VSL Sklep II Cp 2234/2025
Sodna praksa višjih sodišč, 2026-02-20

Barbka Močivnik Škedelj (preds.), Gregor Špajzer (poroč.), mag. Renata Cerar

motenje posesti - samovoljno in protipravno motilno ravnanje - aktivna legitimacija - sposobnost biti pravdna stranka - podelitev sposobnosti biti stranka v postopku - pasivna legitimacija

Ker gre v primeru tožene stranke torej za neposrednega motilca, ni pomembno, kdo je dejanje naročil in kdo bo imel od njega korist. To bi se ugotavljalo, če bi bil poleg neposrednega motilca tožen še posredni (tisti, ki je dejanje naročil ali bo imel od njega korist).

I. Pritožba se zavrne in se izpodbijani sklep potrdi.

II. Vsaka stranka krije svoje pritožbene stroške.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom naložilo toženi stranki, da: (I.) je dolžna vzpostaviti prejšnje posestno stanje s tem, da tožeči stranki izstavi kopije ključev za ključavnico ali izvesti drugo potrebno dejanje, ki ji bo omogočalo nadaljnjo uporabo smetarnice na nepremičninah ID znak: parcela 000 in parcela 001; (II.) se ji v prihodnje prepoveduje s takšnimi ali podobnimi ravnanji posegati v posest tožeče stranke na smetarnici na nepremičninah ID znak: parcela 000 in parcela 001; (III.) je dolžna v 8 dneh povrniti tožeči stranki pravdne stroške 771,12 EUR s pripadajočimi zamudnimi obrestmi.

2. Zoper sklep je tožena stranka vložila pravočasno pritožbo, v kateri uveljavlja vse pritožbene razloge iz prvega odstavka 338. člena Zakona o pravdnem postopku

(v nadaljevanju ZPP) in predlaga, da pritožbeno sodišče sklep spremeni tako, da tožbo zavrže oz. tožbeni zahtevek zavrne.

V bistvenem tožena stranka oporeka aktivni legitimaciji tožeče stranke, ki bi morala predlagati priznanje lastnosti stranke na podlagi tretjega odstavka 76. člena ZPP, ker tega ni storila, bi moralo sodišče tožbo zavreči. Nadalje oporeka svoji pasivni legitimaciji, ker smetarnice ni zaklenila v lastnem imenu, ampak je delovala v imenu in za račun etažnih lastnikov: tožena stranka ni naročnik niti dejanje ni bilo storjeno v njeno korist. Končno pa meni, da je bilo napačno uporabljerno materialno pravo glede motilnega dejanja. Tožeča stranka ni prerekala, da uporablja drugo smetarnico in da je zato, ker so bila odklenjena vrata sporne smetarnice, nekdo vanjo postavil zabojnik, ki pripada lastnikom stavbe Ulica 190-192. Tožena stranka je ta zabojnik predstavila pred smetarnico, ki jo uporablja tožeča stranka, zato po prepričanju tožene stranke ni prišlo do motenja posesti: sprememba lokacije zabojnika ne vpliva na njegovo funkcijo. Taka minimalna sprememba dejanskega stanja po sodni praksi ne upravičuje pravnega varstva (VSL I Cp 1233/2017, VSL II Cp 228/2023 in druge). Tožeča stranka ni trdila, da ima v sporni smetarnici še kak drug smetnjak in da ji je onemogočenao zbiranje odpadkov. Do teh trditev se sodišče ni opredelilo.

3. V odgovoru tožeča stranka nasprotuje pritožbi in predlaga potrditev sklepa.

5. Sodišče prve stopnje se je pri odločitvi pravilno oprlo na 32. in 33. člen Stvarnopravnega zakonika (v nadaljevanju: SPZ).

Posebej velja poudariti, da daje sodišče pravno varstvo glede na zadnje posestno stanje, pri tem pa ne ugotavlja pravice do posesti in dobrovernosti posestnika.

6. Res je, kar v pritožbi navaja tožena stranka, da bi morala tožeča stranka predlagati, da se ji podeli priznanje lastnosti stranke po tretjem odstavku 76. člena ZPP, in je to tudi storila. Sodišče ji je s sklepom z dne 11. 11. 2024 to lastnost priznalo. Neutemeljeno je pritožbeno oporekanje pasivni legitimaciji. Tožena stranka namreč ne nasprotuje, da je ona na sporno smetarnico namestila ključavnico in s tem preprečila tožeči stranki dostop. Ker gre v primeru tožene stranke torej za neposrednega motilca, ni pomembno, kdo je dejanje naročil in kdo bo imel od njega korist. To bi se ugotavljalo, če bi bil poleg neposrednega motilca tožen še posredni (tisti, ki je dejanje naročil ali bo imel od njega korist).

7. Tako je mogoče ugotoviti, kar je ugotovilo tudi sodišče prve stopnje: etažni lastniki stavbe Ulica 192, so dejansko uporabljali sporno smetarnico, v kateri je bil nameščen smetnjak, v katerega so odlagali smeti, in v katero je bil do motilnega dejanja možen dostop brez ključa, saj so bila vrata odklenjena. Z zamenjavo ključavnice, pri čemer etažni lastniki stavbe Ulica 192, niso prejeli ključev, je bilo poseženo v opisan način izvrševanja posesti. Tako se izkaže za povsem neutemeljeno pritožbeno sklicevanje, da niti ne gre za posest smetarnice ampak zgolj smetnjaka (ki pa zaradi posega tožene stranka ni okrnjena). Dejstvo je namreč, da so etažni lastniki stavbe Ulica 192, za odlaganje smeti dejansko uporabljali sporno smetarnico, ki je od motilnega dejanja ne morejo več.

8. Ker niso podani uveljavljani pritožbeni razlogi in ker pritožbeno sodišče ni ugotovilo kršitev, na katere pazi po uradni dolžnosti, je pritožbo zavrnilo in izpodbijani sklep potrdilo (druga točka 365. člen ZPP).

9. Tožena stranka ni uspela s pritožbo, zato sama krije svoje pritožbene stroške, tožeča stranka pa sama krije stroške odgovora na pritožbo, saj z njim ni prispevala k odločitvi pritožbenega sodišča in je bil zato ta strošek nepotreben (prvi odstavek 155. člena v zvezi z prvim odstavkom 165. člena ZPP).

Uradni list RS, št. 26/99, s spremembami.

Uradni list RS, št. 87/2002, s spremembami.

Stvarnopravni zakonik (2002) - SPZ  - člen 32, 33

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 76, 76/3

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.