Up-687/24, Up-694/24, Up-1068/24
Natisni
Opravilna št.:
Up-687/24, Up-694/24, Up-1068/24
Datum odločitve:
20. 10. 2025
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2025:Up.687.24
Akt:
Ustavne pritožbe zoper
-s klep Okrožnega sodišča v Ljubljani št. I Ks 43104/2022 z dne 16. 5. 2024 v zvezi s sklepom Okrožnega sodišča v Ljubljani št. X Kpr 43104/2024 z dne 12. 4. 2024,
- sklep Okrožnega sodišča v Ljubljani št. I Ks 43104/2022 z dne 3. 6. 2024 v zvezi s sklepom Okrožnega sodišča v Ljubljani št. X Kpr 43104/2024 z dne 9. 5. 2024,
- sklep Višjega sodišča v Ljubljani št. II Kp 43104/2022 z dne 9. 9. 2024 v zvezi s sklepom Okrožnega sodišča v Ljubljani št. XX K 43104/2022 z dne 6. 7. 2024 in
- sklep Višjega sodišča v Ljubljani št. II Kp 43104/2022 z dne 24. 10. 2024 v zvezi s sklepom Okrožnega sodišča v Ljubljani št. XX K 43104/2022 z dne 6. 9. 2024
Izrek:
Ustavne pritožbe zoper
sklep Okrožnega sodišča v Ljubljani št. I Ks 43104/2022 z dne 16. 5. 2024 v zvezi s sklepom Okrožnega sodišča v Ljubljani
št.
X Kpr 43104/2024 z dne 12. 4. 2024
,
sklep Okrožnega sodišča v Ljubljani št. I Ks 43104/2022 z dne 3. 6. 2024 v zvezi s sklepom Okrožnega sodišča v Ljubljani
št.
X Kpr 43104/2024 z dne 9. 5. 2024,
sklep Višjega sodišča
v Ljubljani št.
II Kp 43104/2022 z dne 9. 9. 2024
v zvezi s sklepom Okrožnega sodišča v Ljubljani št.
XX K 43104/2022 z dne 6. 7. 2024
in
sklep
Višjega sodišča v Ljubljani
št. II Kp 43104/2022 z dne 24. 10. 2024
v zvezi s sklepom Okrožnega sodišča v Ljubljani
št. XX K 43104/2022 z dne 6. 9. 2024
se ne sprejmejo.
Evidenčni stavek:
Sodišči sta razumno pojasnili, zakaj predhodne kontradiktornosti v okviru odločanja o odreditvi nadzora nad komunikacijo ni bilo mogoče zagotoviti brez škode za postopek in varnost ljudi. Ker pritožnik ne uveljavlja, da bi mu morala biti zagotovljena naknadna kontradiktornost, se senatu Ustavnega sodišča do tega vprašanja ni treba opredeliti.
Geslo:
1.5.51.2.2 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Nesprejem, ker očitno ni kršitve ustavnih pravic.
Pravna podlaga:
Člen 55.b.2, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Vlagatelj:
Klemen Kadivec, Domžale
Datum vloge:
10. 7. 2024
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
nesprejem ustavne pritožbe
Dokument:
US34263
Dokument v PDF obliki:
Up-687-24, Up-694-24, Up-1068-24.pdf
172 KB
Prenesite datoteko
Up-687/24-7
Up-694/24-4
Up-1068/24-7
20. 10. 2025
SKLEP
Senat Ustavnega sodišča je v postopku za preizkus ustavnih pritožb,
ki jih je vložil
Klemen Kadivec
,
Domžale
,
ki ga zastopata Branko Gvozdić, odvetnik v Sežani, in Odvetniška družba Marković, d. o. o., Ljubljana,
na seji 20. oktobra 2025
sklenil:
Ustavne pritožbe zoper
sklep Okrožnega sodišča v Ljubljani št. I Ks 43104/2022 z dne 16. 5. 2024 v zvezi s sklepom Okrožnega sodišča v Ljubljani
št.
X Kpr 43104/2024 z dne 12. 4. 2024
,
sklep Okrožnega sodišča v Ljubljani št. I Ks 43104/2022 z dne 3. 6. 2024 v zvezi s sklepom Okrožnega sodišča v Ljubljani
št.
X Kpr 43104/2024 z dne 9. 5. 2024,
sklep Višjega sodišča
v Ljubljani št.
II Kp 43104/2022 z dne 9. 9. 2024
v zvezi s sklepom Okrožnega sodišča v Ljubljani št.
