VSL Sodba I Cpg 289/2024
Sodna praksa višjih sodišč, 2025-04-09

Lidija Leskošek (preds.), Milojka Fatur Jesenko (poroč.), mag. Valerija Jelen Kosi

sodni register - tožba za ugotovitev ničnosti vpisa v sodni register - prekluzivni rok za vložitev tožbe - prepozna tožba - subjektivni rok - publicitetni učinek vpisa v sodni register - fikcija umika pritožbe - nastop pravnomočnosti - stroški pravdnega postopka

Tožnica je bila tista stranka postopka XI Pg 546/2021, ki je vložila pritožbo, ki predstavlja zatrjevani razlog ničnosti vpisa, zato ni jasno, zakaj bi za seznanitev z dejstvom, da o njeni pritožbi ni bilo odločeno, bil potreben vpogled v spis. Kot stranka postopka in vložnica pritožbe je bila tožnica namreč z vsemi sodnimi pisanji seznanjena z vročitvijo po pravilih ZPP. Z dejstvom, da o njeni pritožbi še ni bilo odločeno, je bila torej že ves čas (torej tudi na dan objave spornega vpisa v sodni register) seznanjena zaradi samega dejstva, da ji ni bila vročena odločba, s katero bi bilo odločeno o njeni pritožbi.

Sodba, zoper katero je bila vložena pritožba, za katero pa ni bila plačana sodna taksa, zaradi česar se šteje, da je bila pritožba umaknjena, postane pravnomočna s potekom roka za plačilo sodne takse, in ne šele s kasnejšim sklepom o fikciji umika pritožbe, ki ima le deklaratorno naravo.

I. Pritožbi se delno ugodi in se sodba sodišča prve stopnje v izpodbijani II. točki izreka spremeni tako, da je tožeča stranka dolžna v roku 15 dni povrniti stroške tega pravdnega postopka prvi toženki v višini 597,31 EUR in drugi toženki v višini 1.185,86 EUR, vse z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od prvega naslednjega dne po izteku roka za plačilo.

V preostalem delu se pritožba zavrne in se sodba sodišča prve stopnje v izpodbijani I. točki izreka potrdi.

II. Vsaka stranka krije svoje stroške pritožbenega postopka.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo zavrnilo tožbeni zahtevek, ki se glasi: "1. Ugotovi se, da so vpisi v sodni register, izvedeni na podlagi sklepa Okrožnega sodišča v Ljubljani Srg 2022/59592 z dne 10. 8. 2022, s katerim so se pri subjektu vpisa A. d. o. o., B. 150, 0000 X., vpisali sprememba družbenika, sprememba zakonitih zastopnikov in poslovnega naslova, tako da se je tožeča stranka s 100 % poslovnim deležem kot družbenik izbrisala iz sodnega registra in se je namesto nje kot družbenik in imetnik 100 % poslovnega deleža zap. št.: 179237 vpisala drugo tožena stranka C. d. d. - v stečaju, D. 8, X., matična št.: ...., ter da se je namesto zakonitih zastopnikov E. E. in F. F. kot zakoniti zastopnik vpisal G. G., kot poslovni naslov pa je bil vpisan naslov B. 150, 0000 X., nični. 2. Zaradi ugotovitve ničnosti zgornjih vpisov v sodnem registru pri prvo toženi stranki A. d. o. o., B. 150, 0000 X., se slednji iz sodnega registra izbrišejo ter se vzpostavi prejšnje registrsko stanje, tako da se kot družbenik vpiše tožeča stranka H., d. o. o., I. 3, X., matična št.: ...., s poslovnim deležem v višini 100 % osnovnega kapitala družbe in se kot zakonita zastopnika družbe vpišeta E. E. in F. F., kot poslovni naslov družbe pa se vpiše I. 3, 0000 X." Tožeči stranki je naložilo, da je dolžna v roku 15 dni povrniti stroške tega pravdnega postopka prvi toženki v višini 7.905,60 EUR in drugi toženki v višini 1.333,72 EUR, vse z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od prvega naslednjega dne po izteku roka za plačilo.

