Up-85/23
Natisni
Opravilna št.:
Up-85/23
Datum odločitve:
13. 2. 2025
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2025:Up.85.23
Akt:
Ustavna pritožba zoper sklep Vrhovnega sodišča št. I Kp 38432/2010 z dne 5. 12. 2022
Izrek:
Ustavna pritožba zoper sklep Vrhovnega sodišča št. I Kp 38432/2010 z dne 5. 12. 2022 se zavrže.
Evidenčni stavek:
Med odločanjem o ustavni pritožbi je Ustavno sodišče ugotovilo, da je pritožnik zoper izpodbijani sklep Vrhovnega sodišča vložil zahtevo za varstvo zakonitosti, o kateri je Vrhovno sodišče odločilo. Vrhovno sodišče je pritožnikovo zahtevo za varstvo zakonitosti zavrnilo. Hkrati pa je pojasnilo, da ima pritožnik še vedno odprt rok za vložitev zahteve za varstvo zakonitosti zoper sodbo Višjega sodišča, s katero je bilo ugodeno oškodovankinemu premoženjskopravnemu zahtevku. Ob upoštevanju nastalega procesnega položaja je Ustavno sodišče ugotovilo, da pravna sredstva v tej zadevi še niso izčrpana. Zato je ustavno pritožbo zavrglo.
Geslo:
1.5.51.2.1 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Zavrženje.
1.4.52.4 - Ustavno sodstvo - Postopek - Procesne predpostavke v postopku ustavne pritožbe - Izčrpanje pravnih sredstev .
Pravna podlaga:
Člen 55.b.1.5, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Vlagatelj:
Bojan Čurin, Republika Avstrija
Datum vloge:
9. 2. 2023
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrženje
Dokument:
US34047
Dokument v PDF obliki:
Up-6-23, Up-85-23.pdf
112 KB
Prenesite datoteko
Up-85-23.pdf
144 KB
Prenesite datoteko
Up-6/23
-5
Up-85/23
-6
21. 10. 2024
SKLEP
Senat Ustavnega sodišča je v postopku za preizkus ustavnih pritožb,
ki sta ju vložila
Robert Krasnič
,
Ptuj
,
ki ga zastopa Stanislav Klemenčič, odvetnik na Ptuju, in Bojan Čurin, Republika Avstrija, ki ga zastopa Boštjan Penko, odvetnik v Ljubljani,
na seji 21. oktobra 2024
sklenil
:
1. Ustavni pritožbi zoper sklep Vrhovnega sodišča št. I Kp 38432/2010 z dne 5. 12. 2022 se sprejmeta v obravnavo.
2. Ustavni pritožbi zoper sodbo Višjega sodišča v Mariboru št. II Kp 38432/2010 z dne 13. 10. 2021 se zavržeta.
OBRAZLOŽITEV
A.
1. S sodbo št. X K 38432/2010 z dne 3. 9. 2019, izdano na podlagi sporazuma o priznanju krivde, je Okrožno sodišče v Mariboru pritožnika Bojana Čurina spoznalo za krivega nadaljevanega kaznivega dejanja zlorabe položaja ali pravic po drugem v zvezi s prvim odstavkom 244. člena Kazenskega zakonika (Uradni list RS, št. 95/04 – uradno prečiščeno besedilo – v nadaljevanju KZ) in kaznivega dejanja pranja denarja po tretjem in drugem v zvezi s prvim odstavkom 252. člena KZ. Sodišče je pritožniku Bojanu Čurinu izreklo enotno kazen treh let zapora in stransko denarno kazen 5.000 EUR. Z isto sodbo je sodišče pritožnika Roberta Krasniča spoznalo za krivega kaznivega dejanja pomoči k nadaljevanemu kaznivemu dejanju zlorabe položaja ali pravic po drugem v zvezi s prvim odstavkom 244. člena KZ in v zvezi s prvim odstavkom 27. člena KZ, kaznivega dejanja pranja denarja po tretjem in drugem v zvezi s prvim odstavkom 252. člena KZ in kaznivega dejanja pomoči h kaznivemu dejanju zatajitve finančnih obveznosti po tretjem v zvezi s prvim odstavkom 254. člena KZ in v zvezi s prvim odstavkom 27. člena KZ. Za ta kazniva dejanja mu je izreklo kazen dveh let zapora, ki se izvrši z delom v splošno korist v trajanju 1456 ur, ter stransko denarno kazen 6.000 EUR. Sodišče je napotilo oškodovanko, naj priglašeni premoženjskopravni zahtevek v višini 774.477,16 EUR uveljavlja v pravdi.