XX K 43104/2022 z dne 6. 7. 2024
in
sklep
Višjega sodišča v Ljubljani
št. II Kp 43104/2022 z dne 24. 10. 2024
v zvezi s sklepom Okrožnega sodišča v Ljubljani
št. XX K 43104/2022 z dne 6. 9. 2024
se ne sprejmejo.
OBRAZLOŽITEV
A.
1. S pravnomočnima sklepoma št. X Kpr 43104/2024 z dne 12. 4. 2024 in št. X Kpr 43104/2024 z dne 9. 5. 2024 je preiskovalna sodnica Okrožnega sodišča v Ljubljani zoper pritožnika odredila oziroma podaljšala nadzor pisemskih in drugih pošiljk ter drugih stikov z osebami zunaj zavoda (četrti odstavek 213.b člena Zakona o kazenskem postopku (Uradni list RS, št. 176/21 – uradno prečiščeno besedilo in 53/24 – v nadaljevanju ZKP) – v nadaljevanju nadzor nad komunikacijo), vsakič za dva meseca. Z izpodbijanima pravnomočnima sklepoma št. XX K 43104/2022 z dne 6. 7. 2024 in št. XX K 43104/2022 z dne 6. 9. 2024 pa je, za enako časovno obdobje, nadzor nad pritožnikovo komunikacijo podaljšala predsednica senata Okrožnega sodišča v Ljubljani.
2. Pritožnik vlaga tri ustavne pritožbe. V zadevah št. Up-687/24 in št. Up-694/24 po dveh pooblaščencih izpodbija pravnomočna sklepa preiskovalne sodnice. Zatrjuje kršitev pravic iz 2., 14., 22. in 23. člena Ustave. Opozarja, da mu sodišče pred izdajo sklepa o odreditvi nadzora nad komunikacijo ni omogočilo, da bi se lahko izjavil o predlogu tožilstva. Ker je pritožnik v priporu, naj se s predhodnim razkritjem vsebine predloga ne bi izjalovil namen predlaganega ukrepa, tj. preprečitev ponovitvene nevarnosti. Ker naj bi bil sklep o odreditvi nadzora nad komunikacijo obremenjen s kršitvijo pravice do kontradiktornega postopka, naj bi enako veljalo tudi za nadaljnje sklepe o podaljšanju tega ukrepa. Pritožnik opozarja tudi, da se sklep preiskovalne sodnice o podaljšanju nadzora nad komunikacijo ni skliceval na konkretna dejstva in okoliščine, še posebej ne glede pritožnikovih staršev. Zunajobravnavni senat, ko je odločal o pritožbah zoper sklepa preiskovalne sodnice, naj na zadnja dva očitka ne bi odgovoril. Po pritožnikovem mnenju četrti odstavek 213.b člena ZKP ne izpolnjuje zahtev natančnosti in določnosti. Ta člen naj bi samo določal, da je odreditev nadzora nad komunikacijo dopustna iz enakih razlogov kot odreditev pripora. Zakon naj bi tako sodiščem omogočal arbitrarno sojenje. Pritožnik še opozarja, da je v sklepu zunajobravnavnega senata z dne 3. 6. 2024 zmotno zapisano, da pritožnik zoper sklep preiskovalne sodnice z dne 12. 4. 2024 ni vložil pritožbe. Prav tako naj bi bilo zmotno stališče zunajobravnavnega senata iz istega sklepa, da pritožniku niso bili omejeni stiki s staršema, saj naj bi se tudi ti stiki izvajali samo pod nadzorstvom. Iz navedenega naj bi bilo razvidno, da zunajobravnavni senat pred odločitvijo o pritožbi ni prebral spisa. Pritožnik meni, da osebam iz drugega odstavka 367. člena ZKP na podlagi 213.b člena ZKP ni mogoče omejiti stikov s pripornikom, ker gre za osebe, ki smejo po 367. členu ZKP vložiti ustavno pritožbo zoper obsodilno sodbo. Z omejitvijo stikov z osebami iz drugega odstavka 367. člena ZKP naj bi bila tako pritožniku kršena pravica do obrambe iz prve alineje 29. člena Ustave.
