VSL Sklep IV Cp 2270/2025
Sodna praksa višjih sodišč, 2026-01-14

Bojan Breznik (preds.), Karmen Ceranja (poroč.), Martina Erzin

odločanje o varstvu, vzgoji in preživljanju otrok - odločba o stikih - največja korist otroka - konfliktnost med starši - mnenje Centra za socialno delo (CSD) - skupno starševstvo - načelo kontinuitete vzgoje in varstva - kraj prevzema in oddajanja otroka - določitev višine preživnine - otrokove potrebe - pridobitne zmožnosti staršev - finančno stanje - brezposelnost - denarna socialna pomoč - potrdilo izbrane zdravnice - način izvrševanja stikov - pravica do osebnih stikov staršev in otrok - postopno uvajanje stikov - neosebni stiki - telefonski stiki z otrokom - stiki med šolskimi počitnicami - nadomeščanje stikov

Predaja deklic pred policijsko postajo (za kar se zavzema predlagateljica) ni v njuno korist.

I. Pritožbama se delno ugodi in se IV. točka izreka sklepa sodišča prve stopnje spremeni tako, da se glasi:

" Stiki mld. otrok A. A. in B. A. z materjo C. A. potekajo:

- prva dva meseca po pravnomočnosti tega sklepa enkrat mesečno, in sicer prvi vikend v mesecu, če ni drugačnega dogovora, tako, da oče pripelje deklici v petek ob 18.00 na sporazumno dogovorjeni kraj v D., kjer ju prevzame mati in ju nato v nedeljo ob 17.00 mati pripelje na sporazumno dogovorjeni kraj na E., kjer ju prevzame oče;

- tretji in četrti mesec po pravnomočnosti tega sklepa na tri tedne, pri čemer se prvi stik v tretjem mesecu po pravnomočnosti tega sklepa izvede prvi vikend v mesecu in nato vsake tri tedne, če ni drugačnega dogovora, tako, da oče pripelje deklici v petek ob 18.00 na sporazumno dogovorjeni kraj v D., kjer ju prevzame mati in ju nato v nedeljo ob 17.00 mati pripelje na sporazumno dogovorjeni kraj na E., kjer ju prevzame oče;

- nato pa na vsakih 14 dni, če ni drugačnega dogovora, tako, da oče pripelje deklici v petek ob 18.00 na sporazumno dogovorjeni kraj v D., kjer ju prevzame mati in ju nato v nedeljo ob 17.00 mati pripelje na sporazumno dogovorjeni kraj na E., kjer ju prevzame oče;

- v času praznikov in medletnih počitnic tako, da bosta deklici zimske počitnice v lihem letu preživeli z očetom, v sodem letu pa z materjo, velikonočni vikend s ponedeljkom v lihem letu z materjo, v sodem z očetom, čas od 27. 4. do 2. 5. v lihem letu z očetom, v sodem letu z materjo, jesenske počitnice v lihem letu z materjo, v sodem z očetom, čas od 24. 12. 20 28. 12. v lihem letu z očetom, v sodem z materjo, čas od 28. 12. do 2. 1. v lihem letu z materjo, v sodem z očetom; za ostale praznike velja redna shema izvajanja varstva in vzgoje, pri čeme se starša o uri, kraju in načinu prevzema dogovarjata sproti;

. v času šolskih počitnic (od 25. 6. do 31. 8.) deklici preživita strnjeno 14 dni z materjo in strnjeno 14 dni z očetom, o čemer se starša dogovorita in uskladita najkasneje do 31. 5. tekočega leta, če dogovora ne bo, deklici preživita z materjo čas od 1. 7. do 15. 7., z očetom pa čas med njegovim kolektivnim dopustom;

- kadar ni osebnih stikov, stiki matere z deklicama potekajo tudi po telefonu;

- stiki, ki odpadejo zaradi objektivnih razlogov, se nadomestijo v skladu z dogovorom udeležencev.

II. V preostalem delu se pritožbi zavrneta in se sklep sodišča prve stopnje v izpodbijanem in nespremenjenem delu potrdi.

