U-I-35/26
Natisni
Opravilna št.:
U-I-35/26
Datum odločitve:
16. 3. 2026
ECLI:
ECLI:SI:USRS:2026:U.I.35.26
Akt:
Zakon o lekarniški dejavnosti (Uradni list RS, št. 85/16, 77/17, 73/19, 186/21 in 112/24) (ZLD-1), 27. in 28. čl. ter 1. odst. 39. čl.
Izrek:
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti 27. in 28. člena ter prvega odstavka 39. člena Zakona o lekarniški dejavnosti (Uradni list RS, št. 85/16, 77/17, 73/19, 186/21 in 112/24) se zavrže.
Evidenčni stavek:
Pobudnik nima pravnega interesa, če ne izkaže, da izpodbijana določba neposredno posega v njegov pravni položaj.
Geslo:
1.5.51.1.2.1 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku abstraktne presoje - Zavrženje pobude - Ker ni pravnega interesa.
1.4.51.4 - Ustavno sodstvo - Postopek - Procesne predpostavke (v vseh postopkih razen v postopku ustavne pritožbe) - Pravni interes za vložitev pobude.
Pravna podlaga:
Člen 25.3, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
Vrsta zadeve:
ocena ustavnosti in zakonitosti predpisov in drugih splošnih aktov
Vrsta akta:
zakon
Vlagatelj:
Javni zavod Lekarna Ljubljana, Ljubljana
Datum vloge:
26. 2. 2026
Vrsta odločitve:
sklep
Vrsta rešitve:
zavrženje
Dokument:
US34361
Dokument v PDF obliki:
U-I-35-26.pdf
148 KB
Prenesite datoteko
U-I-35/26-4
16. 3. 2026
SKLEP
Ustavno sodišče je v postopku za preizkus pobude javnega zavoda Lekarna Ljubljana, Ljubljana, ki ga zastopa Odvetniška pisarna Zajc, o. p., d. o. o., Vrhnika, na seji 16. marca 2026
sklenilo:
Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti 27. in 28. člena ter prvega odstavka 39. člena Zakona o lekarniški dejavnosti (Uradni list RS, št. 85/16, 77/17, 73/19, 186/21 in 112/24) se zavrže.
OBRAZLOŽITEV
1. Pobudnik navaja, da vlaga pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti 27. in 28. člena ter prvega odstavka 39. člena Zakona o lekarniški dejavnosti (v nadaljevanju ZLD-1). Trdi, da so izpodbijane določbe v neskladju z 2., 14., 51. in 74. členom Ustave ter da neposredno posegajo v njegov pravni položaj, ker je kot javni zavod izvajalec javne službe lekarniške dejavnosti na primarni ravni. Izpodbijane določbe naj bi pobudniku preprečevale izvajanje lekarniške dejavnosti v organizacijskih oblikah lekarne oziroma podružnice zunaj območja občin ustanoviteljic oziroma soustanoviteljic, zato naj bi nedopustno omejevale konkurenco. Preprečevale naj bi strokovno utemeljeno, racionalno in sprotno prilagajanje mreže lekarniške dejavnosti potrebam pacientov in lokalnih skupnosti ter onemogočale zasledovanje ciljev javnega zavoda in optimizacijo njegovega poslovanja. Zato naj bi bilo podano tudi neskladje izpodbijanih določb s pravico do zdravstvenega varstva. Na drugi strani naj bi izpodbijane določbe omogočale zasebnim izvajalcem neomejeno delovanje po celotnem območju Republike Slovenije, kar naj bi pomenilo nedopustno diskriminacijo javnih zavodov. Pobudnik zatrjuje, da je javni lekarniški zavod z vidika kakovosti in varnosti boljša organizacijska oblika kot izvajanje lekarniške dejavnosti prek zasebnikov ter da ima zaradi izpodbijanih določb številne težave in omejitve, ki mu onemogočajo optimizacijo poslovanja in izvajanje "javnega poslanstva". Konkretne posledice naj bi izkazoval primer preselitve lekarne na Vrhniki. Ministrstvo za zdravje naj bi z odločbo zavrnilo pobudnikovo vlogo za izdajo soglasja za poslovanje organizacijske enote javnega zavoda na Vrhniki na novem naslovu, čeprav naj bi šlo le za preselitev obstoječe lekarne. Odločbo Ministrstva za zdravje naj bi pobudnik izpodbijal v upravnem sporu. Pobudnik Ustavnemu sodišču predlaga, naj do končne odločitve zadrži izvrševanje izpodbijanih določb in jih razveljavi oziroma naloži zakonodajalcu odpravo ugotovljenega neskladja z Ustavo v določenem roku.
2. Pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti oziroma zakonitosti predpisa ali splošnega akta, izdanega za izvrševanje javnih pooblastil, lahko da, kdor izkaže pravni interes ob vložitvi pobude (prvi odstavek 24. člena Zakona o Ustavnem sodišču, Uradni list RS, št. 64/07 – uradno prečiščeno besedilo, 109/12, 23/20, 92/21 in 22/25 – v nadaljevanju ZUstS). Ta je podan, če predpis ali splošni akt, izdan za izvrševanje javnih pooblastil, katerega oceno pobudnik predlaga, neposredno posega v njegove pravice, pravne interese oziroma v njegov pravni položaj (drugi odstavek 24. člena ZUstS).
3. Pobudnik ni izkazal pravnega interesa za vloženo pobudo. Člen 27 ZLD-1 v prvem odstavku določa, da javni lekarniški zavod na primarni ravni na svojem območju ustanovi občina ali več sosednjih občin skupaj po predhodnem mnenju pristojne zbornice in s soglasjem ministrstva. Drugi odstavek navedenega člena ZLD-1 pa v povezavi s tem določa, da ima vsaka občina ustanoviteljica javnega zavoda pravico in dolžnost v skupnem javnem zavodu zagotavljati izvajanje lekarniške dejavnosti na svojem območju ter sodelovati pri upravljanju javnega zavoda v sorazmerju s številom svojih prebivalcev. Člen 27 ZLD-1 se nanaša na opredelitev mreže lekarniške dejavnosti in ne učinkuje neposredno na pobudnika, ki je javni zavod, saj določa pristojnosti in pooblastila občin (oziroma države). Člen 28 ZLD-1 določa, da lahko javni zavod ustanovi lekarno in podružnico lekarne kot svojo organizacijsko enoto za izvajanje lekarniške dejavnosti na območju občine ustanoviteljice oziroma občin soustanoviteljic v skladu z mrežo lekarniške dejavnosti na primarni ravni po predhodnem mnenju pristojne zbornice in s soglasjem ministrstva. O zakonitosti soglasja ministrstva iz 28. člena ZLD-1 se lahko odloča v upravnem sporu in skladno s tem je pobudnik v pobudi tudi že sam pojasnil, da je v konkretnem primeru zoper odločbo Ministrstva za zdravje o zavrnitvi soglasja sprožil upravni spor. To pomeni, da 28. člen ZLD-1 ne učinkuje neposredno na pobudnika.
[1]
V primerih, ko izpodbijani predpis ne učinkuje neposredno, se lahko pobuda vloži šele po izčrpanju pravnih sredstev zoper posamični akt, izdan na podlagi izpodbijanega predpisa, hkrati z ustavno pritožbo pod pogoji iz 50. do 60. člena ZUstS.
[2]
Prvi odstavek 39. člena ZLD-1 prav tako ne učinkuje neposredno na pobudnika, saj določa, da se lahko pod pogoji, določenimi v ZLD-1, koncesija za izvajanje lekarniške dejavnosti na primarni ravni podeli fizični osebi, ki je nosilec lekarniške dejavnosti, ali pravni osebi, v kateri ima nosilec lekarniške dejavnosti, ki je tudi njen poslovodja oziroma poslovodni organ, več kot 50 % delež v osnovnem kapitalu te osebe. Navedena določba se nanaša na podelitev koncesij, torej ne na pobudnika, ki je javni zavod. Glede na navedeno je Ustavno sodišče pobudo zavrglo.
4. Ker je Ustavno sodišče pobudo zavrglo, ni odločalo o predlaganem začasnem zadržanju.
5. Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi tretjega odstavka 25. člena ZUstS in prve alineje tretjega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 86/07, 54/10, 56/11, 70/17 in 35/20)
v sestavi: predsednik dr. Rok Čeferin ter sodnice in sodniki dr. Matej Accetto, mag. Nina Betetto, dr. Primož Gorkič, Dr. Dr. Klemen Jaklič (Oxford ZK, Harvard ZDA), dr. Rajko Knez, dr. Neža Kogovšek Šalamon, dr. Rok Svetlič in dr. Katja Šugman Stubbs. Sklep je sprejelo soglasno.
dr. Rok Čeferin
Predsednik
[1]
Že v sklepu št. U-I-40/17 z dne 18. 12. 2019 je Ustavno sodišče pobudniku pojasnilo, da 27. in 28. člen ZLD-1 ne učinkujeta neposredno (20. točka obrazložitve).
[2]
Sklep Ustavnega sodišča št. U-I-275/07 z dne 22. 11. 2007 (Uradni list RS, št. 110/07, in OdlUS XVI, 82), 3. točka obrazložitve.