2. Zoper izpodbijano sodbo je vložila pravočasno pritožbo tožnica. Sodbo izpodbija v celoti. Pritožbenemu sodišču predlaga, da pritožbi ugodi, izpodbijano sodbo spremeni tako, da tožbenemu zahtevku v celoti ugodi ter toženkama naloži plačilo tožničinih stroškov postopka v roku 15 dni, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi od prvega dne zamude dalje do plačila, podrejeno pa, da pritožbi ugodi, izpodbijano sodbo v izpodbijanem delu razveljavi ter zadevo vrne sodišču prve stopnje v ponovno odločanje, odločitev o stroških pa pridrži za končno odločbo.

3. Druga toženka je vložila odgovor na pritožbo, v katerem predlaga pritožbenemu sodišču, da tožničino pritožbo zavrne in tožnici naloži v plačilo nadaljnje pravdne stroške, ki jih je povzročila drugi toženki z vlogo te pritožbe, po poteku paricijskega roka z zakonitimi zamudnimi obrestmi.

5. Iz dejanskih ugotovitev izpodbijane sodbe izhaja, da se je druga toženka na podlagi sodbe Okrožnega sodišča v Ljubljani XI Pg 546/2021 z dne 10. 9. 2021 (v nadaljevanju: sodba XI Pg 546/2021), ki naj bi v 1., 2., 3. in 5. točki izreka postala pravnomočna in izvršljiva 19. 11. 2021, vpisala kot 100 % družbenica prve toženke in na takšni podlagi tudi zamenjala zakonite zastopnike prve toženke in spremenila poslovni naslov prve toženke. Sporni vpisi so bili v sodni register izvedeni na podlagi sklepa Srg 2022/59592 z dne 10. 8. 2022. Sporni vpisi v sodni register so bili objavljeni dne 10. 8. 2022. Tožnica je zoper sodbo XI Pg 546/2021 vložila pritožbo z dne 12. 11. 2021, ki jo je sodišče prejelo 15. 11. 2021. Tožničin predlog za oprostitev plačila sodne takse za pritožbo zoper sodbo XI Pg 546/2021 je bil zavrnjen. Tožnica po prejemu sklepa o zavrnitvi predloga za oprostitev plačila sodnih taks ni plačala sodne takse za pritožbo zoper sodbo XI Pg 546/2021, zaradi česar je sodišče štelo, da se je pritožba štela za umaknjeno. Takšno odločitev je potrdilo pritožbeno sodišče s sklepom I Cpg 205/2023 z dne 30. 5. 2023. Tožnica je v postopku XI Pg 546/2021 vložila predlog za razveljavitev izdanega potrdila o pravnomočnosti in izvršljivosti sodbe XI Pg 546/2021 v obsegu 1., 2., 3. in 5. točke izreka, ki ga je prvostopenjsko sodišče zavrnilo. Pritožbeno sodišče je tožničino pritožbo zoper sklep o zavrnitvi njenega predloga za razveljavitev izdanega potrdila o pravnomočnosti in izvršljivosti sodbe XI Pg 546/2021 zavrnilo s sklepom I Cpg 624/2023 z dne 31. 1. 2024.

6. Sodišče prve stopnje je presodilo, da je bila tožnica že z dnem 10. 8. 2022, ko so bile objavljene spremembe vpisov v sodnem registru, seznanjena z zatrjevanimi razlogi ničnosti. Ker je tožnica tožbo vložila 26. 10. 2022, je bila tožba vložena po izteku prekluzivnega roka iz tretjega odstavka 41. člena Zakona o sodnem registru (ZSReg), torej prepozno. Na podlagi ugotovljenih dejstev je sodišče prve stopnje zaključilo, da je neutemeljena trditev tožnice, da sodba XI Pg 546/2021, ki je postala pravnomočna 19. 11. 2021, s potrdilom o pravnomočnosti in izvršljivosti vsebuje neresnične podatke in da so zaradi takšne listine bili vpisi v sodni register nični. Tožbeni zahtevek je v celoti zavrnilo.

