U-I-103/24
Natisni
Opravilna št.:
U-I-103/24
Datum odločitve:
24. 10. 2024
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2024:U.I.103.24
Akt:
Zakon o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 64/07 – uradno prečiščeno besedilo, 109/12, 23/20 in 92/21) (ZUstS)
Izrek:
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti
Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 64/07 – uradno prečiščeno besedilo, 109/12, 23/20 in 92/21) se
zavrne.
Evidenčni stavek:
Ustavno sodišče pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti (in zakonitosti) zavrne, če je očitno neutemeljena.
Geslo:
1.5.51.1.5.1 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku abstraktne presoje - Zavrnitev pobude - Ker je očitno neutemeljena.
1.5.5.1 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Ločena mnenja članov - Pritrdilna mnenja.
Pravna podlaga:
Člen 26.2, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Vrsta zadeve:
ocena ustavnosti in zakonitosti predpisov in drugih splošnih aktov
Vrsta akta:
zakon
Vlagatelj:
A. B., C.
Datum vloge:
16. 9. 2024
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrnitev
Dokument:
US33973
Dokument v PDF obliki:
U-I-103-24.pdf
121 KB
Prenesite datoteko
U-I-103-24 - Pritrdilno LM dr. Kneza.pdf
102 KB
Prenesite datoteko
U-I-103/24-10
24. 10. 2024
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus pobude A. B., C., na seji 24. oktobra 2024
sklenilo:
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti
Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 64/07 – uradno prečiščeno besedilo, 109/12, 23/20 in 92/21) se
zavrne.
OBRAZLOŽITEV
A.
1. Pobudnik izpodbija Zakon o Ustavnem sodišču (v nadaljevanju ZUstS) zaradi domnevne protiustavne pravne praznine, ker naj ne bi določal pravnega sredstva obnove postopka v primerih, ko se "v že končanih postopkih naknadno izkaže, da je pri odločanju sodeloval sodnik, ki bi moral biti izločen". Svoj pravni interes za pobudo utemeljuje z dvema vlogama, ki naj bi ju poslal Ustavnemu sodišču po tem, ko ni sprejelo njegove ustavne pritožbe v zadevi št. Up-1306/22. Ker naj bi pobudnik šele po končanem postopku izvedel za okoliščine, zaradi katerih bi morali biti izločeni dve ustavni sodnici, ki sta v senatu Ustavnega sodišča odločali o sprejemu ustavne pritožbe v zadevi št. Up-1306/22, naj bi v navedenih vlogah predlagal razveljavitev sklepa, s katerim je bil končan postopek odločanja o njegovi ustavni pritožbi. Pobudnik meni, da bo Ustavno sodišče – če ugotovi neskladje ZUstS z Ustavo – na podlagi navedenih vlog odločalo o razveljavitvi sklepa o nesprejemu ustavne pritožbe v zadevi št. Up-1306/22. S tem naj bi bil izkazan pravni interes za pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti ZUstS.
2. Pobudnik zatrjuje, da je Ustavno sodišče v svoji praksi že popravljalo lastne napake oziroma kršitve, in sicer v primerih, ko je pri odločanju sodeloval sodnik, ki bi moral biti izločen, ali ko je šlo za zavrženje vloge zaradi očitnih administrativnih napak. Našteva več primerov domnevno takega ravnanja. Pobudniku naj sicer ne bi bila znana pravna podlaga za tovrstne razveljavitve sklepov Ustavnega sodišča, niti naj ne bi bilo mogoče ugotoviti pravne narave tovrstnih postopkov oziroma tega, ali so bili postopki začeti po uradni dolžnosti ali na zahtevo stranke. Po mnenju pobudnika bi šlo lahko za ustavno pritožbo zoper odločitev Ustavnega sodišča ali pa za obnovo postopka. Pobudnik dvomi v doslednost sicer večkrat izraženih stališč Ustavnega sodišča, da naj zoper njegove odločitve ne bi bilo pravnih sredstev; praksa naj bi kazala, da je Ustavno sodišče s časom omililo stališče, da obnova ni dovoljena, in oblikovalo nekaj izjem. Meni, da je iz razloga pravičnosti in zaupanja v delovanje sodnega sistema in varovanja človekovih pravic nujno, da je predvideno pravno sredstvo, ko sta kršeni pravici do neodvisnega in nepristranskega sodišča in do dostopa do sodišča. Tako pravno sredstvo naj bi
de facto
že obstajalo, vendar brez pravne podlage.
B.
3. Pobudnik vlaga pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti ZUstS zaradi odsotnosti ureditve v tem zakonu pravnega sredstva obnove končanega postopka odločanja
[1]
o ustavni pritožbi stranke
[2]
pred Ustavnim sodiščem, in sicer za primere, ko stranka šele po zaključenem postopku odločanja Ustavnega sodišča izve za izločitvene razloge glede enega ali več sodnikov Ustavnega sodišča, ki so sodelovali pri odločanju. Pobudnik sicer meni, da se je tako (ali po funkciji podobno) pravno sredstvo stranke že oblikovalo v ustaljeni presoji Ustavnega sodišča, vendar kritizira domnevno nedoslednost Ustavnega sodišča pri njegovi uporabi in zatrjuje, da mora za obnovo obstajati zakonita pravna podlaga.
4. Pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti in zakonitosti lahko da, kdor izkaže svoj pravni interes ob vložitvi pobude (prvi odstavek 24. člena
ZUstS)
. Po drugem odstavku navedenega člena je pravni interes podan, če predpis ali splošni akt, izdan za izvrševanje javnih pooblastil, katerega oceno pobudnik predlaga, neposredno posega v njegove pravice, pravne interese oziroma v njegov pravni položaj. Ko predpis ne učinkuje neposredno, se lahko pobuda vloži šele po izčrpanju pravnih sredstev zoper posamični akt, izdan na podlagi izpodbijanega predpisa, in sicer hkrati z ustavno pritožbo, pod pogoji iz 50. do 60. člena ZUstS (to stališče Ustavnega sodišča je podrobneje obrazloženo v sklepu št. U-I-251/07 z dne 10. 1. 2008, Uradni list RS, št. 6/08, in OdlUS XVII, 2).
5. Pobudnik je po tem, ko Ustavno sodišče v zadevi št. Up-1306/22 ni sprejelo njegove ustavne pritožbe, Ustavnemu sodišču poslal dve vlogi, iz katerih izhaja,
[3]
da predlaga obnovo postopka odločanja Ustavnega sodišča, ki je bil končan s sklepom senata št. Up-1306/22.
6. Domnevna protiustavna pravna praznina, ki jo pobudnik vidi v ZUstS, nanj ne učinkuje neposredno. Vendar je pobudnik storil vse, kar je od njega bilo mogoče pričakovati, da bi izčrpal pravna sredstva in si tako zagotovil pravni interes za pobudo. Gre za specifičen položaj, ko pobudnik meni, da Ustava zahteva izredno pravno sredstvo obnove postopka iz določenega razloga zoper določene odločitve Ustavnega sodišča. Izhaja iz (pravilnega) stališča, da tega izrednega pravnega sredstva trenutno v ZUstS ni. Pobudnik je vseeno vložil predlog za obnovo postopka (v zadevi št. Up-1306/22) in (v obravnavani zadevi) pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti ZUstS zaradi protiustavne pravne praznine. Zahteve iz sklepa Ustavnega sodišča št. U-I-251/07 (kolikor se razumejo smiselno glede na posebnosti pobudnikovega položaja) so izpolnjene. Ustavno sodišče pobudniku priznava pravni interes za vložitev pobude za začetek postopka za oceno ustavnosti ZUstS zaradi domnevne protiustavne pravne praznine v zatrjevanem obsegu (glej 3. točko obrazložitve tega sklepa).
7. Četrti odstavek 41. člena ZUstS izrecno določa, da zoper odločbe in sklepe, izdane v zadevah iz pristojnosti Ustavnega sodišča, ni dovoljena pritožba. ZUstS nasploh ne ureja nobenega pravnega sredstva zoper odločbe in sklepe Ustavnega sodišča. Glede na razlago, ki se je ustalila v ustavnosodni presoji, to pomeni, da pravnih sredstev zoper odločitve Ustavnega sodišča sploh ni, vključno s predlogom za obnovo postopka.
8. Po drugem odstavku 26. člena ZUstS Ustavno sodišče pobudo zavrne, če je očitno neutemeljena. Glede na razloge iz sklepa Ustavnega sodišča št. Up-915/07 z dne 3. 7. 2008 (Uradni list RS, št. 73/08, in OdlUS XVII, 79) in iz odločbe Ustavnega sodišča št. U-I-223/09, Up-140/02 z dne 14. 4. 2011 (Uradni list RS, št. 37/11, in OdlUS XIX, 21) je ta pobuda očitno neutemeljena, zato jo je Ustavno sodišče zavrnilo.
9. Glede navedb pobudnika, da iz ustavnosodne presoje izhaja, da Ustavno sodišče občasno posega v svoje dokončne odločitve, Ustavno sodišče pojasnjuje, da v teh primerih ne gre za odločanje o kakršnemkoli pravnem sredstvu udeleženca v postopku, temveč za odločanje po uradni dolžnosti, na podlagi lastne presoje o obstoju očitne napake, ki se je pripetila pri prvotnem odločanju.
C.
10. Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi drugega odstavka 26. člena ZUstS in prve alineje tretjega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 86/07, 54/10, 56/11, 70/17 in 35/20) v sestavi: predsednik dr. Matej Accetto ter sodnici in sodniki dr. Rok Čeferin, Dr. Dr. Klemen Jaklič (Oxford ZK, Harvard ZDA), dr. Rajko Knez, dr. Neža Kogovšek Šalamon, dr. Rok Svetlič, Marko Šorli in dr. Katja Šugman Stubbs. Sklep je sprejelo soglasno. Sodnik Knez je dal pritrdilno ločeno mnenje.
dr. Matej Accetto
Predsednik
[1]
Razumeti je, da pobudnik ne dela razlike med postopkom preizkusa ustavne pritožbe (do njenega morebitnega sprejema v obravnavo) ter postopkom obravnavanja in odločanja o sprejeti ustavni pritožbi. Tako uporablja izraz "odločanje" v tem sklepu tudi Ustavno sodišče.
