U-I-99/23
Natisni
Opravilna št.:
U-I-99/23
Datum odločitve:
7. 5. 2025
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2025:U.I.99.23
Akt:
Zakon o državnem tožilstvu (Uradni list RS, št. 58/11, 47/12, 19/15, 36/19, 139/20 in 54/21) (ZDT), 2. odst. 80. čl.
Izrek:
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti drugega odstavka 80. člena Zakona o državnem tožilstvu (Uradni list RS, št. 58/11, 47/12, 19/15, 36/19, 139/20 in 54/21) se zavrže.
Evidenčni stavek:
Pobudnik nima pravnega interesa, če ne izkaže, da izpodbijana določba neposredno posega v njegov pravni položaj.
Geslo:
1.5.51.1.2.1 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku abstraktne presoje - Zavrženje pobude - Ker ni pravnega interesa.
1.4.51.4 - Ustavno sodstvo - Postopek - Procesne predpostavke (v vseh postopkih razen v postopku ustavne pritožbe) - Pravni interes za vložitev pobude.
Pravna podlaga:
Člen 25.3, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Vrsta zadeve:
ocena ustavnosti in zakonitosti predpisov in drugih splošnih aktov
Vrsta akta:
zakon
Vlagatelj:
Zoran Milanovič, Dob
Datum vloge:
13. 6. 2023
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrženje
Dokument:
US34119
Dokument v PDF obliki:
U-I-99-23.pdf
146 KB
Prenesite datoteko
U-I-99/23-5
7. 5. 2025
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus pobude Zorana Milanoviča, Dob, na seji 7. maja 2025
sklenilo:
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti drugega odstavka 80. člena Zakona o državnem tožilstvu (Uradni list RS, št. 58/11, 47/12, 19/15, 36/19, 139/20 in 54/21) se zavrže.
OBRAZLOŽITEV
1. Pobudnik izpodbija v izreku navedeno določbo Zakona o državnem tožilstvu (v nadaljevanju ZDT-1), ki opredeljuje dejanja, ki pomenijo kršitev državnotožilske dolžnosti. Zatrjuje, da je izpodbijana določba v neskladju s 14., 15., 19., 22., 25., 27., 28., 39., 42., 49., 57., 67. in 155. členom Ustave.
2. Pobudnik v zvezi s pravnim interesom za vložitev pobude navaja, da je kot okrožni državni tožilec ves čas tožilske službe, tako med delom kot izven njega, izpostavljen pritiskom protiustavnih, nedoločnih, nejasnih, prekomernih, nesorazmernih, nenujnih in nepotrebnih zakonskih določb drugega odstavka 80. člena ZDT-1.
Navaja, da je zaradi navedene določbe izvotljeno načelo samostojnosti državnega tožilca ter da izpodbijana določba neposredno posega v nekatere človekove pravice in svoboščine državnih tožilcev.
Meni, da takšne in tolikšne omejitve, kot jih vsebuje drugi odstavek 80. člena ZDT-1, niso predpisane niti za ustavne sodnike niti za večino drugih uslužbencev in funkcionarjev v javnem sektorju. Navaja, da bi bila v primeru izpolnitve dejanskega stanu katere izmed disciplinskih kršitev lahko podana njegova disciplinska odgovornost. Meni, da se disciplinskim kršitvam ni dolžan izpostaviti in s tem izzvati sodnega spora, da bi lahko pred rednimi sodišči uveljavljal neskladje posameznih disciplinskih kršitev z Ustavo. Zato meni, da je njegov pravni interes za vsebinsko presojo pobude že sedaj podan.
3. Pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti lahko da, kdor izkaže pravni interes (prvi odstavek 24. člena Zakona o Ustavnem sodišču, Uradni list RS, št. 64/07 – uradno prečiščeno besedilo, 109/12, 23/20, 92/21 in 22/25 – v nadaljevanju ZUstS). Po drugem odstavku navedenega člena je pravni interes podan, če predpis ali splošni akt, izdan za izvrševanje javnih pooblastil, katerega oceno pobudnik predlaga, neposredno posega v njegove pravice, pravne interese oziroma v njegov pravni položaj. V primerih, ko predpis ne učinkuje neposredno, se lahko pobuda vloži šele po izčrpanju pravnih sredstev zoper posamični akt, izdan na podlagi izpodbijanega predpisa, hkrati z ustavno pritožbo, pod pogoji iz 50. do 60. člena ZUstS.
[1]
4. Iz ustaljene ustavnosodne presoje izhaja, da je pravni interes za vložitev pobude izkazan, četudi pobudnik pobude ne vloži skupaj z ustavno pritožbo zoper posamični pravni akt, ki se opira na zanj ustavno sporne določbe splošnega akta, če bi pobudnik izdajo takega posamičnega akta lahko izzval zgolj tako, da bi ravnal v nasprotju s prisilnimi predpisi,
[2]
oziroma tako, da bi se izpostavil nesprejemljivemu pravnemu tveganju.
[3]
Vendar pa mora biti po ustaljeni ustavnosodni presoji pravni interes neposreden in konkreten. Splošen in abstrakten interes, ki bi ga lahko imel kdor koli in v obrambi katerega bi lahko nastopal vsak posameznik, ne zadošča.
[4]
Podan mora biti torej konkreten in neposreden poseg v pravice, pravne interese ali pravni položaj pobudnika in ne le splošen interes pobudnika za ustreznejšo ureditev določenega vprašanja.
[5]
Ustavno sodišče torej od pobudnikov zahteva, da izkažejo konkreten pravni interes za začetek postopka za oceno ustavnosti.
5. V obravnavanem primeru pobudnik izpodbija vsa
dejanja, ki so v točkah od 1. do 31. drugega odstavka 80. člena ZDT-1 navedena kot disciplinske kršitve
, pri tem pa ne navaja, katero
naj bi bilo tisto konkretno ravnanje, ki bi ga v skladu z Ustavo lahko počel, pa mu je z izpodbijanim drugim odstavkom 80. člena ZDT-1 prepovedano.
Ker pobudnik ob vložitvi pobude ni izkazal obstoja pravnega interesa, je Ustavno sodišče pobudo zavrglo.
6. Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi tretjega odstavka 25. člena ZUstS
v sestavi: predsednik dr. Rok Čeferin ter sodnice in sodniki dr. Matej Accetto, Dr. Dr. Klemen Jaklič (Oxford ZK, Harvard ZDA), dr. Rajko Knez, dr. Neža Kogovšek Šalamon, dr. Špelca Mežnar, dr. Rok Svetlič, Marko Šorli in dr. Katja Šugman Stubbs. Sklep je sprejelo soglasno.
dr. Rok Čeferin
Predsednik
[1]
To stališče Ustavnega sodišča je podrobneje obrazloženo v sklepu št. U-I-275/07 z dne 22. 11. 2007 (Uradni list RS, št. 110/07, in OdlUS XVI, 82).
[2]
Odločba Ustavnega sodišča št. U-I-192/16 z dne 7. 2. 2018 (Uradni list RS, št. 15/18, in OdlUS XXIII, 2), 19. točka obrazložitve.
[3]
Sklep Ustavnega sodišča št. U-I-194/17 z dne 22. 3. 2018, 13. točka obrazložitve.
[4]
Glej sklepe Ustavnega sodišča št. U-I-189/98 z dne 21. 5. 1998 (OdlUS VII, 90), 3. točka obrazložitve, št. U-I-269/01 z dne 14. 3. 2002 (OdlUS XI, 39), 3. točka obrazložitve, št. U-I-123/21, Up-393/21 z dne 5. 7. 2021, 3. točka obrazložitve.
[5]
Tako na primer že sklep Ustavnega sodišča št. U-I-281/97 z dne 2. 3. 2000 (OdlUS IX, 50), 5. točka obrazložitve.