VSL Sklep V Cp 143/2026
Sodna praksa višjih sodišč, 2026-02-24

Polona Marjetič Zemljič (preds.), mag. Barbara Petrič (poroč.), Matjaž Voglar

zavrženje predloga za vrnitev v prejšnje stanje - pravočasnost predloga za vrnitev v prejšnje stanje - vrnitev v prejšnje stanje - prepozen predlog za vrnitev v prejšnje stanje - subjektivni in objektivni rok - vloga, ki jo vloži stranka sama - vročitev odločbe pooblaščencu - vročanje stranki, ki ima pooblaščenca - vročanje pooblaščencu - neposredna vročitev stranki - pravilna vročitev

Tožnika v tem postopku zastopa pooblaščenka, zato je bil sklep vročen njej. Vročitev neposredno stranki, ki ima pooblaščenca, sploh ne bi štela za veljavno opravljeno in bi pomenila bistveno kršitev določb postopka.

Pritožba se zavrne in se izpodbijani sklep potrdi.

1. Sodišče prve stopnje je s sklepom zavrglo tožnikov predlog za vrnitev v prejšnje stanje. Ugotovilo je, da je bil vložen prepozno, in sicer po preteku 15 dni odkar je tožnik izvedel, da sta bili njegovi vlogi z dne 11. 12. 2024 zavrženi. Sklep o zavrženju je bil pooblaščenki tožnika vročen 2. 4. 2025, tožnik je bil o izdaji tega sklepa obveščen še z elektronskim sporočilom z dne 14. 5. 2025. Predlog je priporočeno poslal na pošto 31. 5. 2025.

2. Zoper sklep se pritožuje tožnik po pooblaščenki in med drugim navaja, da je predlog podal pravočasno v okviru šestmesečnega objektivnega roka. Vročitev odločbe preko elektronske pošte je nezakonita in neveljavna. Tožnik ima še vedno naslov za vročanje v A. Predlog za vrnitev v prejšnje stanje je tožnik zahteval osebno za svojo vlogo, o kateri pooblaščenka sploh ni bila seznanjena. Pooblaščenka ni bila imenovana kot pooblaščenka za sprejemanje pisanj, ampak je le pooblaščena za zastopanje tožnika v postopku. Sodišče je nezakonito sklep o dopolnitvi vročilo le pooblaščenki in ne tudi tožniku osebno.

3. Prva toženka na pritožbo ni odgovorila.

5. Iz tožnikovega predloga za vrnitev v prejšnje stanje izhaja, da tožnik želi doseči razveljavitev sklepa z dne 28. 3. 2025, s katerim je sodišče zavrglo njegovi vlogi z dne 11. 12. 2024, ki ju je na sodišče poslal sam (eno po elektronski pošti in drugo priporočeno). Najkasneje z izdajo in vročitvijo sklepa o zavrženju se je tožnik seznanil, da je zamudil rok, znotraj katerega bi lahko dosegel vsebinsko obravnavo njegovih vlog. Tožnika v tem postopku zastopa pooblaščenka, zato je bil sklep vročen njej dne 2. 4. 2025. Kot je pojasnilo sodišče prve stopnje v 5. točki obrazložitve izpodbijanega sklepa, je taka vročitev skladna s prvim odstavkom 137. člen Zakona o pravdnem postopku.

Vročitev neposredno stranki, ki ima pooblaščenca, sploh ne bi štela za veljavno opravljeno in bi pomenila bistveno kršitev določb postopka.

Dejstvo, da je sodišče tožniku 14. 5. 2025 poslalo elektronsko sporočilo z obvestilom o zavrženju njegovih vlog,

za ugotavljanje pravočasnosti predloga tako sploh ni pomembno, ker se šteje, da je bil tožnik z zavrženjem seznanjen ob vročitvi sklepa njegovi pooblaščenki. Tožnikov predlog za vrnitev v prejšnje stanje, ki je bil vložen 31. 5. 2025, kar je skoraj dva meseca po vročitvi sklepa o zavrženju, je tako očitno prepozen in ga je sodišče pravilno zavrglo.

6. Predlog za vrnitev v prejšnje stanje je podan pravočasno, če je podan v objektivnem roku šestih mesecev od dneva zamude

in znotraj subjektivnega roka 15 dni. Pravočasen je le tisti predlog, ki je podan znotraj obeh navedenih časovnih okvirov. Tožnik, ki je zamudil subjektivni rok za vložitev predloga za vrnitev v prejšnje stanje, ne more pravočasnosti svojega predloga uspešno zatrjevati s tem, da je predlog podal znotraj objektivnega šestmesečnega roka.

7. Ker je bil predlog za vrnitev v prejšnje stanje pravilno zavržen kot prepozen, se pritožbeno sodišče ne bo podrobneje opredelilo do v pritožbi zatrjevanih kršitev glede vročanja in ustreznosti zatrjevanja teh kršitev v okviru predloga za vrnitev v prejšnje stanje.

8. Po ugotovitvi, da niso podani niti zatrjevani niti po uradni dolžnosti preizkušeni pritožbeni razlogi (drugi odstavek 350. člena ZPP v zvezi s 366. členom ZPP), je pritožbeno sodišče pritožbo tožnika zavrnilo in sklep sodišča prve stopnje potrdilo (2. točka 365. člena ZPP). Zaradi neuspešnosti s pritožbo tožnik sam krije svoje stroške te pritožbe. Odločitev o njih je vsebovana v odločitvi o zavrnitvi pritožbe (prvi odstavek 165. člena ZPP v zvezi s 366. členom ZPP).

Ur. l. RS, št. 26/99 s spremembami in dopolnitvami, v nadaljevanju ZPP.

, 1. knjiga, GV založba, Ljubljana 2005, str. 551-552.

Sklep o zavrženju mu takrat ni bil vročen niti mu ni bil poslan po elektronski poti.

Skladno z drugim odstavkom 117. člen ZPP se mora predlog vložiti v petnajstih dneh od dneva, ko je prenehal vzrok, zaradi katerega je stranka zamudila narok ali rok; če je stranka šele pozneje zvedela za zamudo, pa od dneva, ko je za to zvedela.

Po šestih mesecih od dneva zamude se ne more več zahtevati vrnitve v prejšnje stanje (tretji odstavek 117. člena ZPP).

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 117, 117/2, 117/3, 137, 137/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.