2. S sodbo in sklepom št. II Kp 38432/2010 z dne 26. 2. 2020 je Višje sodišče v Mariboru razveljavilo prvostopenjsko sodbo v delu, v katerem je oškodovanko za uveljavljanje premoženjskopravnega zahtevka napotilo na pravdo. V ponovljenem odločanju je Okrožno sodišče v Mariboru s sodbo št. X K 38432/2010 z dne 8. 3. 2021 oškodovanko s priglašenim premoženjskopravnim zahtevkom ponovno napotilo na pravdo. Pojasnilo je, da premoženjskopravni zahtevek ne ustreza niti protipravno pridobljeni premoženjski koristi, ki izhaja iz obtožnice, niti v obtožnici navedeni višini škode, ki jo je utrpela oškodovankina pravna prednica. Sodišče je še pojasnilo, da za odločitev o premoženjskopravnem zahtevku ni imelo zadostne podlage, ker dokazni postopek zaradi sklenjenega sporazuma o priznanju krivde ni bil izveden.
3. Z izpodbijano sodbo št. II Kp 38432/2010 z dne 13. 10. 2021 je Višje sodišče v Mariboru prvostopenjsko sodbo spremenilo in odločilo, da morata pritožnika oškodovanki nerazdelno plačati 774.477,16 EUR. Pojasnilo je, da za ugotovitev višine premoženjskopravnega zahtevka zadostujejo podatki iz opisov dejanj v sodbi, izdani na podlagi sporazuma o priznanju krivde. Iz opisov naj bi izhajalo, da je Bojan Čurin pravni prednici oškodovanke povzročil vsaj 897.914,00 EUR premoženjske škode ter da mu je pri tem pomagal Robert Krasnič. Na takšen način naj bi bili znani škoda, način njene povzročitve in njena povzročitelja. Nadaljnje izvajanje dokazov v zvezi s premoženjskopravnim zahtevkom naj bi bilo zato odveč.
4. Z izpodbijanim sklepom št. I Kp 38432/2010 z dne 5. 12. 2022 je Vrhovno sodišče zavrglo pritožbi zoper sodbo Višjega sodišča. Pojasnilo je, da prvi odstavek 398. člena Zakona o kazenskem postopku (Uradni list RS, št. 176/21 – uradno prečiščeno besedilo in 53/24 – v nadaljevanju ZKP) ne predvideva pritožbe zoper odločitev sodišča druge stopnje o premoženjskopravnem zahtevku ter da zato pritožbi nista dopustni.
5. Zoper sodbo Višjega sodišča in sklep Vrhovnega sodišča sta pritožnika vložila ustavni pritožbi. Pritožnik Robert Krasnič zatrjuje kršitev pravic iz 22. in 25. člena Ustave. Opozarja, da je Višje sodišče v pravnem pouku izpodbijane sodbe navedlo, da je zoper njo dopustna pritožba na Vrhovno sodišče. Pritožnik Vrhovnemu sodišču očita, da mu je z utemeljitvijo, da pritožba zoper odločitev Višjega sodišča o premoženjskopravnem zahtevku ni dopustna, kršilo pravico do pritožbe iz 25. člena Ustave. Odločitev pritožbenega sodišča naj bi za pritožnika pomenila prvostopenjsko obsodilno sodbo. Pritožnik meni, da bi moralo Vrhovno sodišče njegovo pritožbo vsebinsko obravnavati na podlagi analogne uporabe 3. točke prvega odstavka 398. člena ZKP. Opozarja tudi, da je Vrhovno sodišče odstopilo od svoje prakse, saj naj bi v istovrstni zadevi in v istem času s sodbo št. I Ips 4183/2020 z dne 1. 12. 2022 vsebinsko odločilo o primerljivi pritožbi. Pritožnik meni, da bi moralo Vrhovno sodišče njegovo vlogo obravnavati vsaj kot zahtevo za varstvo zakonitosti. Pri obravnavi vloge naj bi bila odločilna njena vsebina, ne pa njen naslov. Pritožnik naj bi v vlogi, naslovljeni kot "pritožba", uveljavljal bistvene kršitve določb kazenskega postopka in kršitve človekovih pravic, to pa naj bi bili razlogi, ki jih je dopustno uveljavljati tudi z zahtevo za varstvo zakonitosti. Pritožnik zatrjuje tudi, da je izpodbijana sodba Višjega sodišča arbitrarna, saj po drugem odstavku 370. člena ZKP sodbe na podlagi sporazuma o priznanju krivde ni dopustno izpodbijati zaradi odločitve o premoženjskopravnem zahtevku. Iz sodbe na podlagi priznanja krivde naj ne bi izhajal očitek pridobitve premoženjske koristi v višini 774.477,16 EUR, v izpodbijani sodbi Višjega sodišča pa naj ne bi bilo pojasnjeno, zakaj je bilo obema pritožnikoma naloženo nerazdelno plačilo premoženjskopravnega zahtevka.
6. Pritožnik Bojan Čurin uveljavlja enake očitke kot Robert Krasnič. Dodatno pa zatrjuje, da mu je sodišče kršilo pravico do obrazložene sodne odločbe iz 22. člena Ustave in pravico do enakosti pred zakonom iz 14. člena Ustave. V zvezi z zatrjevano kršitvijo pravice do pritožbe iz 25. člena Ustave pritožnik meni, da je smisel 3. točke prvega odstavka 398. člena ZKP v omogočanju pravnega sredstva zoper prvo obremenilno odločitev sodišča. Pritožniku naj bi bilo z drugostopenjsko sodbo naloženo ogromno finančno breme, o njem pa naj bi bilo odločeno samo na eni stopnji. Pritožnik meni, da je tudi njegova pritožba zoper sodbo Višjega sodišča izpolnjevala vse pogoje, ki jih določa 420. člen ZKP za zahtevo za varstvo zakonitosti. Zato naj bi bil pritožnik v vsakem primeru upravičen do meritorne odločitve.
