Up-143/22
Natisni
Opravilna št.:
Up-143/22
Datum odločitve:
24. 4. 2025
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2025:Up.143.22
Akt:
Ustavna pritožba zoper sklep Vrhovnega sodišča št. III DoR 138/2021 z dne 16. 11. 2021

Ustavna pritožba zoper sodbo in sklep Višjega sodišča v Ljubljani št. V Cpg 435/2020 z dne 15. 7. 2021 v zvezi s sodbo in sklepom Okrožnega sodišča v Ljubljani št. IV Pg 65/2019-47 z dne 29. 1. 2020
Izrek:
Ustavna pritožba zoper sklep Vrhovnega sodišča št. III DoR 138/2021 z dne 16. 11. 2021
se ne sprejme.
Opomba:
Neobrazložen sklep
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Vlagatelj:
Telemach Slovenija, d. o. o., Ljubljana
Datum vloge:
31. 1. 2022
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
nesprejem ustavne pritožbe
Dokument:
USE7457
Up-143/22-11
21. 3. 2025
DELNI SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe,
ki jo je vložila družba
Telemach Slovenija, d. o. o.
, Ljubljana
,
ki jo zastopa Odvetniška družba Pantelič, Grad in partnerji, o. p., d. o. o., Ljubljana,
na seji senata 3. marca 2025 in v postopku po tretjem odstavku 55.c člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 64/07 – uradno prečiščeno besedilo, 109/12, 23/20 in 92/21)
sklenilo
:
Ustavna pritožba zoper sklep Vrhovnega sodišča št. III DoR 138/2021 z dne 16. 11. 2021
se ne sprejme.
* * *
Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo, ker niso izpolnjeni pogoji iz drugega odstavka 55.b člena Zakona o Ustavnem sodišču (v nadaljevanju ZUstS).
[1]
Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi drugega odstavka 55.b člena
ZUstS
v sestavi:
predsednik dr. Rok Čeferin ter sodnice in sodniki dr. Matej Accetto, Dr. Dr. Klemen Jaklič, dr. Rajko Knez, dr. Neža Kogovšek Šalamon, dr. Špelca Mežnar, dr. Rok Svetlič, Marko Šorli in dr. Katja Šugman Stubbs. Proti sklepu sta glasovala sodnika Accetto in Knez, ki sta se izrekla za sprejem ustavne pritožbe. Sodnik Knez je dal odklonilno ločeno mnenje.
dr. Rok Čeferin
Predsednik
[1]
Prim. sklep Ustavnega sodišča št. Up-382/19 z dne 10. 7. 2023.
⇒
Up-143/22-12
4. 4. 2025
ODKLONILNO LOČENO MNENJE SODNIKA DR. RAJKA KNEZA
K DELNEMU SKLEPU ŠT.
Up-143/22
Z DNE 21. 3. 2025
1. Zavzemal sem za sprejem ustavne pritožbe v obravnavo, in sicer iz razloga po drugi alineji drugega odstavka 55.b člena ZUstS. K pomembnemu ustavnopravnemu vprašanju, ali je Vrhovno sodišče že v fazi odločanja o dopuščenosti revizije zavezano odločiti o morebitnem postopku po 267. členu PDEU – predhodno odločanje – ali, če meni, da ta ni potreben, odločitev obrazložiti, se je treba še vrniti. To vprašanje je naslovila že odločba Ustavnega sodišča v zadevi
Miška
[1]
(in nato še Sodišče EU v zadevi
Kubera
[2]
),  Zadeva
Kubera
je bila odločena oktobra 2024, izpodbijani sklep Vrhovnega sodišča pa je bil sprejet slaba tri leta prej, novembra 2021. Vendar pa imajo odločitve Sodišča EU ne le
erga omnes
, ampak tudi
ex tunc
učinek. Sklep Vrhovnega sodišča v 6. točki je
prima facie
neskladen z odločitvijo v zadevah
Miška
in
Kubera
. Trditev Vrhovnega sodišča, da v dopustitveni fazi glede predlaganih vprašanj ni izpolnjen pogoj iz tretjega odstavka 267. člena PDEU, je v neposrednem nasprotju s 65. točko obrazložitve sodbe v zadevi
Kubera
.