3. V zadevi št. Up-1068/24 pa pritožnik izpodbija pravnomočna sklepa predsednice senata. Uveljavlja enake pritožbene razloge kot v zadevah št. Up-687/24 in št. Up-694/24. Dodaja še, da sklep Višjega sodišča z dne 9. 9. 2024 nima razlogov o odločilnih dejstvih, saj naj bi sodišče na pritožnikov očitek neskladnosti 213.b člena ZKP z Ustavo odgovorilo, da je presoja ustavnosti v pristojnosti Ustavnega sodišča. Tudi sklep Višjega sodišča z dne 24. 10. 2024 naj ne bi imel upoštevanja vrednih razlogov o zatrjevani kršitvi pravice do obrambe iz prve alineje 29. člena Ustave.
B. – I.
4. Po prvem odstavku 50. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 64/07 – uradno prečiščeno besedilo, 109/12, 23/20, 92/21 in 22/25 – v nadaljevanju ZUstS) se lahko ustavna pritožba vloži zaradi kršitve človekove pravice ali temeljne svoboščine zoper posamični akt, s katerim je državni organ, organ lokalne skupnosti ali nosilec javnih pooblastil odločil o pravici, obveznosti ali pravni koristi posameznika ali pravne osebe, pod pogoji, ki jih določa ta zakon. Vsakdo, ki zahteva sodno varstvo svojih pravic in pravnih interesov, mora izkazati pravni interes: kot verjetno mora izkazati, da bo ugoditev njegovi zahtevi pomenila zanj določeno pravno korist, katere brez tega ne bi mogel doseči.
5. Ustavno sodišče praviloma šteje, da v primeru, ko izpodbijani akt v času odločanja več ne učinkuje, ni izkazan pravni interes za odločanje Ustavnega sodišča. V sklepu št. Up-1245/23, Up-1482/23, Up-147/24 z dne 25. 9. 2025 pa je Ustavno sodišče pojasnilo, da ima pritožnik pravni interes za izpodbijanje sklepa o nadzoru nad komunikacijo po četrtem v zvezi s petim odstavkom 213.b člena ZKP, dokler traja pripor, v zvezi s katerim je bil odrejen. Razlogi za odločitev so pojasnjeni v 6. točki obrazložitve navedenega sklepa.
6. Veljavnost izpodbijanih sklepov je že potekla. Iz podatkov, s katerimi razpolaga Ustavno sodišče, pa izhaja, da pripor zoper pritožnika v zadevi št. XX K 43104/2022 še ni bil odpravljen, kar pomeni, da lahko sodišče v tej zadevi še vedno odredi tudi nadzor nad pritožnikovo komunikacijo. Zato ima pritožnik pravni interes za odločitev o ustavnih pritožbah.
B. – II.
7. Po drugem odstavku 55.b člena ZUstS se ustavna pritožba sprejme v obravnavo, če gre za kršitev človekovih pravic ali temeljnih svoboščin, ki je imela hujše posledice za pritožnika, ali če gre za pomembno ustavnopravno vprašanje, ki presega pomen konkretne zadeve. Senat Ustavnega sodišča ustavnih pritožb ni sprejel v obravnavo, ker pogoji po drugem odstavku 55. člena ZUstS niso izpolnjeni.
Glede očitka o kršitvi pravice do kontradiktornega postopka iz 22. člena Ustave
8. Ustava v 22. členu vsakomur zagotavlja enako varstvo njegovih pravic v postopku pred sodiščem in pred drugimi državnimi organi, organi lokalnih skupnosti in nosilci javnih pooblastil, ki odločajo o njegovih pravicah, dolžnostih ali pravnih koristih. Iz tega ustavnoprocesnega jamstva med drugim izhaja pravica do kontradiktornega postopka oziroma pravica do izjave; slednja stranki daje možnost izjave o celotnem procesnem gradivu, ki je v sodnem spisu in ki lahko vpliva na odločitev sodišča.
[1]
Pravica do izjave, ki temelji na spoštovanju človekove osebnosti in dostojanstva (34. člen Ustave), stranki torej zagotavlja, da jo bo sodišče obravnavalo kot aktivnega udeleženca postopka in ji omogočilo učinkovito obrambo pravic ter s tem možnost, da aktivno vpliva na odločitev v zadevi, ki posega v njene pravice in interese.
[2]
Ta ustavna pravica obdolžencu v kazenskem postopku omogoča, da se izjavi o vseh dejanskih in pravnih vidikih zadeve, ter mu zagotavlja, da bo subjekt in ne zgolj objekt postopka.
[3]
9. Pravica do izjave mora biti zagotovljena v prvostopenjskem postopku, v večini primerov že v fazah postopka pred izdajo prvostopenjske odločitve. V določenih primerih pa je zaradi posebnosti postopka dopustna in utemeljena tudi ureditev, ki kontradiktornosti ne zagotavlja pred izdajo sodne odločbe, pač pa naknadno, vendar še vedno v postopku pred sodiščem prve stopnje.
