U-I-170/25
Natisni
Opravilna št.:
U-I-170/25
Datum odločitve:
13. 1. 2026
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2026:U.I.170.25
Akt:
Uredba o državnem prostorskem načrtu za vetrno elektrarno Ojstrica (Uradni list RS, št. 95/24)
Izrek:
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti in zakonitosti Uredbe o državnem prostorskem načrtu za vetrno elektrarno Ojstrica (Uradni list RS, št. 95/24) se zavrže.
Pobudnica sama nosi svoje stroške postopka s pobudo.
Evidenčni stavek:
Do odprave protiustavnosti, ugotovljene z odločbo Ustavnega sodišča št. U-I-474/22 z dne 20. 3. 2025, Ustavno sodišče ni pristojno za presojo skladnosti prostorskih izvedbenih aktov.
Geslo:
1.5.51.1.2 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku abstraktne presoje - Zavrženje pobude.
1.5.51.1.27 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku abstraktne presoje - Nepristojnost za presojo.
1.5.51.1.11 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku abstraktne presoje - Odločitev o stroških.
Pravna podlaga:
Člen 25.3, 34.1, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Vrsta zadeve:
ocena ustavnosti in zakonitosti predpisov in drugih splošnih aktov
Vrsta akta:
podzakonski akt
Vlagatelj:
Felicita Medved, Brezovica pri Ljubljani
Datum vloge:
25. 11. 2025
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrženje, druge rešitve
Dokument:
US34312
Dokument v PDF obliki:
U-I-170-25.pdf
147 KB
Prenesite datoteko
U-I-170/25-4
13. 1. 2026
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus pobude Felicite Medved, Brezovica pri Ljubljani, na seji 13. januarja 2026
sklenilo:
1. Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti in zakonitosti Uredbe o državnem prostorskem načrtu za vetrno elektrarno Ojstrica (Uradni list RS, št. 95/24) se zavrže.
2. Pobudnica sama nosi svoje stroške postopka s pobudo.
OBRAZLOŽITEV
1. Pobudnica izpodbija Uredbo o državnem prostorskem načrtu za vetrno elektrarno Ojstrica. Navaja, da je lastnica nepremičnine s parc. št. 67/1, k. o. Velka, ki jo Uredba uvršča med območja vetrnih agregatov in spremljajočih ureditev. Stanovanjska stavba, ki stoji na tej nepremičnini in kjer ima pobudnica začasno prebivališče, je po pobudničinih navedbah znotraj 500 m zračne razdalje od načrtovanih vetrnih agregatov. Pobudnica trdi, da Uredba posega v njeno lastnino in pravico do mirnega uživanja nepremičnine, povzroča trajno ekonomsko devalvacijo, omejuje rabo in neposredno vpliva na počutje, zdravje in varnost ter kakovost življenja zaradi hrupa, vizualnih vplivov, migetanja in drugih dejavnikov. Zatrjuje kršitev 2. člena, tretjega odstavka 15. člena, 22., 25., 33., 67., 72. in 153. člena Ustave, 6. in 8. člena Aarhuške konvencije,
[1]
ter 10. in 84. člena Zakona o varstvu okolja (Uradni list RS, št. 44/22 in 23/24 – v nadaljevanju ZVO-2). Trdi, da ima kot lastnica nepremičnine z območja državnega prostorskega načrta (v nadaljevanju DPN) položaj kvalificirane oziroma vključene javnosti in da bi bilo zato primerno, da bi jo pripravljavec DPN posebej obvestil o nameravani dejavnosti in ji zagotovil udeležbo že na začetku odločanja, ko so še vse možnosti odprte in ko lahko javnost še učinkovito sodeluje. V obravnavanem primeru naj bi bilo to kršeno, saj naj bi pobudnica iz javnih medijev izvedela za razgrnitev osnutka DPN, ko je bila javna obravnava že opravljena. Kljub kratkemu roku naj bi vseeno uspela v času javne razgrnitve podati svoja mnenja, pripombe in predloge na osnutek DPN in okoljsko poročilo. Pobudnica zatrjuje, da v postopku celovite presoje vplivov na okolje (v nadaljevanju CPVO) niso bili v največji možni meri smiselno upoštevani mnenja, pripombe in stališča v fazi javne razgrnitve osnutka DPN in okoljskega poročila, kot to zahtevajo prvi odstavek 84. člena ZVO-2 in določbe Aarhuške konvencije. Zato naj javnost ne bi bila ustrezno vključena. Ministrstvu za okolje in prostor pobudnica očita, da je odločbo o CPVO objavilo na nenavaden način, brez javnega dostopa do nekaterih dokumentov in brez informiranja javnosti, kar naj bi pobudnici preprečilo pravočasno vložitev pritožbe zoper to odločbo. Uredba naj bi temeljila na protiustavni Uredbi o mejnih vrednostih kazalcev hrupa v okolju (Uradni list RS, št. 43/18 in 59/19). Pobudnica utemeljuje, da zakonodaja hrupa vetrnih elektrarn sploh ne ureja in ni bil merjen, a je zdravju škodljiv, ter da to pomeni nepredvidene in neobvladane nevarnosti za zdravje. Ustavnemu sodišču predlaga, naj do končne odločitve zadrži izvrševanje Uredbe ter jo odpravi, Vladi, pristojnim ministrstvom ali investitorju pa naloži povrnitev pobudničinih stroškov postopka s pobudo.