III. Udeleženca sama krijeta stroške pritožbenega postopka.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom (I) razvezalo zakonsko zvezo, ki sta jo udeleženca sklenila 13. 8. 2011, (II) mladoletni hčeri A. A. in B. A. zaupalo v varstvo in vzgojo očetu, (III) določilo njuno stalno prebivališče na naslovu očetovega stalnega prebivališča, (IV) določilo potek njunih rednih stikov ter stikov v času praznikov, medletnih in poletnih počitnic z materjo, (V) predlagateljici naložilo, da mora od 12. 5. 2025 plačevati za vsako od hčera preživnino v znesku 80 EUR mesečno, (VI) zavrnilo, kar sta udeleženca zahtevala več ali drugače in (VII) odločilo, da vsak udeleženec trpi svoje stroške tega postopka.

2. Zoper navedeni sklep sta se pritožila oba udeleženca.

Predlagateljica iz vseh pritožbenih razlogov izpodbija II., III., IV., V. in VI. točko sklepa. Predlaga, da višje sodišče sklep v izpodbijanem delu spremeni tako, da otroka dodeli njej, nasprotnemu udeležencu pa določi stike in naloži plačilo preživnine oziroma sklep v izpodbijanem delu razveljavi in zadevo vrne v ponovni postopek prvostopnemu sodišču. Navaja, da je sodišče standard največje koristi otrok določilo izključno na podlagi dejstva, da sta deklici, ko se je predlagateljica umaknila iz nasilnega okolja pri nasprotnem udeležencu, ostali pri slednjem in sta vpeti v tamkajšnje okolje. Kontinuiteta ni sama sebi namen, ampak le eden od kriterijev, ki ga je treba uravnotežiti z varnostjo, zdravjem, čustveno stabilnostjo in razvojnimi potrebami otrok. Sodišče je zanemarilo vse indikacije zanemarjanja in neustrezne skrbi za otroka, na katere je predlagateljica opozarjala med postopkom, in sicer, da sta hčeri neprimerno oblečeni, slabše higiensko oskrbljeni, da mlajši hčeri uhaja urin, da se prehranjujeta s snacki, da sta prekomerno izpostavljeni ekranom in angleškim vsebinam. Navedeno potrjujejo tudi vrtčevska in šolska poročila. Med postopkom je predlagateljica opozarjala tudi na psihično, ekonomsko in spolno nasilje s strani nasprotnega udeleženca ter na njegove težave z alkoholom in odvisnostjo od video iger. Bil je tudi hospitaliziran v psihiatrični kliniki in trenutno prejema antidepresivno terapijo. Dodatno opozarja na zaskrbljujoče vedenje nasprotnega udeleženca, ki ga zaznava med video klici z otrokoma Opazila je, da starejši hčeri govori, da objema njeno blazino, ker jo pogreša. A. A. ji je povedala, da nasprotni udeleženec občasno pride k njej v posteljo. Sodišče je nekritično sledilo mnenju CSD, ki ni opravil ogleda obeh okolij, kjer živita udeleženca, z vidika vpliva na razvoj otrok. Predlagateljica je morala zbežati iz ogrožajočega okolja in ne sme biti sankcionirana z odvzemom otrok. Sedaj ima stabilno in varno okolje, ki zagotavlja boljše pogoje za razvoj mladoletnih deklic, kot so pri nasprotnem udeležencu. Predlagateljica je motivirana za sodelovanje s strokovnimi službami. Dodatno prilaga slikovni material, ki ga je zbirala eno leto med video klici, ter lastne pripombe in pojasnila, vse v zvezi z neustrezno skrbjo nasprotnega udeleženca za deklici. Prilaga še dokazni material s pojasnili, ki prikazuje njeno aktivno skrb za deklici in ustrezno bivalno okolje. Iz previdnosti, za primer, če sodišče ne bi otrok dodelilo njej, še navaja, da so stiki določeni preveč restriktivno in s predolgim prehodnim obdobjem. Nujno bi bilo treba določiti tudi obveznost nadomeščanja stikov, ki bi odpadli iz objektivno opravičljivih razlogov, in režim video klicev, ker obstaja nevarnost, da bo nasprotni udeleženec takšne stike preprečeval oziroma omejeval. Tudi preživnina je previsoko določena. Nasprotni udeleženec živi v hiši svoje matere, ki mu pomaga pri skrbi za otroka, pomagajo mu tudi drugi družinski člani in člani predlagateljičine družine. Poleg plače prejema tudi otroški dodatek. Po drugi strani predlagateljica živi v najemu, prejema le denarno socialno pomoč in je objektivno zdravstveno omejena, kar zmanjšuje njeno pridobitno sposobnost.