[4]
Kontradiktornost sodnega odločanja je namreč lahko nujno omejena s hitrostjo in učinkovitostjo, ki se glede na naravo in namen omejevalnega ukrepa zahtevata za konkretni postopek.
[5]
10. Zunajobravnavni senat je v sklepu z dne 16. 5. 2024 pojasnil, da 213.b člen ZKP pred odreditvijo nadzora nad komunikacijo ne predvideva izvedbe kontradiktornega postopka. Z morebitnim predhodnim pošiljanjem predloga v izjavo naj ne bi bil dosežen namen ukrepa, ki je v preprečitvi ponavljanja kaznivih dejanj, zagotovitvi nemotenega vodenja postopka in preprečitvi pobega. Pritožniku naj bi se očitalo kaznivo dejanje umora, ki je eno najhujših kaznivih dejanj. S pomočjo komunikacijskih sredstev ter s stiki s tretjimi osebami pa naj bi pritožnik še po tem načrtoval druge umore, poskušal vplivati na priče in organizirati pobeg v Dubaj. Zato naj bi bilo predhodno vročanje predloga tožilstva v izjavo varnostno tvegano ravnanje. V zvezi z očitkom obrambe, da je bil isti ukrep odrejen že v postopku št. XX K 25329/2021, pa je zunajobravnavni senat pojasnil, da gre v konkretnem primeru za drug postopek, v katerem prav tako velja nujnost ukrepa. Zgolj odreditev pripora naj ne bi onemogočala pisnih stikov in stikov z osebami zunaj zavoda, zato naj bi bila takojšnja odreditev ukrepa po 213.b členu ZKP nujna. V sklepu z dne 3. 6. 2024 je zunajobravnavni senat pojasnil, da se pritožnik ne more uspešno sklicevati na kršitve, ki naj bi bile storjene pri izdaji sklepa preiskovalne sodnice z dne 12. 4. 2024. Sklep naj bi postal pravnomočen, saj naj obramba zoper njega ne bi vložila pritožbe. Preiskovalna sodnica pa naj bi pri izdaji sklepa z dne 9. 5. 2024 upoštevala kontradiktornost, saj naj bi predlog tožilstva predhodno posredovala obrambi v izjavo.
11. Višje sodišče v Ljubljani je v sklepih z dne 9. 9. 2024 in z dne 24. 10. 2024 pojasnilo, da je sklep o odreditvi ukrepa nadzora nad komunikacijo pravnomočen ter da zato pritožnik zoper razloge iz tega sklepa ne more več uspešno vložiti pritožbe.
12. Po presoji senata Ustavnega sodišča stališča zunajobravnavnega senata in Višjega sodišča ne pomenijo kršitve pritožnikove pravice do kontradiktornega postopka iz 22. člena Ustave. Sodišči sta razumno pojasnili, zakaj predhodne kontradiktornosti v okviru odločanja o odreditvi nadzora nad komunikacijo ni bilo mogoče zagotoviti brez škode za postopek in varnost ljudi. Ker pritožnik ne uveljavlja, da bi mu morala biti zagotovljena naknadna kontradiktornost, se senatu Ustavnega sodišča do tega vprašanja ni treba opredeliti.
13. Pomembno je tudi, da sta preiskovalna sodnica in predsednica senata pritožniku omogočili, da se predhodno izjavi o predlogih tožilstva za podaljšanje nadzora nad komunikacijo. Pri podaljšanju ukrepa ni ustavno utemeljenih razlogov za omejitev predhodne kontradiktornosti, ker se ukrep že izvaja. Čeprav 213.b člen ZKP pravice do izjave ne ureja izrecno, je odločilno, da navedena določba te pravice ne izključuje in da je ta člen mogoče ustavnoskladno razložiti, kar je sodišče tudi storilo.
[6]
14. Zunajobravnavni senat je v sklepu z dne 3. 6. 2024 zmotno navedel, da pritožnik zoper sklep o odreditvi nadzora nad komunikacijo ni vložil pritožbe. Takšna pomota pa ni imela za posledico kršitve pritožnikovih človekovih pravic. Bistveno je namreč, da je zunajobravnavni senat pojasnil, da je sklep o odreditvi nadzora nad komunikacijo pravnomočen – ta okoliščina sama po sebi zadostuje za zaključek, da pomanjkljivosti tega sklepa ni več mogoče izpodbijati z rednimi pravnimi sredstvi.