7. Tožba za ugotovitev ničnosti vpisa v sodni register je urejena v 41. členu ZSReg. Če je bil vpis opravljen na podlagi lažne ali neveljavne listine, če so v listini, na podlagi katere je bil opravljen vpis, navedeni neresnični podatki, če je bila listina izdana v nezakonito izvedenem postopku, če je bilo nezakonito izvedeno dejanje, o katerem se vpisujejo podatki v sodni register, ali če obstajajo drugi v zakonu določeni razlogi, se lahko s tožbo zahteva ugotovitev, da je vpis ničen (prvi odstavek 41. člena ZSReg). Tožbo lahko vloži oseba, ki ima pravni interes, da se ugotovi ničnost vpisa (drugi odstavek 41. člena ZSReg). Tožbo je treba vložiti v 30 dneh od dneva, ko je vložnik zvedel za razloge ničnosti, ni pa več dopustna, ko pretečejo tri leta od vpisa (tretji odstavek 41. člena ZSReg). Rok za vložitev tožbe za ugotovitev ničnosti vpisa je materialni prekluzivni rok. Tožnica mora ob vložitvi tožbe izkazati, da je bil rok spoštovan. Na njej je trditveno in po potrebi tudi dokazno breme, da je tožbo vložila znotraj objektivnega in subjektivnega roka iz tretjega odstavka 41. člena ZSReg.

8. Pri presoji pravočasnosti vložene tožbe za ugotovitev ničnosti vpisa je odločilno, kdaj je tožnica zvedela za razloge ničnosti, s katerimi utemeljuje svoj tožbeni zahtevek. Tožnica je zatrjevala, da je razlog ničnosti vpisa to, da je bila sodba XI Pg 546/2021 opremljena z napačnim potrdilom o pravnomočnosti, ker sodišče še ni odločilo o tožničini pritožbi zoper sodbo XI Pg 546/2021. Odločilno je bilo torej, kdaj je bila tožnica seznanjena z dejstvom, da sodišče še ni odločilo o njeni pritožbi zoper sodbo XI Pg 546/2021. Pritožbeno sodišče se strinja s presojo sodišča prve stopnje, da je tožnica že na dan objave vpisa v sodni register, to je 10. 8. 2022, vedela za vse relevantne okoliščine, saj je bila seznanjena s spremembo vpisov v sodni register in s pravdnim postopkom opr. št. XI Pg 546/2021, posledično pa je tožba, vložena 26. 10. 2022, prepozna, ker je vložena po izteku prekluzivnega 30-dnevnega roka iz tretjega odstavka 41. člena ZSReg.

9. Pritožbena navedba, da publicitetni učinek velja le za vsebino objavljenih vpisov v sodni register, ne pa za vsebino listin, ki so podlaga za takšne vpise, ni utemeljena. Peti odstavek 8. člena ZSReg določa, da se nihče ne more sklicevati na to, da od dneva, ko je bil vpis posameznega podatka v sodni register ali predložitev listine sodnemu registru objavljena po prvem odstavku 43. člena tega zakona, ni poznal tega podatka in vsebine listin, na katerih temelji vpis tega podatka, ali vsebine listine, ki je bila predložena sodnemu registru, če zakon ne določa drugače. Iz citirane določbe je razvidno, da publicitetni učinek velja tako za podatek, ki je vpisan v sodni register, kot tudi za vsebino listin, na katerih temelji vpis tega podatka. Tožnica se torej ne more sklicevati, da od 10. 8. 2022 ni vedela za sporni vpis v sodnem registru in tudi za vsebino listine, ki je bila podlaga za ta vpis, to je za vsebino sodbe XI Pg 546/2021, vključno s potrdilom o pravnomočnosti na tej sodbi.