2. Zakon o urejanju prostora (Uradni list RS, št. 199/21, 23/24, 109/24 in 75/25 – v nadaljevanju ZUreP-3), ki se je začel uporabljati 1. 6. 2022 (342. člen ZUreP-3), v prvem odstavku 61. člena določa, da je zoper prostorske izvedbene akte mogoč upravni spor pred Upravnim sodiščem. V drugem in tretjem odstavku 61. člena ZUreP-3 so urejene pristojnosti Upravnega sodišča pri odločanju o zakonitosti prostorskih izvedbenih aktov kot splošnih aktov. Pobudnica s pobudo izpodbija državni prostorski izvedbeni akt (DPN), ki je podzakonski predpis. Ustavno sodišče je na podlagi tretje alineje prvega odstavka 160. člena Ustave pristojno odločati o skladnosti podzakonskih predpisov z Ustavo in zakoni.
3. Ustavno sodišče je z odločbo št. U-I-474/22 z dne 20. 3. 2025 (Uradni list RS, št. 25/25) ugotovilo, da so prvi, drugi in tretji odstavek 61. člena ZUreP-3 v neskladju z Ustavo, ker je zakonodajalec Upravnemu sodišču podelil pristojnost, ki vsebinsko ustreza pristojnostim in pooblastilom Ustavnega sodišča iz tretje in četrte alineje prvega odstavka 160. člena Ustave. Vendar je Ustavno sodišče v 3. točki izreka odločbe št. U-I-474/22 zaradi zavarovanja zahteve po učinkovitem sodnem varstvu zoper prostorske izvedbene akte omogočilo nadaljnjo uporabo sicer protiustavne zakonske ureditve, ki sodno varstvo zoper prostorske izvedbene akte zagotavlja pred Upravnim sodiščem v upravnem sporu. Določilo je, da je do odprave ugotovljenega neskladja prvega do tretjega odstavka 61. člena ZUreP-3 Upravno sodišče pristojno odločati v upravnem sporu zoper prostorske izvedbene akte, opredeljene v drugem odstavku 61. člena ZUreP-3.
4. Uredba je DPN, s katerim Vlada načrtuje umestitev vetrne elektrarne Ojstrica v območje, kjer leži tudi pobudničina nepremičnina. Pobudnica navaja, da je nepremičnina od načrtovanih vetrnih agregatov oddaljena manj kot 500 m, in Uredbo izpodbija v delu, v katerem ta posega v njeno lastninsko pravico, omejuje rabo njene nepremičnine ter s hrupom in drugimi dejavniki neposredno vpliva na njeno počutje, zdravje in varnost ter kakovost življenja. Iz navedenega izhaja, da pobudnica Uredbo izpodbija v delu določitve prostorskih izvedbenih pogojev, ki se nanašajo na namembnost in lego načrtovane prostorske ureditve (druga alineja drugega odstavka 61. člena ZUreP-3). Zatrjuje tudi kršitve, do katerih naj bi prišlo v postopku celovite presoje vplivov na okolje, vključno z
nespoštovanjem zahteve po sodelovanju javnosti v tem postopku (
četrta alineja tretjega odstavka 61. člena ZUreP-3). Pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti in zakonitosti Uredbe je vložila 22. 11. 2025, torej po začetku uporabe ZUreP-3 (1. 6. 2022) in po objavi odločbe Ustavnega sodišča št. U-I-474/22 v Uradnem listu Republike Slovenije.
[2]
Ob upoštevanju prvega, drugega in tretjega odstavka 61. člena ZUreP-3 ter 3. točke izreka odločbe Ustavnega sodišča št. U-I-474/22 Ustavno sodišče ni pristojno za odločanje o tej pobudi. Zato jo je zavrglo (1. točka izreka). Glede na tako odločitev se Ustavnemu sodišču ni bilo treba opredeljevati do pobudničinega predloga za začasno zadržanje izvrševanja Uredbe.
5. Pobudnica je zahtevala povračilo stroškov postopka. Po prvem odstavku 34. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 64/07 – uradno prečiščeno besedilo, 109/12, 23/20, 92/21 in 22/25 – v nadaljevanju ZUstS) nosi v postopku pred Ustavnim sodiščem vsak udeleženec svoje stroške, če Ustavno sodišče ne odloči drugače. Ker v obravnavani zadevi ni utemeljenih razlogov za drugačno odločitev, je Ustavno sodišče glede prijavljenih stroškov sklenilo, kot izhaja iz 2. točke izreka tega sklepa.
6. Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi tretjega odstavka 25. člena in prvega odstava 34. člena ZUstS ter prve alineje tretjega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 86/07, 54/10, 56/11, 70/17 in 35/20)
v sestavi: predsednik dr. Rok Čeferin ter sodnice in sodniki dr. Matej Accetto, mag. Nina Betetto, dr. Primož Gorkič, Dr. Dr. Klemen Jaklič (Oxford ZK, Harvard ZDA), dr. Rajko Knez, dr. Neža Kogovšek Šalamon, dr. Rok Svetlič in dr. Katja Šugman Stubbs. Sklep je sprejelo soglasno.
dr. Rok Čeferin
Predsednik
[1]
Državni zbor je Aarhuško konvencijo ratificiral s sprejetjem Zakona o ratifikaciji Konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah (Uradni list RS, št. 62/04, MP, št. 17/04 – MKDIOZ), spremembo Aarhuške konvencije pa z Zakonom o ratifikaciji spremembe Konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah (Uradni list RS, št. 11/10, MP, št. 1/10 – MSKIVOZ).
[2]
Odločba Ustavnega sodišča št. U-I-474/22 je bila v Uradnem listu Republike Slovenije objavljena 11. 4. 2025.