P-2/25
Natisni
Opravilna št.:
P-2/25
Datum odločitve:
17. 4. 2025
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2025:P.2.25
Akt:
Spor o pristojnosti
Izrek:
Zahteva za rešitev spora glede pristojnosti med Medobčinskim inšpektoratom in redarstvom Mestne občine Celje, Občine Braslovče, Občine Laško, Občine Polzela, Občine Štore, Občine Tabor, Občine Vransko in Občine Žalec ter Inšpektoratom Republike Slovenije za infrastrukturo se zavrže.
Evidenčni stavek:
Ker niso izpolnjene predpostavke za odločitev o sporu glede pristojnosti, je Ustavno sodišče zahtevo za rešitev spora glede pristojnosti zavrglo.
Pravna podlaga:
Člen 25.1, 49.1, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Vrsta zadeve:
spori o pristojnosti
Vrsta akta:
drugi akti
Vlagatelj:
Medobčinski inšpektorat in redarstvo Mestne občine Celje, in drugi
Datum vloge:
19. 3. 2025
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrženje
Dokument:
US34115
Dokument v PDF obliki:
P-2-25.pdf
157 KB
Prenesite datoteko
P-2-25_Odklonilno LM dr. Knez.pdf
95 KB
Prenesite datoteko
P-2/25-5
17. 4. 2025
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za rešitev spora glede pristojnosti, začetem z zahtevo Medobčinskega inšpektorata in redarstva Mestne občine Celje, Občine Braslovče, Občine Laško, Občine Polzela, Občine Štore, Občine Tabor, Občine Vransko in Občine Žalec, na seji 17. aprila 2025
sklenilo:
Zahteva za rešitev spora glede pristojnosti med Medobčinskim inšpektoratom in redarstvom Mestne občine Celje, Občine Braslovče, Občine Laško, Občine Polzela, Občine Štore, Občine Tabor, Občine Vransko in Občine Žalec ter Inšpektoratom Republike Slovenije za infrastrukturo se zavrže.
OBRAZLOŽITEV
1. Medobčinski inšpektorat in redarstvo Mestne občine Celje, Občine Braslovče, Občine Laško, Občine Polzela, Občine Štore, Občine Tabor, Občine Vransko in Občine Žalec (v nadaljevanju predlagatelj) vlaga zahtevo za odločitev o sporu glede pristojnosti med njim in Inšpektoratom Republike Slovenije za infrastrukturo (v nadaljevanju IRSI) glede pristojnosti za vodenje inšpekcijskega postopka. Navaja, da mu je IRSI odstopil v vodenje inšpekcijski postopek glede gradnje dveh enostavnih objektov – podporno opornih zidov v varovalnem pasu državne ceste. Predlagatelj povzema ugotovitve inšpektorice za ceste, da je bilo z vertikalnim izkopom med državno cesto in objektom nezakonito poseženo v cestno zemljišče in varovalni pas državne ceste, tako da je bil izveden izkop in sta bila zgrajena AB podporno oporna zidova dolžine 27 m vzdolž državne ceste in 14 m ob vzhodnem delu stavbe ter da za posege ni bilo pridobljeno soglasje upravljavca državne ceste. Sklicuje se na 6. in 76. člen Zakona o cestah (Uradni list RS, št. 132/22 in 29/23 – v nadaljevanju ZCes-2). Predlagatelj trdi, da v skladu s 129. členom ZCes-2 inšpekcijski nadzor nad izvajanjem ZCes-2 in na njegovi podlagi izdanih predpisov na državnih cestah izvaja inšpektorat, pristojen za državne ceste, ki v skladu z 11. točko prvega odstavka 134. člena ZCes-2 odredi odstranitev enostavnega objekta, ki se gradi ali je grajen v varovalnem pasu ceste brez soglasja, in vzpostavitev prejšnjega stanja ali drugačno sanacijo. Meni, da je sklicevanje IRSI na pristojnosti občinske inšpekcije iz 10. člena Gradbenega zakona (Uradni list RS, št. 199/21 in 133/23 – v nadaljevanju GZ-1) za obravnavanje enostavnih objektov materialnopravno zgrešeno. Po predlagateljevem mnenju je namreč ob upoštevanju 11. točke prvega odstavka 134. člena in 2. točke prvega odstavka 1. člena ZCes-2 jasno, da je ZCes-2 v razmerju do GZ-1 specialni predpis in da je pravna podlaga za izvajanje inšpekcijskih ukrepov v varovalnem pasu državne ceste lahko izključno cestno-prometna zakonodaja, ki določa pristojnost IRSI. Obravnavanje inšpekcijskega zavezanca v različnih inšpekcijskih postopkih za bistveno isto ravnanje, tj. za nedovoljeni poseg v varovalni pas državne ceste, bi po predlagateljevem mnenju tudi pomenilo kršitev načela
ne bis in idem
.