2. Ker pravo EU in Sodišče EU zahtevata, da so pravna sredstva v državah članicah učinkovita, te ne smejo puščati v veljavi ukrepov, katerih učinki so v nasprotju s pravom EU. Prvi v vrsti možnih ukrepov proti takšnim odločitvam je zato razveljavitev takšnega akta. A so nacionalnim sodiščem prepuščene – skladno z načelom nacionalne procesne avtonomije – tudi drugačne odločitve, a morajo omogočiti popoln učinek (
effet utile
) pravu EU. S tem, ko Ustavno sodišče dopušča učinkovanje sklepa Vrhovnega sodišča, zapisano ni spoštovano.
3. Drži sicer, da
ex tunc
učinek v sodnih zadevah ni neomejen. V ločenem mnenju k odločbi št. Up-648/23, Up-738/20, U-I-344/20 pojasnjujem, da pravnomočnost praviloma (so izjeme
[3]
) prepreči ponovno "odpiranje" zadeve zaradi kasnejše sodbe Sodišča EU (v neki drugi zadevi, a z
ex tunc
in
erga omnes
učinkom). To
mutatis mutandis
pomeni tudi, da ima pravnomočnost tisto moč, ki bo (praviloma) preprečila uporabo kasnejše sodne prakse Sodišča EU na že pravnomočne primere. Tukaj bi se moje ločeno mnenje torej moralo zaključiti in biti bi moralo pritrdilno (da torej niso izpolnjeni pogoji za sprejem ustavne pritožbe). Zakaj se ne ustavim?
4. Ustavno sodišče lahko (znotraj postopka varstva v zasebnem interesu
[4]
) reagira in poseže na odločitev sodišča, ki ni skladna s pravom EU. Ustavno sodišče pri ustavni pritožbi vedno reagira po tem, ko je odločitev pravnomočna. Je pristojno po načelu subsidiarne pristojnosti in potem, ko so izčrpana vsa pravna sredstva v postopkih pred rednimi sodišči, je mogoča še presoja – le za vprašanja kršenja človekovih pravic in temeljnih svoboščin (ne pa tudi zgolj kršitev zakonskega prava) – z ustavno pritožbo. Ravnamo torej skladno z načelom prepovedi diskriminatorne obravnave (za vse pritožnike enako) in nas pravnomočnost "ne ustavi". Res pa je, da po drugi alineji drugega odstavka 55.b člena ZUstS praviloma pomembno pravno vprašanje ni tisto, ki je v odločitvah Ustavnega sodišča že rešeno. Ta objektivni vidik ima korekcijo v prvi alineji in ustavna pritožba se sprejme, če gre za kršitev človekove pravice  ali temeljne svoboščine, ki ima hujše posledice. Vendarle ostajam na drugi alineji, kajti menim, da bi v luči enake uporabe prava EU bilo slednjo treba razlagati širše (tudi, ko ni treba "ponovno odpirati" že rešene zadeve v smislu ponovitve postopkov, za kar v tej zadevi ne gre). V nasprotnem primeru ne nudimo učinkovitega pravnega varstva pravu EU. "Življenje" sklepa Vrhovnega sodišča v sferi prava tako pomeni, da ta istočasno nezdružljivo obstaja z zahtevami iz zadeve
Kubera
(ki ima torej
ex tunc
in
erga omnes
učinek). Zato menim, da z nesprejetjem ustavne pritožbe v obravnavo tudi Ustavno sodišče ni ravnalo skladno s pravom EU,
[5]
in sicer s pravili, ki sežejo tudi na ustavno raven (kot to Ustavno sodišče pojasnjuje v zadevi št.
