna sredstva (za ta položaj ne gre). Tudi sicer pa izpodbijani sklep po mnenju Ustavnega sodišča za pritožnike ne pomeni kakšnih nepopravljivih posledic. Pritožniki poskušajo z ustavno pritožbo in predlogom za zadržanje izvrševanja procesnega sklepa Višjega sodišča v Ljubljani doseči po vsebini (a zgolj zase) popolnoma enak rezultat, kot so ga poskušali v zadevi št. U-I-118/24 doseči pobudniki s svojim predlogom za zadržanje izvrševanja tretjega odstavka 3. člena in prvega odstavka 48. člena ZPSVIKOB-1. Torej preprečitev razdružitve obravnavanja različnih odškodninskih zahtevkov, tako ali drugače povezanih z izbrisom finančnih instrumentov, ki so jih tožniki v svojih tožbah kumulirali na način, ki ga ZPSVIKOB-1 ne dovoljuje. Ta predlog je Ustavno sodišče s sklepom št. U-I-118/24 z dne 5. 12. 2024 zavrnilo.
15. Ustavno sodišče je ustavno pritožbo zavrglo (2. točka izreka).
C.
16. Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi tretjega odstavka 26. člena ter prvega in petega odstavka 55.b člena ZUstS ter tretje alineje tretjega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 86/07, 54/10, 56/11, 70/17 in 35/20)
v sestavi: podpredsednica dr. Neža Kogovšek Šalamon ter sodnici in sodniki dr. Matej Accetto, Dr. Dr. Klemen Jaklič (Oxford ZK, Harvard ZDA), dr. Rajko Knez, dr. Špelca Mežnar, dr. Rok Svetlič, Marko Šorli in dr. Katja Šugman Stubbs. Dr. Rok Čeferin je bil pri odločanju v tej zadevi izločen. Ustavno sodišče je sklep sprejelo soglasno.
dr. Neža Kogovšek Šalamon
podpredsednica
[1]
Višje sodišče s tem pove, da gre za odškodninsko tožbo zaradi učinkov odločbe Banke Slovenije, s katero je bil izrečen izredni ukrep prenehanja kvalificiranih obveznosti banke.
[2]
Glej npr. odločbo Ustavnega sodišča št. U-I-110/16 z dne 12. 3. 2020 (Uradni list RS, št. 47/20, in OdlUS XXV, 2), 10. točka obrazložitve, in sklep Ustavnega sodišča št. U-I-58/20 z dne 24. 5. 2021, 5. točka obrazložitve.
[3]
Za razloge, zakaj je pri izpodbijanju predpisa, ki ureja sodno varstvo nekdanjih imetnikov, treba prepoznati izjemnost njihovega položaja in odstopiti od običajne zahteve po izčrpanju pravnih sredstev, ker bi v okoliščinah primera zanje delovala pretrdo, glej sklep Ustavnega sodišča št. U-I-27/20 z dne 1. 4. 2021, 8. in 9. točka obrazložitve, in sklep Ustavnega sodišča št. U-I-118/24 z dne 5. 12. 2024, 17. točka obrazložitve.
[4]
Člen 6 ZPSVIKOB-1 določa, da je za odločanje v postopkih, ki se vodijo na podlagi tega zakona, izključno pristojno Okrožno sodišče v Mariboru.
[5]
Sklep Višjega sodišča v Ljubljani št. II Cp 372/2015 z dne 16. 3. 2015: "Sklep o združitvi ali razdružitvi postopka po 300. členu Zakona o pravdnem postopku (ZPP), s katerim sodišče odloči o skupnem ali ločenem obravnavanju zahtevkov, je sklep, ki se nanaša na vodstvo obravnave".
[6]
Citirana določba ZPP se glasi: "Senat lahko odloči, da se ločeno obravnavajo posamezni zahtevki iz iste tožbe, in lahko izda po končanem ločenem obravnavanju posebne odločbe o teh zahtevkih".
[7]
Določbe se glasijo:
"(1) Nekdanji imetnik oziroma nekdanja imetnica (v nadaljnjem besedilu: nekdanji imetnik) lahko uveljavlja odškodninsko varstvo zaradi učinkov odločbe Banke Slovenije le v skladu s postopkom, ki ga določa ta zakon.
(2) Ta zakon se ne uporablja, če je s pravnomočno sodno odločbo ugotovljeno, da je bilo v zvezi z odločbo Banke Slovenije storjeno kaznivo dejanje in nekdanji imetnik zatrjuje, da mu je bila škoda povzročena s tem kaznivim dejanjem.
(3) Ta zakon se ne uporablja za tožbeni zahtevek, s katerim nekdanji imetnik uveljavlja kršitve pojasnilne dolžnosti poslovne banke, niti za druge tožbene zahtevke, s katerimi se ne uveljavlja odškodninsko varstvo po prvem odstavku tega člena."
[8]
Tožencem, ki niso Banka Slovenije ali Republika Slovenija.
[9]
Glej npr. sklepa Vrhovnega sodišča št. II DoR 167/2022 in št. II DoR 200/2022, oba z dne 1. 6. 2022 (gre sicer za predloga za dopustitev revizije zoper sklep o stvarni nepristojnosti sodišča).
[10]
Glej sklep št. Up-1540/07 z dne 27. 11. 2007 (Uradni list RS, št. 113/07, in OdlUS XVI, 121), 6. točka obrazložitve, v katerem je Ustavno sodišče pojasnilo, da ne gre za posamičen akt, ki bi ga bilo moč izpodbijati pred Ustavnim sodiščem, pač pa za vmesni procesni sklep, ki ne pomeni vsebinske odločitve o kakšni pritožnikovi pravici, obveznosti ali pravni koristi.
[11]
Glej npr. sklepe Ustavnega sodišča št. Up-1540/07, 5. točka obrazložitve, št. Up-40/21 z dne 9. 2. 2021 in št. Up-316/21 z dne 21. 7. 2022. Primerjaj tudi s sklepom Ustavnega sodišča št. Up-26/05 z dne 6. 7. 2005.
⇒