2. Iz dopisa z dne 23. 1. 2025, s katerim je IRSI zadevo odstopil v pristojno reševanje predlagatelju, in iz priloženega zapisnika o izrednem inšpekcijskem nadzoru z dne 23. 1. 2025 izhaja, da je IRSI obravnaval pobudo za uvedbo inšpekcijskega postopka zaradi nezakonitega posega v območju državne ceste. Zgrajena naj bi bila dva AB podporno oporna zidova. Po ugotovitvah IRSI gre glede na Uredbo o razvrščanju objektov (Uradni list RS, št. 96/22) za nezahtevna objekta. IRSI je zadevo v delu, ki po njegovem mnenju spada v pristojnost predlagatelja, odstopil predlagatelju v nadaljnje reševanje na podlagi petega odstavka 65. člena
Zakona o splošnem upravnem postopku (Uradni list RS, št. 24/06 – uradno prečiščeno besedilo, 126/07, 65/08, 8/10 in 82/13 – ZUP)
v zvezi z 10. členom GZ-1.
3. Ustavno sodišče je na podlagi sedme alineje prvega odstavka 160. člena Ustave pristojno, da odloča o sporih glede pristojnosti med državo in lokalnimi skupnostmi. Za te spore se v skladu z 62. členom Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 64/07 – uradno prečiščeno besedilo, 109/12, 23/20 in 92/21 – v nadaljevanju ZUstS) smiselno uporablja 61. člen ZUstS. Če pride do spora glede pristojnosti, ker več organov zavrača pristojnost v posamezni zadevi, lahko organ, ki mu je bila zadeva odstopljena, pa meni, da zanjo ni pristojen, zahteva rešitev spora glede pristojnosti po drugem odstavku 61. člena ZUstS.
4. Iz navedb predlagatelja in priloženih listin je razvidno, da med predlagateljem in IRSI ni soglasja o tem, za kakšno vrsto objektov gre v konkretnem primeru. Iz dopisa IRSI z dne 23. 1. 2025 in priloženega zapisnika izhaja, da naj bi bila sporna podporno oporna zidova nezahtevna objekta.
[1]
IRSI se sklicuje na Uredbo in 10. člen GZ-1, po katerem je za nadzor nad gradnjo nezahtevnih objektov pristojen (tudi) občinski inšpektor ali skupni občinski inšpektor, ki deluje v okviru skupne občinske uprave. Predlagatelj pa nasprotno navaja, da naj bi mu IRSI v reševanje odstopil inšpekcijski postopek glede gradnje dveh enostavnih objektov
[2]
v varovalnem pasu državne ceste, pri čemer se sklicuje na 11. točko prvega odstavka 134. člena ZCes-2, po kateri pristojni inšpektor za ceste odredi odstranitev enostavnega objekta, ki se gradi ali je zgrajen v varovalnem pasu ceste brez soglasja, ter vzpostavitev prejšnjega stanja ali drugačno sanacijo, če vzpostavitev v prejšnje stanje ni mogoča, na stroške inšpekcijskega zavezanca, če inšpekcijski zavezanec ne poda vloge za izdajo soglasja v roku, ki ga določi pristojni inšpektor za ceste, ali če upravljavec ceste njegovo vlogo za izdajo soglasja pravnomočno zavrže ali zavrne.
5. Za negativni spor glede pristojnosti gre, kadar dva organa zavračata pristojnost, da na podlagi določenega dejanskega stanja in ob uporabi določenega predpisa odločita o sporni zadevi. To pomeni, da sta predpostavki za odločitev v negativnem sporu glede pristojnosti jasno opredeljeno pristojnostno dejansko stanje (brez katerega ni možna niti izhodiščna vsebinska opredelitev upravne zadeve) in spor glede pristojnosti glede dolžnosti uporabe določene materialnopravne določbe na tako opredeljeno dejansko stanje.