U-I-558/20
, ali z drugimi besedami: pomembno ustavnopravno vprašanje iz druge alineje 55.b člena ZUstS razlagam evropskoskladno (ne torej samostojno brez tega prava). Tudi procesna pravila zakonskega nacionalnega prava je treba prednostno (prva možnost razlage) razlagati z načelom lojalne ali evropskoskladne razlage. Kadar pravilo prava EU seže tudi na ustavno raven
[6]
in je to (morda) kršeno, Ustavno sodišče pa ga (ne presodi in) ne izloči, se postavi vprašanje, ali je varstvo prava EU učinkovito. Da bi se s temi vprašanji  soočili, sem podpiral sprejem ustavne pritožbe v obravnavo.
[7]
dr. Rajko Knez
Sodnik
[1]
Up-1133/18.
[2]
C-144/23.
[3]
Glej op. 5 omenjenega ločenega mnenja.
[4]
Private law remedies
; ne pa tudi v sferi postopkov t. i.
public law remedies
.
[5]
Tudi v predhodnih sporih glede plačila nadomestila za kabelsko retransmisijo glasbenih del, ki so bili z ustavnimi pritožbami predloženi v reševanje Ustavnemu sodišču, sem v odklonilnih ločenih mnenjih zastopal stališče, da bi Ustavno sodišče moralo ustavne pritožbe sprejemati in odločati z napotili sodiščem, da se je treba opredeliti do prava EU in (morda) sprožiti tudi vprašanje za predhodno odločanje. Prim. Up-382/19, Up-957/19, Up-1365/19, Up-352/20, Up-733/20, Up-814/20, Up-1293/20, Up-63/21.
[6]
Prim. odločbo Ustavnega sodišča št. U-I-558/20, 22. točka obrazložitve.
[7]
Ne spuščam se v možnosti, ki bi jih Ustavno sodišče, če bi ustavno pritožbo sprejelo, imelo in se opredelilo do odločitve v zadevi
Kubera
(C-144/23), in v vprašanje za predhodno odločanje, ki je sledilo zadevi
Miška
(Up-1133/18). Takšen primer, kot je ta, namreč omogoča Ustavnemu sodišču, da se odzove na postopek in odločitev Sodišča EU, v katerem samo ni smelo sodelovati, čeprav je Sodišče EU
de facto
presojalo njegovo stališče. Glej več o tem pri R. Knez,
In search of a more horizontal approach that would (at the same time) strengthen the integration processes within the EU
, v: Court of Justice of the European Union, EUnited in diversity: between common constitutional tradition and national identities, Riga-Latvia, 2-3 September 2021, str. 133 in naslednje.
⇒
Up-143/22-13
24. 4. 2025
DELNI SKLEP
Senat Ustavnega sodišča je v postopku za preizkus ustavne pritožbe,
ki jo je vložila družba
Telemach Slovenije, d. o. o.
, Ljubljana,
ki jo zastopa Odvetniška družba Pantelič, Grad in partnerji, o. p., d. o. o., Ljubljana,
na seji 24. aprila 2025
sklenil
:
Ustavna pritožba zoper sodbo in sklep Višjega sodišča v Ljubljani št. V Cpg 435/2020 z dne 15. 7. 2021 v zvezi s sodbo in sklepom Okrožnega sodišča v Ljubljani št. IV Pg 65/2019-47 z dne 29. 1. 2020
se ne sprejme.
* * *
Senat ustavne pritožbe ni sprejel v obravnavo, ker niso izpolnjeni pogoji iz drugega odstavka 55.b člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 64/07 – uradno prečiščeno besedilo, 109/12, 23/20, 92/21 in 22/25 – v nadaljevanju ZUstS
).
Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi drugega odstavka 55.b člena
ZUstS
v sestavi: predsednik senata dr. Rok Svetlič
ter člana dr. Rok Čeferin in dr. Rajko Knez
.
Sklep je sprejel soglasno.
dr. Rok Svetlič
Predsednik senata