Nasprotni udeleženec se je pritožil zoper del IV. točke in V. točko izreka. Predlaga, da se sklep v navedenem delu spremeni tako, da se spremeni lokacija predaje otrok in da v času šolskih počitnic, če se starša do 31. 5. ne dogovorita drugače, deklici z materjo preživita 14 dni strnjeno, in sicer prva dva tedna v mescu juliju, preostale počitnice pa z očetom, s tem, da se stiki, ki so sicer določeni, ne izvajajo. Predlaga še, da se preživnina zviša na 100 EUR. Navaja, da je ureditev predaje v F. otrok logistično nesmiselna in neučinkovita. V nadaljevanju pritožbe podrobno analizira razdaljo med bivališčema udeležencev in trdi, da časovno in finančno breme prevozov s predajo v F. ni razdeljeno na pol, še posebej če se upošteva, da je po odselitvi matere sam prevzel celotno breme vzgoje in skrbi za hčeri in je kvečjemu na strani matere, da se bolj angažira pri izvedbi stikov. Predaja otrok v F. ni vzorec, bila je le enkrat, ko se je nasprotni udeleženec strinjal, da hčerki pripelje tja, da bi po pol leta sploh prvič videli mater v živo. Sodišče je določilo, da stiki deklic z materjo med počitnicami potekajo zadnji teden v juliju in prvi teden v avgustu, ko ima nasprotni udeleženec praviloma kolektivni dopust. Ker je predlagateljica brez zaposlitve, je edino pošteno, da se to upošteva. Tudi njemu je treba omogočiti, da s hčerama preživi vsaj določen del poletja strnjeno in določiti, da v preostalem delu poletja, ko deklici nista 14 dni strnjeno z materjo, vikend stiki ne potekajo oziroma, da sta v preostalem delu poletja z očetom. Sodišče je ocenilo potrebe otrok na 650 EUR. S preživnino 160 EUR predlagateljica pokrije le cca 24,6 % potreb, preostalih 75,4 % pa nosi nasprotni udeleženec, ki hkrati nosi tudi celotno breme vsakodnevne skrbi, vzgoje in nege, pri čemer prejema dohodek blizu minimalne plače. Sodišče je prekomerno upoštevalo trenutno finančno stanje predlagateljice in premalo njene dejanske pridobitne zmožnosti, saj je samo ugotovilo, da opravlja dopolnilno dejavnost.

3. Udeleženca sta na pritožbi odgovorila. Nasprotujeta pritožbenim navedbam drugega udeleženca in vztrajata pri svojih pritožbenih trditvah.

5. Sodišče prve stopnje je upoštevaje okoliščine obravnavanega primera izključilo možnost skupnega starševstva (138. člen Družinskega zakonika, DZ) in v nadaljevanju mladoletni hčeri A. A. (rojeno ... 2017) in B. A. (rojeno ... 2020) utemeljeno zaupalo v varstvo in vzgojo očetu oziroma nasprotnemu udeležencu. Ugotovilo je, da se je predlagateljica oktobra 2024 odselila od nasprotnega udeleženca v G., kasneje pa v H. Zaradi oddaljenosti prebivališč udeležencev