10. Pritožnica neutemeljeno vztraja, da je za zatrjevane razloge ničnosti zvedela šele 28. 9. 2022, ko je njen pooblaščenec vpogledal v sodni spis opr. št. XI Pg 546/2021 in razvozlal zaplet, zaradi katerega je po pomoti prišlo do izdaje potrdila o pravnomočnosti. Tožnica je zatrjevala, da je razlog ničnosti to, da sodba, ki je bila podlaga za vpis, v času vpisa ni bila pravnomočna, ker še ni bilo odločeno o tožničini pritožbi zoper sodbo. Tožnica je bila torej tista stranka postopka XI Pg 546/2021, ki je vložila pritožbo, ki predstavlja zatrjevani razlog ničnosti vpisa, zato ni jasno, zakaj bi za seznanitev z dejstvom, da o njeni pritožbi ni bilo odločeno, bil potreben vpogled v spis. Kot stranka postopka in vložnica pritožbe je bila tožnica namreč z vsemi sodnimi pisanji seznanjena z vročitvijo po pravilih Zakona o pravdnem postopku (ZPP). Z dejstvom, da o njeni pritožbi še ni bilo odločeno, je bila torej že ves čas (torej tudi na dan objave spornega vpisa v sodni register) seznanjena zaradi samega dejstva, da ji ni bila vročena odločba, s katero bi bilo odločeno o njeni pritožbi. Posebnih razlogov, zaradi katerih to ni zadoščalo za njeno zavedanje o dejstvu, da o njeni pritožbi ni bilo odločeno, in je bil potreben še vpogled v spis, ki ga je tožnica izvedla več kot en mesec po objavi spornega vpisa v sodni register, tožnica ni navajala, čeprav je bilo na njej trditveno in dokazno breme za obstoj procesne predpostavke, da je bila tožba vložena znotraj subjektivnega roka iz tretjega odstavka 41. člena ZSReg. Da je za zatrjevani razlog ničnosti vedela že pred vpogledom v spis, pa izhaja tudi iz tožničinih tožbenih navedb, kjer navaja, da je v sodni spis opr. št. XI Pg 546/2021 vpogledala zato, ker ni mogla slediti ugotovitvam sodišča, da je sodba tudi v spornem delu postala pravnomočna.

11. Po oceni pritožbenega sodišča je tedaj pravilna presoja, da je tožnica zamudila 30-dnevni rok za vložitev tožbe za ugotovitev ničnosti vpisa iz tretjega odstavka 41. člena ZSReg. Pritožbeno sodišče dodaja, da ima po ustaljeni sodni praksi

zamuda z vložitvijo tožbe za ugotovitev ničnosti vpisa za posledico zavrženje tožbe na podlagi določbe prvega odstavka 274. člena ZPP, ki določa, da se tožba, ki je vložena prepozno, torej po preteku roka, ki je s posebnimi predpisi določen za vložitev tožbe, zavrže. Sodišče prve stopnje kljub ugotovitvi, da je tožba vložena prepozno, le-te ni zavrglo, temveč je zavrnilo tožbeni zahtevek, kar pa v konkretnem primeru ni v škodo tožnici, saj tudi v primeru, če bi bila njena tožba zavržena, zaradi zamude materialnega prekluzivnega roka ne bi mogla ponovno vložiti tožbe.

12. Zaradi zamude prekluzivnega roka za vložitev tožbe nadaljnja presoja utemeljenosti tožbenega zahtevka ni bila potrebna. Pritožbeno sodišče kljub temu pojasnjuje, da je sodišče prve stopnje pravilno presodilo, da je neutemeljena trditev tožnice, da sodba XI Pg 546/2021 s potrdilom o pravnomočnosti in izvršljivosti vsebuje neresnične podatke in da so zaradi takšne listine bili vpisi v sodni register nični. Tožnica v pritožbi trdi, da dejstvo, da je sodba XI Pg 546/2021 več kot leto dni po izvedenem vpisu dejansko postala pravnomočna, ne more retroaktivno za nazaj sanirati ničnosti vpisa. Pritožbeno sodišče pojasnjuje, da ne drži, da je sporna sodba postala pravnomočna šele več kot leto dni po izvedenem vpisu. Sodba XI Pg 546/2021 je bila v času spornih vpisov v sodni register že pravnomočna.

13. Sodba, zoper katero je bila vložena pritožba, za katero pa ni bila plačana sodna taksa, zaradi česar se šteje, da je bila pritožba umaknjena, postane pravnomočna s potekom roka za plačilo sodne takse, in ne šele s kasnejšim sklepom o fikciji umika pritožbe, ki ima le deklaratorno naravo.