B.
7. Senat Ustavnega sodišča je ustavni pritožbi zoper v 1. točki izreka navedeni sklep Vrhovnega sodišča sprejel v obravnavo, ker je ocenil, da z vidika pravice do sodnega varstva iz 23. člena Ustave odpirata pomembno ustavnopravno vprašanje, ki presega pomen konkretne zadeve. O njeni utemeljenosti bo odločalo Ustavno sodišče, ki bo presodilo, ali so bile z izpodbijano sodno odločbo kršene človekove pravice oziroma temeljne svoboščine pritožnikov (1. točka izreka).
8. Senat Ustavnega sodišča je ustavni pritožbi zoper v 2. točki izreka navedeno sodbo Višjega sodišča zavrgel, ker pravna sredstva niso izčrpana (2. točka izreka).
C.
9. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi druge alineje drugega odstavka in pete alineje prvega odstavka 55.b člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 64/07 – uradno prečiščeno besedilo, 109/12, 23/20 in 92/21 – ZUstS
)
v sestavi: predsednik senata Dr. Dr. Klemen Jaklič (Oxford ZK, Harvard ZDA) ter člana Marko Šorli in dr. Katja Šugman Stubbs.
Sklep je sprejel soglasno.
Dr. Dr. Klemen Jaklič
(Oxford ZK, Harvard ZDA)
Predsednik senata
⇒
Up-85/23-12
13. 2. 2025
SKLEP
Ustavno sodišče
je v postopku odločanja o ustavni pritožbi
Bojana Čurina
,
Republika Avstrija, ki ga zastopa Boštjan Penko, odvetnik v Ljubljani,
na seji 13. februarja 2025
sklenilo
:
Ustavna pritožba zoper sklep Vrhovnega sodišča št. I Kp 38432/2010 z dne 5. 12. 2022 se zavrže.
OBRAZLOŽITEV
1. Z izpodbijanim sklepom je Vrhovno sodišče zavrglo pritožbi pritožnika in soobdolženca zoper sodbo, s katero je Višje sodišče ugodilo oškodovankinemu premoženjskopravnemu zahtevku in pritožniku naložilo, da ga plača. Vrhovno sodišče je pojasnilo, da prvi odstavek 398. člena Zakona o kazenskem postopku (Uradni list RS, št. 176/21 – uradno prečiščeno besedilo in 53/24 – ZKP) ne predvideva pritožbe zoper odločitev sodišča druge stopnje o premoženjskopravnem zahtevku ter da zato pritožbi nista dopustni.
2. Ustavno sodišče je s sklepom senata št. Up-6/23, Up-85/23 z dne 21. 10. 2024 ustavno pritožbo zoper sklep Vrhovnega sodišča sprejelo v obravnavo. V skladu s prvim odstavkom 56. člena
Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 64/07 – uradno prečiščeno besedilo, 109/12, 23/20 in 92/21 – v nadaljevanju ZUstS)
je o sprejemu ustavne pritožbe obvestilo Vrhovno sodišče.
3. Med odločanjem o ustavni pritožbi je Ustavno sodišče ugotovilo, da je pritožnik zoper izpodbijani sklep Vrhovnega sodišča vložil zahtevo za varstvo zakonitosti, o kateri je Vrhovno sodišče odločilo s sodbo št. I Ips 38432/2010 z dne 16. 11. 2023. Vrhovno sodišče je pritožnikovo zahtevo za varstvo zakonitosti zavrnilo. Hkrati pa je pojasnilo, da ima pritožnik še vedno odprt rok za vložitev zahteve za varstvo zakonitosti zoper sodbo Višjega sodišča, s katero je bilo ugodeno oškodovankinemu premoženjskopravnemu zahtevku. Pritožnik je v odprtem roku zoper sodbo Višjega sodišča vložil zahtevo za varstvo zakonitosti, o kateri Vrhovno sodišče še ni odločilo.
4. Ob upoštevanju nastalega procesnega položaja Ustavno sodišče ugotavlja, da pravna sredstva v tej zadevi še niso izčrpana. Zato je ustavno pritožbo zavrglo.
5. Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi pete alineje prvega odstavka 55.b člena ZUstS v sestavi: predsednik dr. Rok Čeferin ter sodnici in sodniki dr. Matej Accetto, Dr. Dr. Klemen Jaklič (Oxford ZK, Harvard ZDA), dr. Rajko Knez, dr. Neža Kogovšek Šalamon, dr. Špelca Mežnar, dr. Rok Svetlič in Marko Šorli. Sklep je sprejelo soglasno.
dr. Rok Čeferin
Predsednik