VSM Sodba I Cp 997/2025
Sodna praksa višjih sodišč, 2026-01-27

Dita Mlakar (preds.), mag. Andreja Veselič (poroč.), Vlasta Polanec

CIVILNO PROCESNO PRAVO - OBLIGACIJSKO PRAVO - POGODBENO PRAVO

kreditna pogodba - odstop od pogodbe - učinkovanje odstopne izjave - vročitev izjave o odstopu - javni sklad - samostojni podjetnik - stvarna pristojnost

V primeru priporočenih pošiljk pa se šteje, da je bila pošiljka vročena z iztekom 15. dne od dneva oddaje pošiljke na pošto, če je pošiljka bila poslana na zadnji posredovani naslov. S takim dogovorom, ki velja tudi za vročanje izjave o odstopu od kreditne pogodbe, sta se pravdni stranki (drugače kot to sicer ureja dispozitivno pravilo OZ) sporazumeli, da začne odpoved pogodbe učinkovati po preteku 15 dni od oddaje priporočene pošiljke, če se je tožnica odločila odstop od pogodbe vročiti po pošti. Priporočeno pošiljanje pošte pa ne zahteva hkrati tudi nujnega osebnega prevzema, da bi bila vročitev dokazana s podpisano povratnico. V tem primeru namreč ne gre za vročanje v sodnem postopku, pač pa pred njim, kar se opravlja v skladu z določbami ZPSto-2. Drugačno tolmačenje teh pogodbenih določil, za kar se zavzema toženec v pritožbi, ni utemeljeno.

I. Pritožba se zavrne in se sodba sodišča prve stopnje potrdi.

II. Pravdni stranki krijeta sami svoje stroške pritožbenega postopka.

1. Z izpodbijano sodbo je sodišče prve stopnje odločilo, da mora tožena stranka v 15 dneh od prejema sodbe tožeči stranki plačati znesek 10.063,59 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od dne 12. 3. 2024 (točka I. izreka) in pravdne stroške v znesku 888,50 EUR, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi od naslednjega dne po poteku 15-dnevnega roka za izpolnitev (točka II. izreka).

2. Zoper zgoraj navedeno sodbo vlaga pritožbo tožena stranka (v nadaljevanju toženec) iz vseh pritožbenih razlogov iz prvega odstavka 338. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP). Navaja, da je sodišče nepravilno zavrnilo njen ugovor v zvezi s stvarno nepristojnostjo Okrajnega sodišča v Mariboru, saj sta oba subjekta spora gospodarska subjekta in se s takšno dejavnostjo - gospodarsko, tudi ukvarjata.

Sodišče prve stopnje je tudi nepravilno zaključilo, da je tožeča stranka (v nadaljevanju tožnica) pravilno odstopila od pogodbe, saj toženec ni prejel nobenega odstopa od pogodbe. Način vročitve, ki ga je izbrala tožnica je bil nepravilen, iz povratnice - obvestila o vročitvi pa ne izhaja, da jo je podpisal toženec. Sodišče je zmotno štelo, da je tožnica opravila vročitev priporočeno, ker je ni.

Nadalje je terjatev tožnice neutemeljena tudi po temelju in po višini. Toženec je res s tožnico sklenil sporno kreditno pogodbo in je obroke po pogodbi plačeval, v zadnjem letu na način, kot izhaja iz priloženih kartic plačil. Pri tem pa iz tožbe ni razvidno, za katero obdobje, in katere zapadle obroke tožnica terja, ter na kakšen način so v izpisku odprtih postavk obračunane obresti. Toženec je zato ugovarjal višini terjatve tudi iz razloga neupravičenega obračuna obresti, saj tožnica po priloženih karticah terja pogodbene obresti, zamudne obresti in ponovno zamudne obresti od obresti.

Toženec pritožbenemu sodišču predlaga, da njegovi pritožbi ugodi, zadevo odstopi v pristojno reševanje stvarno pristojnemu Okrožnemu sodišču v Mariboru, ki naj v nadaljevanju tožbeni zahtevek zavrne, tožnici pa naloži plačilo stroškov postopka s pripadajočimi zakonskimi zamudnimi obrestmi. Zahteva tudi povračilo stroškov pritožbenega postopka.

3. Tožnica v odgovoru na pritožbo prereka pritožbene navedbe in se zavzema za zavrnitev pritožbe in potrditev izpodbijane sodbe. Prav tako zahteva povračilo stroškov pritožbenega postopka.

5. Ob preizkusu izpodbijane sodbe po uradni dolžnosti (drugi odstavek 350. člena ZPP), pritožbeno sodišče ni našlo uradno upoštevnih bistvenih kršitev določb postopka iz 1., 2., 3., 6., 7., 11., 12. in 14. točke drugega odstavka 339. člena ZPP.