15. Ne držijo pritožnikove trditve, da zunajobravnavni senat v sklepu z dne 3. 6. 2024 ni odgovoril na očitek, da kršitev pravice do kontradiktornega postopka pri izdaji sklepa o odreditvi ukrepa vpliva na kršitve v postopku njegovega podaljšanja. Iz izpodbijanega sklepa je namreč jasno razvidno z vidika Ustave sprejemljivo stališče, da se opustitev predhodne kontradiktornosti v postopku odreditve ukrepa ne more uveljavljati v postopku podaljšanja tega ukrepa, v katerem je bila kontradiktornost zagotovljena.
Glede očitka o pomanjkljivih razlogih za nadzor nad komunikacijo in nedoločnosti ukrepa iz 213.b člena ZKP
16. Obrazložena sodna odločba je bistven del poštenega postopka, ki je varovan s pravico do enakega varstva pravic iz 22. člena Ustave. Sodišče mora na konkreten način in z zadostno jasnostjo podati razloge, na podlagi katerih je sprejelo svojo odločitev.
[7]
17. Zunajobravnavni senat je v sklepu z dne 16. 5. 2024 pojasnil, da je preiskovalna sodnica ukrep po 213.b členu ZKP dovolj utemeljila s tem, ko je opisala priporne razloge iz prvega odstavka 201. člena ZKP in pri tem izpostavila, da je pritožnik za načrtovanje kaznivih dejanj, vplivanje na dokazni postopek in za morebiten beg uporabljal telefon (aplikacijo Sky) ter se o tem dogovarjal z ostalimi člani združbe in drugimi osebami. Ukrep po 213.b členu ZKP naj bi bil tudi dovolj določno zakonsko urejen. Zakonsko besedilo naj bi bilo treba razlagati tako, da se ukrep odredi, če potrebe kazenskega postopka oziroma varnost ljudi ali premoženja terjajo, poleg pripora, še dodatno omejitev pripornikove komunikacije. Ta pogoj naj bi bil v konkretnem primeru izpolnjen. V sklepu z dne 3. 6. 2024 pa je zunajobravnavni senat iz enakih razlogov pojasnil, da je sodišče dovolj konkretiziralo razloge za podaljšanje nadzora nad komunikacijo.
18. Višje sodišče je v sklepih z dne 9. 9. 2024 in z dne 24. 10. 2024 pojasnilo, da izpodbijana sklepa s tem, ko opozarjata na pritožnikovo predhodno uporabo aplikacije Sky za načrtovanje kaznivih dejanj in bega ter za vplivanje na postopek, vsebujeta vse pogoje za podaljšanje nadzora nad pritožnikovo komunikacijo. Presoja ustavnosti 213.b člena ZKP naj bi bila v pristojnosti Ustavnega sodišča, Višje sodišče pa naj zatrjevanih kršitev Ustave ne bi zaznalo.
19. Po presoji senata Ustavnega sodišča so sodišča z zadostno jasnostjo podala razloge, na podlagi katerih so sprejela odločitve o odreditvi in podaljšanju nadzora nad pritožnikovo komunikacijo. Hkrati so razumno utemeljila razliko med razlogi in pogoji za pripor ter dodatnimi pogoji za nadzor nad pripornikovo komunikacijo po 213.b členu ZKP. Pritožnikovi očitki o odsotnosti konkretnih razlogov za nadzor nad njegovo komunikacijo so zato očitno neutemeljeni.
20. Očitkov, s katerimi pritožnik izpodbija ustavnost 213.b člena ZKP, ker naj ne bi ustrezal zahtevam natančnosti in določnosti, Ustavno sodišče ni obravnavalo, ker je pritožnik v tem delu začetek postopka za oceno ustavnosti izpodbijanih zakonskih določb predlagal podrejeno. Pritožnik je namreč najprej trdil, da izpodbijani sklepi nimajo razlogov za odreditev tega ukrepa. ZUstS ne omogoča, da bi pritožnik ob vložitvi ustavne pritožbe podrejeno vložil pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti predpisa, zato Ustavno sodišče navedb, ki pomenijo takšno podrejeno pobudo, ne presoja.
