VSL Sklep V Cp 520/2026
Sodna praksa višjih sodišč, 2026-03-30

oprostitev plačila sodne takse za pritožbo - pogoji za oprostitev, odlog ali obročno plačilo taks na podlagi sodne odločbe - ugotavljanje materialnega položaja stranke in njenih družinskih članov - ugotavljanje dohodkovno premoženjskega stanja stranke

Sodišče prve stopnje je na podlagi podatkov o obdavčljivih dohodkih fizičnih oseb pravilno ugotovilo višino povprečnega mesečnega dohodka. Tožnikove trditve o insolventnosti so pavšalne, niso izkazane in jih pritožbeno sodišče ne more preizkusiti. Glede stroškov prevoza na delo v višini 600 EUR tožnik v pritožbi sam navaja, da mu je delodajalec že povrnil navedeni znesek. V zvezi s stroški preživljanja mladoletne hčere pa tožnik priznava, da s plačili že več let zaostaja - preživnine torej ne plačuje, zato se njegov razpoložljivi dohodek ne zmanjšuje.

Pritožba se zavrne in se izpodbijani sklep potrdi.

1. Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje zavrnilo predlog tožnika za oprostitev plačila sodne takse za pritožbeni postopek. Ugotovilo je, da njegov povprečni mesečni dohodek znaša 1.485,90 EUR, zato lahko sodno takso v višini 33 EUR poravna takoj in v enkratnem znesku.

2. Zoper sklep se pritožuje tožnik, ki v pritožbi navaja, da je treba njegovo plačo zmanjšati za 600 EUR, kolikor znašajo mesečni stroški prevoza na delo, zaradi česar njegov dohodek ne presega dvakratnika minimalnega dohodka. Navaja tudi, da je insolventen, ker zoper njega tečejo številni izvršilni postopki in da sodišče ni upoštevalo stroška preživnine, ki jo plačuje za mladoletno hčer. V nadaljevanju pritožbe zatrjuje, da bi moral biti upokojen, da mu zaradi prirejenega razpisa Ministrstva za infrastrukturo ni omogočeno opravljati niti prisilnega dela ter da državne institucije ne delujejo, kot bi morale. Predlaga razveljavitev izpodbijanega sklepa in da se ga oprosti plačila sodne takse v celoti.

4. Sodišče prve stopnje je na podlagi podatkov o obdavčljivih dohodkih fizičnih oseb pravilno ugotovilo višino povprečnega mesečnega dohodka. Tožnikove trditve o insolventnosti so pavšalne, niso izkazane in jih pritožbeno sodišče ne more preizkusiti. Glede stroškov prevoza na delo v višini 600 EUR tožnik v pritožbi sam navaja, da mu je delodajalec že povrnil navedeni znesek. V zvezi s stroški preživljanja mladoletne hčere pa tožnik priznava, da s plačili že več let zaostaja - preživnine torej ne plačuje, zato se njegov razpoložljivi dohodek ne zmanjšuje. V preostalem delu se pritožba z ugotovitvami sodišča prve stopnje vsebinsko ne sooči. Tožnik namreč problematizira ravnanje različnih državnih institucij, kar pa ne more vplivati na odločitev o oprostitvi plačila sodne takse v obravnavanem postopku.

5. Ker zatrjevane kršitve zmotne ali nepopolne ugotovitve dejanskega stanja in zmotne uporabe materialnega prava niso podane, pritožbeno sodišče pa tudi ni našlo kršitev, na katere pazi po uradni dolžnosti po drugem odstavku 350. člena Zakona o pravdnem postopku

v zvezi s 366. členom ZPP, je pritožbo zavrnilo in izpodbijani sklep sodišča prve stopnje potrdilo (2. točka 365. člena ZPP).

Ur. l. RS, št. 26/99 s spremembami in dopolnitvami, v nadaljevanju ZPP.

Zakon o sodnih taksah (2008) - ZST-1  - člen 11

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.