6. Iz pritožbe sicer izhaja, da se tožnica pritožuje tudi iz pritožbenega razloga "bistvenih kršitev določb postopka", vendar v pritožbi ne konkretizira, katero bistveno kršitev, na katero pritožbeno sodišče ne pazi po uradni dolžnosti, očita sodišču prve stopnje, niti tega ni razbrati iz pritožbenih zatrjevanj. Bistvene kršitve določb postopka, ki niso del uradnega preizkusa (4., 5., 8., 9., 10., 13. in 15. točka drugega odstavka 339. člena ZPP), namreč pritožbeno sodišče preizkusi v okviru izrecno konkretiziranih trditev v pritožbi. Golo sklicevanje na ta pritožbeni razlog, kot je to storil toženec v pritožbi, je zato v pritožbenem postopku neupoštevno.

7. Pravilna je tudi odločitev sodišča prve stopnje, ki je zavrnilo ugovor toženca o stvarni nepristojnosti in odločilo v obravnavani zadevi. V tej smeri so razlogi sodišča prve stopnje o tem, da tožnica ni eden izmed subjektov, naštetih v 481. členu ZPP (ni gospodarska družba, zavod, zadruga, država ali samoupravna lokalna skupnost)

, pravilni, prav tako ne gre za spor, v katerem bi tožnica nastopala kot stranka na podlagi posebnega zakona, saj zahteva od toženca vračilo kredita, ki mu je bil izplačan na podlagi "Javnega razpisa A.". Tako ne gre za gospodarski spor, temveč za navadno civilnopravno razmerje med javnim skladom in tožencem kot samostojnim podjetnikom.

Pa tudi sicer se je v obravnavani zadevi iz istih razlogov Okrožno sodišče v Mariboru s sklepom z dne 4. 6. 2024, ki je postal pravnomočen dne 22. 6. 2024, izreklo za stvarno nepristojno in je po pravnomočnosti sklepa zadevo odstopilo Okrajnemu sodišču v Mariboru, toženec pa tedaj ni vložil pritožbe zoper navedeni sklep, zato je sedaj v pritožbi s temi navedbami tudi prekludiran.

8. Sodišče prve stopnje je na podlagi izvedenega dokaznega postopka nadalje pravilno in popolno ugotovilo dejansko stanje in nanj sprejelo pravilno materialnopravno odločitev. Razloge sodišča prve stopnje pritožbeno sodišče povzema kot pravilne in glede na pritožbena zatrjevanja še dodaja:

9. Iz tožbenih zatrjevanj, čemur je sledilo tudi sodišče prve stopnje v svoji obrazložitvi, izhaja, da je bila med pravdnima strankama na podlagi Javnega razpisa A. sklenjena Kreditna pogodba št. ... z dne 7. 3. 2019 (v nadaljevanju kreditna pogodba). Ker toženec ni izpolnjeval svojih obveznosti na podlagi te pogodbe, je tožnica od slednje odstopila in zahteva povračilo celotnega neplačanega kredita.

10. Pravico tožnice kot kreditodajalke do predčasnega odpoklica ali odpovedi pogodbe sta pogodbeni stranki dogovorili v 12. členu kreditne pogodbe, kjer je v točki 12.1(a), določeno, da lahko sklad kredit odpokliče ali odpove in s tem zahteva takojšnje vračilo neodplačanih zneskov kredita, skupaj s pogodbenimi obrestmi in zamudnimi obrestmi ter povračilo stroškov, povezanih s kreditom, če kreditojemalec ne izpolni denarne obveznosti po kreditni pogodbi. V 14. členu le-te je nadalje določeno, kako poteka vročanje pisanj, in sicer se vsa pisanja v zvezi s pogodbo vročajo na dogovorjen naslov, ter da se šteje, da so vsa obvestila v zvezi s kreditno pogodbo prejeta z dnem osebne vročitve ali vročitve po pošti ali prejema elektronskega sporočila, če je obvestilo bilo posredovano na zgornje naslove v običajnem delovnem času med 08ʰ in 16ʰ uro, sicer se šteje, da je bilo prejeto naslednji delovni dan. V primeru priporočenih pošiljk pa se šteje, da je bila pošiljka vročena z iztekom 15. dne od dneva oddaje pošiljke na pošto, če je pošiljka bila poslana na zadnji posredovani naslov. S takim dogovorom, ki velja tudi za vročanje izjave o odstopu od kreditne pogodbe, sta se pravdni stranki (drugače kot to sicer ureja dispozitivno pravilo OZ

) sporazumeli, da začne odpoved pogodbe učinkovati po preteku 15 dni od oddaje priporočene pošiljke, če se je tožnica odločila odstop od pogodbe vročiti po pošti. Priporočeno pošiljanje pošte pa ne zahteva hkrati tudi nujnega osebnega prevzema, da bi bila vročitev dokazana s podpisano povratnico.

V tem primeru namreč ne gre za vročanje v sodnem postopku, pač pa pred njim, kar se opravlja v skladu z določbami Zakona o poštnih storitvah (v nadaljevanju ZPSto-2). Drugačno tolmačenje teh pogodbenih določil, za kar se zavzema toženec v pritožbi, ni utemeljeno.