in njune nezmožnosti komunikacije skupno starševstvo po mnenju CSD ni v korist deklic. Poleg tega predlagateljica od oktobra 2024 do maja 2025

z deklicama ni imela osebnega stika, z njima je komunicirala le preko video klicev. V maju 2025 je bil izveden prvi osebni stik, ko je nasprotni udeleženec pripeljal deklici v F., kjer ju je mati prevzela. Po neprerekanih trditvah nasprotnega udeleženca predlagateljica tudi med poletnimi počitnicami v letu 2025 ni imela osebnega stika s hčerama. Udeleženca glede tega sicer navajata različne razloge; predlagateljica, da ji je bilo rečeno, da bosta deklici ves čas na morju, kar se je kasneje izkazalo za neresnično, nasprotni udeleženec pa, da predlagateljica vse poletje ni izrazila želje po osebnih stikih.

6. Razlog za neizvajanje osebnih stikov deklic z materjo med poletjem nenazadnje niti ni pomemben. Izhajajoč iz načela največje koristi otrok je namreč odločilno, da deklici že dlje časa bivata (le) pri očetu, da sta vpeti v vsakdanje okolje, vrtec, šolo in obstoječo socialno mrežo. Njuna selitev bi pomenila prekinitev vsakodnevnih stikov s prijatelji, družinskimi člani, menjavo vrtčevskega/šolskega okolja, kar bi lahko imelo negativne posledice za njun čustveni razvoj in občutek stabilnosti.

Pritožbene navedbe o neustreznem upoštevanju kontinuitete začasnega stanja, ne vzbujajo nobenega dvoma v zaključek sodišča prve stopnje, da je v največjo korist deklic, da se zaupata v varstvo in vzgojo očetu, ki jima že od oktobra 2024 predstavlja varno in stabilno okolje.

Tudi pritožbene trditve, da ima predlagateljica sedaj okolje, ki deklicam zagotavlja boljše pogoje kot pri nasprotnem udeležencu, ne prepričajo. Sodišče prve stopnje je ugotovilo, da predlagateljica nima uvida v dejansko korist otrok, ampak jo vidi skozi svoje oči, pri čemer izhaja iz konfliktnih odnosov, ki jih ima z nasprotnim udeležencem in s svojo primarno družino, s katero je prekinila stike, ker so nasprotovali njeni novi zvezi s starejšim moškim.

7. Neutemeljeni so nadalje pritožbeni očitki predlagateljice v zvezi z domnevno nesposobnostjo nasprotnega udeleženca za skrb za deklici. Sodišče prve stopnje je, zlasti na podlagi mnenja CSD, zanesljivo ugotovilo, da nasprotni udeleženec primerno skrbi za vsakodnevno rutino in varnost deklic. Pri tem ni sam, pomagajo mu njegova mati ter drugi družinski člani, kar dodatno prispeva k občutju varnosti, kontinuitete in prisotnosti širše podporne mreže. Po ugotovitvah sodišča prve stopnje nasprotni udeleženec sodeluje s CSD in izvaja vsa njihova priporočila. Deklicama, ki sta bili v stiski zaradi nenadnega odhoda matere, je omogočil tudi dodatno strokovno podporo.

8. Ni res, da je sodišče prve stopnje zanemarilo njene trditev o indikacijah, da nasprotni udeleženec zanemarja in ne skrbi ustrezno za deklici. Iz obrazložitve izpodbijanega sklepa izhaja, da je v zvezi s tem zaslišalo nasprotnega udeleženca in kot prepričljiva sprejelo njegova pojasnila tako glede uhajanja urina, neustreznega prehranjevanja, prekomerne izpostavljenosti ekranom in angleškemu jeziku ipd. kot njegovih domnevnih psihičnih težav.