Glede očitka o neobrazloženosti omejitve pritožnikovih stikov s starši
21. Zunajobravnavni senat je v sklepu z dne 16. 5. 2024 zavrnil pritožnikov očitek, da naj preiskovalna sodnica ne bi navedla konkretnih okoliščin glede stikov s starši. Razlogi, ki so terjali nadzor nad komunikacijo, naj bi veljali tudi v razmerju do pritožnikovih staršev. V sklepu z dne 3. 6. 2024 pa je zunajobravnavni senat zavrnil tudi pritožnikov očitek, da se pritožniku odrejata dva dodatna omejevalna ukrepa, ki naj bi se nanašala na pritožnikove stike s staršema. Pri tem je poudaril, da je preiskovalna sodnica 23. 4. 2024 pritožnikovim staršem izdala stalni dovolilnici za obiskovanje in telefonske razgovore.
22. Višje sodišče je v sklepu z dne 24. 10. 2024 pojasnilo, da imajo starši in zunajzakonska partnerica kot osebe iz 367. člena ZKP samo pravico vložiti pritožbo zoper sodbo in da zato niso izenačeni z zagovornikom. Pritožnik naj ne bi pojasnil, s čim konkretno naj bi mu bila kršena pravica do obrambe iz prve alineje 29. člena Ustave. Pravica do obrambe naj bi mu bila v postopku zagotovljena, saj naj ne bi bil oviran v komunikaciji z obema zagovornikoma.
23. Iz povzetka obrazložitve izpodbijanih sklepov je razvidno, da ne držijo pritožnikovi očitki, da pritožbeno sodišče ni odgovorilo na očitke glede pomanjkanja konkretnih dejstev in okoliščin glede pritožnikovih staršev. Sodišče je razumno utemeljilo, zakaj veljajo za starše enaki razlogi za omejitev komunikacije kot za druge osebe. Prav tako ne drži, da bi sodišče samovoljno sklepalo, da lahko pritožnik neomejeno komunicira s starši. Stališče sodišča je razumeti v smeri, da za starše ni dodatnih omejitev, ki bi presegale siceršnje omejitve komunikacije z drugimi osebami, to pa naj bi bilo razvidno iz izdanih dovolilnic. To je razumen odgovor na pritožnikov očitek, da naj bi mu sodišče dodatno omejilo stike s starši. Po presoji senata Ustavnega sodišča je zadostno obrazloženo tudi stališče sodišča, zakaj pritožnik v pravici do obrambe iz prve alineje 29. člena Ustave ni oviran kljub nadzoru nad komunikacijo s starši.
Sklepno
24. Ker iz ustavnih pritožb ne izhaja, da bi bile pritožniku kršene človekove pravice in temeljne svoboščine, pritožnik pa tudi ne utemelji pomembnega ustavnopravna vprašanja, ki bi presegalo pomen konkretne zadeve, senat Ustavnega sodišča ustavne pritožbe ni sprejel v obravnavo.
C.
25.
Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi drugega odstavka 55.b člena
ZUstS in prve alineje tretjega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 86/07, 54/10, 56/11, 70/17 in 35/20)
v sestavi: predsednik senata Dr. Dr. Klemen Jaklič (Oxford ZK, Harvard ZDA) ter člana Marko Šorli in dr. Katja Šugman Stubbs.
Sklep je sprejel soglasno.
Dr. Dr. Klemen Jaklič
(Oxford ZK, Harvard ZDA)
Predsednik senata
[1]
Glej npr. odločbi Ustavnega sodišča št. Up-108/00 z dne 20. 2. 2003 (Uradni list RS, št. 26/03, in OdlUS XII, 49), 7. točka obrazložitve, in št. Up-441/16 z dne 24. 1. 2019, 5. točka obrazložitve.
[2]
Glej npr. odločbo Ustavnega sodišča št. Up-1051/11 z dne 4. 7. 2013 (Uradni list RS, št. 60/13), 8. točka obrazložitve.
[3]
Glej odločbo Ustavnega sodišča št. Up-206/04 z dne 23. 11. 2006 (Uradni list RS, št. 127/06, in OdlUS XV, 105), 6. točka obrazložitve.
[4]
Odločba Ustavnega sodišča št. Up-26/19, U-I-227/19 z dne 2. 9. 2021 (Uradni list RS, št. 153/21, in OdlUS XXVI, 26), 12. točka obrazložitve, s tam navedeno ustavnosodno presojo.
[5]
Prav tam,
22. točka obrazložitve.
[6]
Prim. odločbo Ustavnega sodišča št. U-I-19/23 z dne 10. 4. 2025 (Uradni list RS, št. 28/25), 30. točka obrazložitve.
[7]
Odločba Ustavnega sodišča št. Up-147/09 z dne 23. 9. 2010 (Uradni list RS, št. 83/10), 8. točka obrazložitve.