[3]
6. V obravnavani zadevi ne gre za tak primer. Med predlagateljem in IRSI so razhajanja že glede vprašanja, za kakšno vrsto objektov (enostavna ali nezahtevna objekta) gre v obravnavanem primeru.
[4]
Predlagatelj ne pojasni, zakaj se ne strinja z ugotovitvijo IRSI, da gre za nezahtevna objekta. Svoje izhodiščne trditve, da gre za enostavna objekta, na čemer temelji njegova zahteva za rešitev spora glede pristojnosti, ne utemelji. Zato že pristojnostnega dejanskega stanja ni mogoče opredeliti. Posledično tudi ni mogoča opredelitev, za kakšno upravno stvar gre po vsebini in kateri predpis naj bi bil podlaga za morebitno odstranitev spornih objektov, s tem pa tudi, kateri organ naj bi bil pristojen, da o tem odloči. Ker glede na navedeno niso izpolnjene predpostavke za odločitev o sporu glede pristojnosti, je Ustavno sodišče zahtevo za rešitev spora glede pristojnosti zavrglo.
7. Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi prvega odstavka 25. člena v zvezi s prvim odstavkom 49. člena ZUstS in četrte alineje drugega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 86/07, 54/10, 56/11, 70/17 in 35/20) v sestavi:
predsednik dr. Rok Čeferin ter sodnice in sodniki dr. Matej Accetto,
Dr. Dr. Klemen Jaklič (Oxford ZK, Harvard ZDA)
, dr. Rajko Knez, dr. Neža Kogovšek Šalamon, dr. Špelca Mežnar, dr. Rok Svetlič, Marko Šorli in dr. Katja Šugman Stubbs.
Sklep je sprejelo z osmimi glasovi proti enemu. Proti je glasoval sodnik Knez, ki je dal odklonilno ločeno mnenje.
dr. Rok Čeferin
Predsednik
[1]
Nezahtevni objekt je objekt manjših dimenzij, konstrukcijsko nezahteven in prostorsko zaznaven (23. točka prvega odstavka 3. člena GZ-1). Pogoja za gradnjo nezahtevnega objekta sta pravnomočno gradbeno dovoljenje in prijava začetka gradnje objekta (prvi odstavek 5. člena GZ-1).
[2]
Enostavni objekt je objekt tako majhnih dimenzij, da se v njem ne more zadrževati večje število oseb, konstrukcijsko enostaven in prostorsko manj zaznaven (3. točka prvega odstavka 3. člena GZ-1). Za gradnjo enostavnega objekta ni treba pridobiti gradbenega dovoljenja (primerjaj 5. člen GZ-1).
[3]
Primerjaj sklepe Ustavnega sodišča št. P-9/23 z dne 11. 1. 2024, 5. točka obrazložitve, št. P-8/22 z dne 27. 10. 2022, 5. točka obrazložitve, št. P-4/20 z dne 14. 1. 2021, 5. točka obrazložitve, št. P-7/12 z dne 18. 10. 2012, 5. točka obrazložitve, in št. P-15/11 z dne 1. 3. 2012, 5. točka obrazložitve.
[4]
Primerjaj sklepe Ustavnega sodišča št. P-4/20, 6. točka obrazložitve, št. P-7/12, 6. točka obrazložitve, in št. P-15/11, 6. točka obrazložitve.
⇒
P-2/25-6
8. 5. 2025
ODKLONILNO LOČENO MNENJE SODNIKA DR. RAJKA KNEZA
K SKLEPU ŠT.
P-2/25
Z DNE 17. 4. 2025
Sklicujem se na svoje ločeno mnenje v zadevi št. P-9/23. Vprašanje povezanosti vsebine in odločanja o pristojnosti je podobno tudi v tem primeru. Dodajam še, da ocenjujem, da je v zahtevi Medobčinskega inšpektorata in redarstva ter v prilogah dovolj podatkov in substanciranja, da bi lahko o sporu odločili.
dr. Rajko Knez
Sodnik