9. Glede na to, da sta deklici imeli v obdobju 10 mesecev (od oktobra 2024 do izdaje izpodbijanega sklepa 27. 8. 2025) le en oseben stik s predlagateljico, je sodišče prve stopnje v skladu z mnenjem CSD odločilo, da se stiki povečujejo postopoma, in sicer tako, da prva dva meseca po pravnomočnosti sklepa potekajo enkrat mesečno (prvi vikend v mesecu) od petka od 18.00 ure do nedelje do 17.00 ure; tretji in četrti mesec po pravnomočnosti sklepa na tri tedne, pri čemer se prvi stik v tretjem mesecu po pravnomočnosti izvede prvi vikend v mesecu, nato pa na tri tedne; nato pa na vsakih 14 dni.

10. Pritožbene navedbe predlagateljice, da je režim stikov preveč restriktiven in prehodno obdobje predlogo, niso utemeljene. Postopnost je potrebna zaradi materine preselitve v drugo okolje, na katerega se morata deklici postopno privaditi, pri čemer je treba spremljati njuno prilagajanje na novo življenjsko okolje in morebiten vpliv novih družinskih razmerij

11. Utemeljeno pa se predlagateljica zavzema za nadomeščanje odpadlih stikov in za formalizacijo izvajanja telefonskih oziroma video klicev. Ker so osebni stiki (še posebej v prehodnem obdobju) redki, je treba tiste, ki odpadejo iz objektivnih razlogov, nadomestiti, saj se bo le tako ohranil odnos med materjo in deklicama. Iz izpodbijanega sklepa nadalje izhaja, da je sodišče prve stopnje določilo le potek osebnih stikov, ne pa tudi telefonskih oziroma video klicev, ki sicer redno potekajo večkrat na teden.

Čeprav v pritožbi zatrjevana nevarnost, da bo nasprotni udeleženec klice preprečeval ali omejeval, ni z ničemer izkazana, je treba glede na siceršnji konflikten odnos med udeležencema, ki med seboj ne komunicirata, po presoji pritožbenega sodišča IV. točko izreka (o določitvi stikov) dopolniti tako, da se poleg obveznosti nadomeščanja odpadlih osebnih stikov izrecno določi, da stiki matere z deklicama potekajo tudi po telefonu oziroma z video klicem. Natančnejšega režima (to je določenih dni v tednu ali celo ur) pritožbeno sodišče ni določilo, saj to zaradi različnih dnevnih obveznosti staršev in deklic niti ni mogoče.

12. Nasprotni udeleženec utemeljeno nasprotuje lokaciji predaje deklic na začetku in koncu osebnega (vikend) stika. Sodišče prve stopnje je kraj predaje določilo v F.

, ker naj bi bil to vzorec, ki sta ga udeleženca sama izbrala ob izvedbi edinega osebnega stika oziroma naj bi bil po oceni udeležencev nekako na pol poti. V pritožbi nasprotni udeleženec s primerjavo razdalj od bivališč udeležencev do F. in porabe časa utemeljuje, da je v izpodbijanem sklepu določena ureditev nesmiselna in neučinkovita ter da breme prevozov ni ne časovno ne finančno enakomerno porazdeljeno. Pritožbeno sodišče se z njim strinja. Izvedba enega stika s predajo otrok v F. ne predstavlja vzorca, poleg tega pa je treba upoštevati, da je nasprotni udeleženec za razliko od predlagateljice zaposlen in da je po njeni odselitvi prevzel celotno breme vzgoje in skrbi za deklici, pa tudi po koncu prehodnega obdobja bo njegovo breme večje.

13. Nasprotni udeleženec je v pritožbi predlagal, da se kraj predaje otrok določi tako, da ob začetku stika mati prevzame deklici v kraju, kjer biva oče, oče pa ju ob koncu stika prevzame v kraju, kjer biva mati; podredno pa, da ju ob začetku stika oče pripelje v D., kjer ju mati prevzame, ob koncu stika pa ju mati pripelje do E., kjer ju prevzame oče. Glede na to, da se mati izogiba

bližini očetovega prebivališča, je bolj verjetno, da bodo stiki lažje potekali s prevzemom deklic v D., zato pritožbeno sodišče šteje, da je glede kraja prevzema v največjo korist deklic očetov podredni predlog. Pritožbeno sodišče še dodaja, da takšna ureditev ustrezno upošteva položaj očeta, ki mora deklici pripeljati na začetek stika po službi. Natančnega kraja predaje v D. in na E. pritožbeno sodišče ni določilo in to prepušča udeležencema, od katerih se pričakuje, da bosta vsaj v tem segmentu sposobna doseči sporazum. Ob tem le opozarja na mnenje CSD, iz katerega izhaja, da predaja deklic pred policijsko postajo (za kar se zavzema predlagateljica) ni v njuno korist.