Med strankama ni bilo sporno, da je bil sklep pritožbenega sodišča, s katerim je bil potrjen sklep prvostopenjskega sodišča v zadevi XI Pg 546/2021, s katerim je bila zavrnjena prošnja tukajšnje tožnice za oprostitev plačila sodne takse za pritožbo zoper sodbo XI Pg 546/2021, tožnici vročen 6. 6. 2022. Rok za plačilo sodne takse je začel teči naslednji dan po vročitvi omenjenega sklepa pritožbenega sodišča, kar pomeni dne 7. 6. 2022, in se je iztekel dne 21. 6. 2022. Kot je pritožbeno sodišče že pojasnilo v sklepu I Cpg 624/2023 z dne 31. 1. 2024, v katerem je odločalo o pritožbi tukajšnje tožnice zoper sklep o zavrnitvi njenega predloga za razveljavitev izdanega potrdila o pravnomočnosti in izvršljivosti sodbe XI Pg 546/2021, do umika pritožbe pride takoj, ko se stečejo pogoji zanj, kar v konkretnem primeru pomeni s potekom roka za plačilo sodne takse. Sodišče umika pritožbe ne odreja, temveč ga ugotavlja. Sklep o fikciji umika pritožbe je tako zgolj deklaratorne (ugotovitvene) narave, z njim sodišče ugotovi obstoj zakonskih pogojev po 105.a členu ZPP glede umika pritožbe. Neizdaja sklepa o fikciji umika pritožbe tako ne odloži nastopa pravnomočnosti sodbe. Zaradi umika pritožbe (zaradi neplačila sodne takse) zoper sodbo XI Pg 546/2021 ni bilo več mogoče vložiti rednega pravnega sredstva in je ta postala pravnomočna. To pomeni, da je bila sodba XI Pg 546/2021 na dan spornega vpisa v sodni register, tj. 10. 8. 2022, že pravnomočna, zato je sodišče prve stopnje (kljub napačni navedbi, da je sodba postala pravnomočna 19. 11. 2021) pravilno zaključilo, da sodba, ki je bila podlaga za sporni vpis, ni vsebovala neresničnih podatkov, zaradi katerih bi bili sporni vpisi nični.

14. Tožnica se pritožuje tudi zoper odločitev o stroških prvostopenjskega postopka in sodišču prve stopnje neutemeljeno očita, da odločitve o stroških ni mogoče preizkusiti. Sodišče prve stopnje je pojasnilo, da je o stroških toženk odločilo po specificirano priglašenih stroških toženk, in se pri tem sklicevalo na list. št. 109 in 111 spisa. V sodni praksi

je ustaljeno stališče, da je sodna odločba oziroma sklep o stroških dovolj obrazložen, če se sodišče sklicuje na stroškovnik v spisu, iz katerega stranke lahko razberejo način, kako je sodišče napravilo izračun, ki ga je nato v znesku navedlo v izreku svoje odločbe. Pritožbeni očitek, da odločitve sodišča prve stopnje o stroških ni mogoče preveriti, zato ni utemeljen. Iz obrazložitve odločitve o stroških namreč izhaja, da je sodišče prve stopnje priznalo vse specificirano priglašene stroške toženk, tožnica pa bi se z vpogledom v spis lahko seznanila s tem, katere stroške sta toženki specificirano priglasili.

15. Pritožnica pa utemeljeno navaja, da bi moralo sodišče prve stopnje pri odmeri pravdnih stroškov upoštevati vrednost spornega predmeta 7.500,00 EUR, kot jo je v tožbi navedla tožnica in jo je določilo tudi sodišče prve stopnje s sklepom z dne 10. 1. 2024. Posledično je odločitev o stroških prve toženke napačna, ker je sodišče prve stopnje prvi toženki priznalo priglašene stroške, prva toženka pa je stroške priglasila glede na višjo vrednost spornega predmeta.

16. Prvi toženki je glede na pravilno vrednost spornega predmeta in priglašene stroške v skladu z Odvetniško tarifo (OT) treba priznati naslednje potrebne stroške prvostopenjskega postopka: 400 točk za odgovor na tožbo (tar. št. 20/1 OT), 400 točk za prvo pripravljalno vlogo (tar. št. 20/1 OT) in 16 točk materialnih stroškov (tretji odstavek 11. člena OT), kar skupaj z DDV znaša 597,31 EUR. Prva toženka je priglasila tudi stroške odgovora na pritožbo zoper sklep o prekinitvi postopka z dne 7. 3. 2023, o katerih pa je že pravnomočno odločeno s sklepom I Cpg 512/2023 z dne 25. 10. 2023, s katerim je pritožbeno sodišče zavrglo pritožbo tožnice zoper sklep z dne 7. 3. 2023 in odločilo, da vsaka stranka nosi svoje stroške pritožbenega postopka.