[2]
Tako je smiselno razumeti pobudnika, saj svoj pravni interes za pobudo navezuje na poskus obnove postopka odločanja o lastni ustavni pritožbi, ki je bil končan s sklepom senata Ustavnega sodišča št. Up-1306/22 z dne 3. 10. 2023 o nesprejemu ustavne pritožbe zoper sklep Vrhovnega sodišča in sodbo Upravnega sodišča.
[3]
Kot je nedvoumno sam poudaril v drugi vlogi z dne 12. 9. 2024.
⇒
U-I-103/24-11
20. 11. 2024
PRITRDILNO LOČENO MNENJE SODNIKA DR. RAJKA KNEZA K SKLEPU ŠT.
U-I-103/24
Z DNE 24. 10. 2024
1. Z izrekom sklepa se strinjam, sam pa sem si odgovoril tudi tiste navedbe pobudnika, s katerimi ta meni, da je Ustavno sodišče odstopilo od odločitve v zadevi št. Up-54/10 (odločitev, da obnova postopka ni dovoljena), ker naj bi v novejši praksi dopuščalo obnovo postopka – brez pravne podlage. Pobudnik zato kritizira nedoslednost Ustavnega sodišča in zatrjuje, da mora za obnovo obstajati zakonita pravna podlaga.
2. Ustavno sodišče meni, da ima implicitno pooblastilo (izhajajoče iz njegovih siceršnjih pristojnosti in položaja v sistemu delitve oblasti), da v izjemnih primerih razveljavi lastno odločitev in ponovno odloči o zahtevi stranke, če je odločitev obremenjena z nekaterimi očitnimi hudimi napakami postopkovne narave. Ko Ustavno sodišče tako razveljavi lastne odločitve in ponovno odloči o ustavni pritožbi ali pobudi stranke, pa to še ne pomeni, da odloča o pravnem sredstvu stranke. To velja tudi za primer, ko Ustavno sodišče ne odkrije svoje napake samo, ampak ga o njej obvesti stranka. To je praksa Ustavnega sodišča. Za odpravljanje hudih napak, povezanih z načelom zakonitega sodnika, Ustavno sodišče reagira in ne gre za obnovo postopka kot pravno sredstvo stranke.
3. Postavilo se mi je vprašanje, ali je v pobudnikovem primeru kaj tako drugače, da bi sprožilo pomembno ustavnopravno vprašanje, ki je pogoj za sprejem pobude za oceno ustavnosti. Iz spisa izhaja, da je pobudnik prejemu sklepa senata Ustavnega sodišča v njegovi zadevi št. Up-1306/22 z dne 3. 10. 2023 (o nesprejemu ustavne pritožbe) vložil tudi pritožbo na ESČP, v kateri je zatrjeval, da so glede dveh sodnic odločujočega senata Ustavnega sodišča obstajale okoliščine, povezane z institucijo, katere akt je izpodbijal. Zaradi tega bi morali biti dve sodnici izločeni iz postopka odločanja o njegovi ustavni pritožbi. Ti razlogi so v bistvenem enaki tistim, na katere je oprl tudi v predlogu za obnovo postopka. Pristojna sodnica ESČP je dne 4. 7. 2024 sprejela sklep v njegovi zadevi (podatek iz spisa), s katerim je odločila, da pobudnikova pritožba ni dopustna. Prav tako je pomembno, da so v tej zadevi, h kateri dajem ločeno mnenje, štirje sodniki Ustavnega sodišča
[1]
od plenuma zahtevali preizkus razlogov za njihovo izločitev iz odločanja o pobudi iz razloga domnevnega razmerja povezanosti s pobudnikom (torej prav tako iz bistveno enakih razlogov, kakor jih je pobudnik zatrjeval po tem, ko je bila zadeva št. Up-1306/22 odločena). Ustavno sodišče je prav tako ugotovilo, da razlogi za njihovo izločitev niso podani. Soočeni smo torej z dvojno presojo razlogov za izločitev: najprej presojo ESČP, ki ni videla napake pri odločanju Ustavnega sodišča, in nato še s presojo predloga za izločitev štirih sodnikov. Ustavno sodišče ni ugotovilo razlogov za izločitev. Dejansko je torej – v postopku s pobudo – preizkusilo izločitvene razloge in odgovorilo nikalno. To, menim, ni povsem brez vpliva na
ex post
pogled v odločanje v pobudnikovi zadevi (takrat ustavni pritožbi) št. Up-1306/22. Ko je tako, se tudi razlogi za presojo ZUstS oddaljijo.
dr. Rajko Knez
Sodnik
[1]
Dr. Matej Accetto, dr. Neža Kogovšek Šalamon, dr. Špelca Mežnar in dr. Katja Šugman Stubbs.
⇒