Up-391/24
Natisni
Opravilna št.:
Up-391/24
Datum odločitve:
12. 1. 2026
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2026:Up.391.24
Akt:
Ustavna pritožba zoper sodbo Višjega sodišča v Ljubljani št. IV Kp 1/2024 z dne 13. 2. 2024 v zvezi s sodbo Okrajnega sodišča v Novem mestu št. Su 392/2023 z dne 18. 1. 2024
Izrek:
Ustavna pritožba zoper sodbo Višjega sodišča v Ljubljani št. IV Kp 1/2024 z dne 13. 2. 2024 v zvezi s sodbo Okrajnega sodišča v Novem mestu št. Su 392/2023 z dne 18. 1. 2024 se zavrže.
Evidenčni stavek:
Če morebitna ugoditev ustavni pritožbi ne bi mogla izboljšati pritožnikovega pravnega položaja,  jo Ustavno sodišče zavrže.
Geslo:
1.5.51.2.1 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Zavrženje.
1.4.52.2 - Ustavno sodstvo - Postopek - Procesne predpostavke v postopku ustavne pritožbe - Pravni interes za vložitev ustavne pritožbe.
Pravna podlaga:
Člen 55.b.1.2, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Vrsta zadeve:
ustavna pritožba
Vrsta akta:
posamični akt
Vlagatelj:
Mitja Kračun, Šentrupert
Datum vloge:
23. 4. 2024
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrženje
Dokument:
US34320
Dokument v PDF obliki:
Up-391-24.pdf
112 KB
Prenesite datoteko
Up-391/24-16
12. 1. 2026
SKLEP
Senat Ustavnega sodišča
je v postopku za preizkus ustavne pritožbe
,
ki jo je vložil
Mitja Kračun
,
Šentrupert
,
ki ga zastopa David Pogorevc, odvetnik v Slovenj Gradcu, na seji
12. januarja 2026
sklenil
:
Ustavna pritožba zoper sodbo Višjega sodišča v Ljubljani št. IV Kp 1/2024 z dne 13. 2. 2024 v zvezi s sodbo Okrajnega sodišča v Novem mestu št. Su 392/2023 z dne 18. 1. 2024
se zavrže.
OBRAZLOŽITEV
1. Okrožno sodišče v Novem mestu je zavrnilo zahtevo za sodno varstvo pritožnika v zadevi uveljavljanja in varstva pravic obsojencev po 83. členu Zakona o izvrševanju kazenskih sankcij (Uradni list RS, št. 110/06 – uradno prečiščeno besedilo, 76/08, 40/09, 109/12, 54/15, 11/18, 141/22 in 83/24 – v nadaljevanju ZIKS-1), ki jo je med drugim vložil zaradi zavrnitve vnosa in uporabe posebnega vzglavnika in vzmetnice ter zaradi neizvedbe fizioterapije. Višje sodišče v Ljubljani je zavrnilo pritožbo pritožnikovega pooblaščenca.
2. Pritožnik zatrjuje kršitev pravic iz 21. in 51. člena Ustave. Zaradi neupoštevanja njegovih kroničnih težav, neustreznega zdravljenja ter lajšanja njegovih zdravstvenih težav naj bi bil podvržen nasilju in mučenju. Z neodzivnostjo služb v Zavodu za prestajanje kazni zapora Dob (v nadaljevanju ZPKZ Dob) naj bi se slabšalo njegovo zdravstveno stanje. Vzglavnik in vzmetnica naj bi bila neprimerna in naj bi poslabševala njegovo zdravstveno stanje. Tako naj mu ne bi bila zagotovljena zdravstvena pripomočka, čeprav naj bi bil ZPKZ Dob seznanjen z njegovim zdravstvenim stanjem in s tem, da naj bi bil pritožnik pripravljen sam prinesti vzglavnik. Pritožnik nasprotuje stališču, da ni upravičen do navedenih pripomočkov, ker naj s strani zdravnika ne bi bila opredeljena kot nujna, ampak zgolj kot priporočena pripomočka. ZPKZ Dob naj bi sicer zamenjal vzmetnico, a naj bi bila preširoka, zato naj bi pritožnik ob padcu zaradi razpadle postelje utrpel še dodatne bolečine. Prav tako naj se ne bi izvajale fizioterapije, čeprav naj bi bil za to izdan delovni nalog. Sodišče naj se tudi ne bi opredelilo do tega. Po pritožnikovih podatkih naj delovni nalog ne bi bil v nobeni ambulanti v Novem mestu ali v Šmarjeških in Dolenjskih toplicah, kar naj bi kazalo na to, da naj ZPKZ Dob ne bi iskal vseh rešitev na svojem območju. Tudi tega naj sodišče ne bi preverjalo. Pritožnik tudi nasprotuje stališču prvostopenjskega sodišča glede pritožnikovega očitka, da je ZPKZ Dob zavajal sodišče z navedbami, da pritožnik težave blaži s fizioterapijami in analgetiki, da ZPKZ Dob s potrdilom Zdravstvenega doma Trebnje ni bil seznanjen ter da pritožnik temu ni nasprotoval. Sodišče naj prav tako ne bi obrazložilo, zakaj naj bi vzglavnik in vzmetnica pomenila oviranje varnega in funkcionalnega bivanja v ZPKZ.