17. Odločitev o stroških druge toženke pritožnica izpodbija samo v delu, v katerem je sodišče prve stopnje drugi toženki priznalo stroške odgovora na pritožbo zoper procesni sklep (sklep o prekinitvi postopka z dne 7. 3. 2023). Pritožbeno sodišče je že pojasnilo, da je o stroških pritožbenega postopka zoper sklep z dne 7. 3. 2023 že pravnomočno odločeno s sklepom I Cpg 512/2023 z dne 25. 10. 2023, s katerim je pritožbeno sodišče odločilo, da vsaka stranka nosi svoje stroške pritožbenega postopka. Sodišče prve stopnje torej o teh stroških ne bi smelo ponovno odločati, zato je pritožbeno sodišče od priznanih stroškov druge toženke odštelo priznano nagrado za sestavo odgovora na pritožbo zoper sklep z dne 7. 3. 2023, skupaj s pripadajočimi materialnimi stroški in DDV, kar znaša 147,86 EUR. Posledično je drugi toženki treba priznati 1.185,86 EUR (1.333,72 EUR minus 147,86 EUR) stroškov prvostopenjskega postopka.

18. Ker je pritožbeno sodišče ugotovilo, da so pritožbeni očitki glede odločitve sodišča prve stopnje v stroškovnem delu utemeljeni, je pritožbi delno ugodilo in sodbo sodišča prve stopnje v II. točki izreka spremenilo tako, da je tožnica dolžna v roku 15 dni povrniti stroške prvostopenjskega postopka prvi toženki v višini 597,31 EUR in drugi toženki v višini 1.185,86 EUR, vse z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od prvega naslednjega dne po izteku roka za plačilo.

19. Ker so pritožbeni očitki, ki se nanašajo na glavno stvar, neutemeljeni in ker pritožbeno sodišče tudi ob uradnem preizkusu izpodbijane sodbe ni zasledilo kršitev iz drugega odstavka 350. člena ZPP, je pritožbeno sodišče v preostalem delu pritožbo zavrnilo in sodbo sodišča prve stopnje v izpodbijanem in nespremenjenem delu potrdilo (353. člen ZPP).

20. Odločitev o pritožbenih stroških temelji na določbah prvega in drugega odstavka 165. člena ZPP v zvezi z drugim odstavkom 154. člena ZPP. Tožnica je v pretežnem delu uspela s pritožbo v stroškovnem delu (sodišče prve stopnje je toženkama priznalo skupaj 9.239,32 EUR stroškov prvostopenjskega postopka, po spremembi stroškovne odločitve pa bo morala tožnica toženkama povrniti skupaj 1.783,17 EUR stroškov prvostopenjskega postopka), propadla pa je glede odločitve o glavni stvari, katere vrednost spornega predmeta znaša 7.500,00 EUR. Pritožbeno sodišče ocenjuje, da je uspeh strank v pritožbenem postopku približno polovičen, zato je na podlagi drugega odstavka 154. člena ZPP odločilo, da krije vsaka stranka svoje stroške pritožbenega postopka.

Npr. VSL Sklep I Cpg 19/2021 z dne 23. 2. 2021, VSL sklep I Cpg 2059/2014 z dne 8. 1. 2015, VSK Sodba in sklep Cpg 124/2019 z dne 5. 9. 2019.

Primerjaj VSL sklep I Cp 2908/2009 z dne 10. 3. 2010, VSL Sklep I Cpg 168/2024 z dne 11. 7. 2024, VSL Sklep I Cpg 624/2023 z dne 31. 1. 2024.

Npr. VSL sodba II Cp 1614/2013 z dne 11. 9. 2013.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 105a, 274, 274/1

Zakon o sodnem registru (1994) - ZSReg  - člen 8, 8/5, 41, 41/1, 41/3

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.