11. Tožnica je v postopku pred sodiščem prve stopnje dokazala, da je ravnala skladno z zgoraj citiranimi pogodbenimi določili. Iz vročilnice o priporočeni pošiljki (dokaz A4) izhaja, da je tožnica odstop od pogodbe tožencu poslala na naslov, naveden v prvem odstavku 14. člena kreditne pogodbe, in sicer na "B. B. s.p., (naslov 1)",

toženec pa naj bi ga prevzel dne 13. 9. 2023. Kot je obrazloženo se v zvezi s pošiljko, poslano priporočeno po pošti šteje, da je bila tožencu vročena z iztekom 15-dnevnega roka od oddaje priporočene pošiljke na pošto. Kot je pravilno ugotovilo sodišče prve stopnje, je tožnica tako najkasneje dne 26. 9. 2023 veljavno odstopila od kreditne pogodbe, in je s tem upravičena do povračila neplačanih kreditnih obveznosti toženca z zakonskimi zamudnimi obrestmi od dneva zapadlosti do plačila. Glede na obrazloženo pritožbena zatrjevanja, da toženec ni podpisal vročilnice, in da vročitev ni bila opravljeno osebno, niso pravno relevantna.

12. Neutemeljena so tudi pritožbena zatrjevanja, ki se nanašajo na višino prisojenega zneska in so pravilni zaključki sodišča prve stopnje v točki 12. obrazložitve izpodbijane sodbe, da toženec konkretizirano ni prerekal tožbenega zahtevka. Pa tudi sicer je tožnica v pripravljalni vlogi z dne 30. 5. 2024 natančno obrazložila, da njeno terjatev predstavlja glavnica v znesku 9.787,01 EUR, zakonske zamudne obresti v znesku 276.058 EUR (ki so obračunane od glavnice 9.787,01 EUR za čas od 20. 12. 2023, ko je tožnica prejela zadnje delno plačilo, do 11. 3. 2024, ko je bil vložen predlog za izvršbo), na skupni znesek 10.063,59 EUR (znesek glavnice 9.787,01 EUR in kapitaliziran znesek zamudnih obresti v višini 276,58 EUR), pa zahteva zakonske zamudne obresti šele od naslednjega dne po vložitvi predloga za izvršbo oziroma tožbe, to je od 12. 3. 2024. Tožnica torej ne zahteva dvojnih zakonskih zamudnih obresti,

zato so pritožbena zatrjevanja v tej smeri neutemeljena.

13. Odločitev sodišča prve stopnje, ki je tožbenemu zahtevku za plačilo zneska 10.063,59 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od dne 12. 3. 2024 do plačila ugodilo, je tako materialno pravno pravilna.

14. Po obrazloženem je pritožbeno sodišče v skladu s 353. členom ZPP pritožbo toženca kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

15. O pritožbenih stroških je pritožbeno sodišče odločilo v skladu s prvim odstavkom 165. členom ZPP. Ker toženec s pritožbo ni uspel, krije sam svoje stroške pritožbenega postopka (prvi odstavek 154. člena ZPP). Tožnica pa do povračila stroškov za odgovor na pritožbo ni upravičena, saj s svojimi navedbami ni bistveno prispevala k odločitvi pritožbenega sodišča (prvi odstavek 155. člena ZPP).

481. člen ZPP določa, kdaj veljajo pravila v gospodarskih, in sicer 1. v sporih, v katerih je vsaka od strank katera od navedenih oseb: gospodarska družba, zavod, (vključno javni zavod), zadruga, država ali samoupravna lokalna skupnost; in 2. v sporih iz medsebojnih pravnih razmerij samostojnih podjetnikov posameznikov, izvirajočih iz njihove pridobitne dejavnosti, in v sporih iz pravnih razmerij, ki so nastala med samostojnimi podjetniki posamezniki v zvezi z opravljanjem njihove pridobitne dejavnosti in osebami iz prejšnje točke.

Tako tudi sodna praksa VSL sklep Rg 127/2022 z dne 21. 7. 2022, VSL sklep Rg 148/2020 z dne 23. 9. 2020 in VSL sklep Rg 168/2019 z dne 18. 9. 2019.

Ob smiselni uporabi 28. člena OZ v zvezi s 14. členom OZ izjava o uresničitvi oblikovalne pravice, med katere sodi tudi odstopna pravica, začne učinkovati, ko jo naslovnik prejme.

Tako VSC sklep II Ip 304/2021 z dne 29. 9. 2021.

Ni sporno, da toženec z drugačnega naslova, kot je naveden v 1. odstavku 14. člena kreditne pogodbe in kamor je tožnica poslala priporočeno po pošti odstop od po kreditne pogodbe, tožnici ni sporočil (1. odstavek 10. člena kreditne pogodbe).

1. odstavek 375. člena Obligacijskega zakonika (OZ) določa, da od zapadlih, pa neplačanih obresti, ne tečejo zamudne obresti, če zakon ne določa drugače.

Obligacijski zakonik (2001) - OZ  - člen 14, 28

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 375, 375/1, 481

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.