14. Sodišče prve stopnje je še odločilo, da v času šolskih poletnih počitnic hčeri preživita z materjo strnjeno 14 dni, o čemer se starša dogovorita najkasneje do 31. 5. tekočega leta, če dogovora ni, pa hčeri preživita z materjo druga dva tedna v mesecu juliju, to je od 15. 7. do 31. 7. Nasprotni udeleženec v pritožbi sicer zmotno trdi, da je sodišče prve stopnje določilo, da poletni stik z materjo poteka zadnji teden v juliju in prvi teden v avgustu, vendar se utemeljeno zavzema, da se pri določitvi termina upošteva, da ima sam praviloma kolektivni dopust bodisi zadnji teden v juliju in prvi teden v avgustu bodisi prva dva tedna v avgustu. V odgovoru na pritožbo predlagateljica v zvezi s tem ni navedla ničesar. Ker je predlagateljica nezaposlena, pritožbeno sodišče ne vidi razlogov, da se njeno preživljanje časa s hčerama med poletjem ne bi prilagodilo očetovemu kolektivnemu dopustu, med katerim bo lahko tudi on s hčerama strnjeno preživel 14 dni, zato je sledilo njegovemu predlogu, da stiki deklic z materjo med poletnimi počitnicami v primeru izostanka dogovora do 31. 5. za tekoče leto potekajo od 1. 7. do 15. 7.

15. Nasprotni udeleženec v zvezi s poletnimi počitnicami predlaga tudi, da se določi, da sta hčeri preostali del poletnih počitnic z njim oziroma da se vikend stiki v tem obdobju ne izvajajo oziroma da hčeri tudi z njim preživita vsaj del poletja strnjeno. Redni vikend stiki se po ustaljeni sodni praksi izvajajo tudi med počitnicami, s tem, da je treba tudi nasprotnemu udeležencu med počitnicami omogočiti preživljanje strnjenega časa s hčerama, vsaj v času njegovega kolektivnega dopusta.

16. Zaradi vsega navedenega je pritožbeno sodišče pritožbama obeh udeležencev glede stikov delno ugodilo in spremenilo ta del odločitev tako, da (1) se stiki med materjo in hčerama izvajajo tudi s telefonskimi in video klici, (2) se stiki, ki odpadejo iz objektivnih razlogov, nadomeščajo, (3) se kot kraj predaje otrok ob vikend stikih določi D. oziroma E., (4) da hčeri z materjo med poletnimi počitnicami, če do 31. 5. za tekoče leto ni drugačnega dogovora med staršema, strnjeno preživita čas od 1. 7. do 15. 7., z očetom pa strnjeno čas med njegovim kolektivnim dopustom.

17. Treba pa je še poudariti, da je pri izvrševanju stikov - bodisi osebnih bodisi po telefonu - ključnega pomena sodelovanje med udeležencema, vzajemna podpora njunim ravnanjem, uvid v potrebe deklic in zmožnost prilagajanja novim okoliščinam, ki so nastale po selitvi matere.

18. Sodišče prve stopnje je na podlagi izpovedbe nasprotnega udeleženca in splošno znanih potreb otrok starosti deklic (5 in 8 let) ugotovilo, da stroški za B. A. znašajo okrog 350 EUR mesečno, za A. A. pa okrog 300 EUR. Po ugotovitvi, da predlagateljica ni zaposlena in prejema denarno socialno pomoč v višini 483,97 EUR, nasprotni udeleženec pa je v enakem obdobju prejel povprečno 1.144,67 EUR (vključno z regresom), je odločilo, da predlagateljica plačuje za vsako od deklic 80 EUR preživnine mesečno, s čimer bo pokrivala približno 1/4 njunih preživninskih potreb.