3. Po prvem odstavku 50. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 64/07 – uradno prečiščeno besedilo, 109/12, 23/20, 92/21 in 22/25 – v nadaljevanju ZUstS) se lahko ustavna pritožba vloži zaradi kršitve človekove pravice ali temeljne svoboščine zoper posamični akt, s katerim je državni organ, organ lokalne skupnosti ali nosilec javnih pooblastil odločil o pravici, obveznosti ali pravni koristi posameznika ali pravne osebe, pod pogoji, ki jih določa ta zakon. Vsakdo, ki zahteva sodno varstvo svojih pravic in pravnih interesov, mora izkazati pravni interes: kot verjetno mora izkazati, da bo ugoditev njegovi zahtevi pomenila zanj določeno pravno korist, ki je brez tega ne bo mogel doseči. Pravni interes mora biti izkazan tudi za vložitev ustavne pritožbe kot pravnega sredstva za varstvo človekovih pravic in temeljnih svoboščin (druga alineja prvega odstavka 55.b člena ZUstS). Na obstoj pravnega interesa mora Ustavno sodišče paziti po uradni dolžnosti ves čas postopka.
4. Ustavno sodišče praviloma šteje, da v primeru, ko izpodbijani akt v času odločanja več ne učinkuje, ni izkazan pravni interes za odločanje Ustavnega sodišča. Zgolj ugotovitev kršitve človekove pravice, ne da bi bil izpodbijani posamični akt razveljavljen ali odpravljen, namreč praviloma ne spreminja pritožnikovega pravnega položaja. Ustavno sodišče pa odloča drugače, kadar gre za zadeve, v katerih je predmet ustavne pritožbe sodno odločanje o omejitvi osebne svobode iz prvega odstavka 19. člena Ustave
[1]
ali sodno odločanje o stvarnih omejevalnih ukrepih v kazenskem postopku.
[2]
Učinkovito varstvo človekovih pravic in temeljnih svoboščin v teh primerih zahteva, da ima prizadeti možnost ustavnopravnega varstva tudi v primeru, ko izpodbijani sklep ne učinkuje več.
5. Iz podatkov, s katerimi razpolaga Ustavno sodišče, izhaja, da je pritožnik zaporno kazen prestal 12. 2. 2025. Izpodbijani sodbi v postopku odločanja o ustavni pritožbi tako več ne učinkujeta. Glede na navedeno je senat Ustavnega sodišča štel, da pritožnik ne izkazuje pravnega interesa za odločitev o ustavni pritožbi, zato jo je zavrgel.
6. Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi druge alineje prvega odstavka 55.b člena ZUstS
ter tretje alineje tretjega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 86/07, 54/10, 56/11, 70/17 in 35/20)
v sestavi:
predsednik senata Dr. Dr. Klemen Jaklič (Oxford ZK, Harvard ZDA) ter člana dr. Primož Gorkič in dr. Katja Šugman Stubbs.
Sklep je sprejel soglasno.
Dr. Dr. Klemen Jaklič
(Oxford ZK, Harvard ZDA)
Predsednik senata
[1]
Odločba Ustavnega sodišča št. U-I-50/09, Up-260/09 z dne 18. 3. 2010 (Uradni list RS, št. 29/10, in OdlUS XIX, 2).
[2]
Odločba Ustavnega sodišča št. Up-6/14 z dne 5. 3. 2015 (Uradni list RS, št. 19/15).
⇒