19. Glede višine preživnine se pritožujeta oba udeleženca. Predlagateljica opozarja, nasprotni udeleženec živi v hiši svoje mame, da mu pri skrbi za otroke pomagajo njegovi in njeni družinski člani ter da poleg plače prejema otroški dodatek. Nasprotni udeleženec pa sodišče prve stopnje očita, da je preveč upoštevalo trenutno finančno stanje predlagateljice, premalo pa njene dejanske pridobitne zmožnosti in predlaga, da se preživnina zviša na 100 EUR mesečno za vsako od deklic.

20. Obe pritožbi sta v tem delu neutemeljeni. Po presoji pritožbenega sodišča je sodišče prve stopnje položaj, prihodke in pridobitne zmožnosti obeh udeležencev v trenutnih okoliščinah ustrezno uravnotežilo. Iz neizpodbijanih dejanskih ugotovitev izhaja, da je predlagateljica v relevantnem obdobju prejemala 483,97 EUR mesečno, od česar nameni 300 EUR za najemnino, ostalo pa za stroške in hrano. Čeprav nasprotni udeleženec utemeljeno poudarja, da ima predlagateljica, ki je brezposelna, in med tednom nima nobenih obveznosti glede otrok, vse možnosti za iskanje zaposlitve oziroma možnosti kakršnegakoli zaslužka, je treba upoštevati, da je predložila zdravniško potrdilo z dne 24. 3. 2025 (priloga A 11), iz katerega izhaja, da je v procesu diagnostičnih in terapevtskih postopkov in ne bo zmožna delati vsaj 3 mesece. Po drugi strani pa se predlagateljica neutemeljeno zavzema za nižjo preživnino, saj ne izpodbija dejanske ugotovitve sodišča prve stopnje, da "nekaj malega opravlja dopolnilne dejavnosti".

21. Vsak udeleženec nosi svoje stroške pritožbenega postopka sam. V tovrstnih postopkih odloča sodišče o stroških postopka po prostem preudarku. Ker je zasledovana predvsem korist otroka, kar mora biti skupni cilj obeh udeležencev, je pritožbeno sodišče odločilo, da nosita vsak svoje stroške pritožbenega postopka.

Ko sta deklici z materjo preživeli prvomajske praznike (6 dni).

Mnenje CSD z dne 1. 7. 2025 (list št. 17).

Na tem mestu je treba še dodati, da je CSD med obiskom na domu nasprotnega udeleženca opravil tudi razgovor z deklicama. A. A. je strokovnim delavkam samoiniciativno povedala, da bi rada ostala v hiši pri atiju, B. A. pa da ji je lepo, ko jo mamica pokliče in da ima pri atku vse.

Glej izpovedbo nasprotnega udeleženca na list. št. 40-44.

Deklici sta nezaupljivi do materinega novega partnerja.

Iz podatkov v spisu in iz mnenja CSD izhaja, da nasprotni udeleženec telefonskih stikov na noben način ne omejuje. Predlagateljica je celo sama povedala, da "realno ima pet do šest stikov na teden, ki trajajo deset do dvajset minut, tudi pol ure"; izpovedba na list. št. 38.

Tako, da oče pripelje hčeri v petek ob 18.00 uri na parkirišče trgovine I. d. o. o. v F., kjer ju mati prevzame in ju nato mati v nedeljo ob 17.00 uri pripelje na isto mesto, kjer ju oče prevzame.

Zaslišana je povedala, da po odhodu ni vzpostavila osebnega stika s hčerama, ker jo je strah tiste regije in ne mara priti v to okolje, ker njeno telo slabo reagira zaradi nasilja, ki se ji je dogajalo.

Družinski zakonik (2017) - DZ  - člen 138, 138/3, 140, 141, 141/5, 151

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.