VSM Sklep II Kp 94699/2024
Sodna praksa višjih sodišč, 2025-01-30

mag. Mateja Kamenšek Gornik (preds.), dr. Vanja Verdel Kokol (poroč.), Simona Skorpik

KAZENSKO MATERIALNO PRAVO - KAZENSKO PROCESNO PRAVO

predaja zahtevane osebe - pogoji za predajo zahtevane osebe - prepoved ponovnega sojenja o isti stvari

Določbo 31. člena ZSKZDČEU-1 si zagovornik napačno tolmači, saj ta predvideva postopek odločanja v primeru več nalogov (konkurenca nalogov), kar v konkretni zadevi ni primer. Iz podatkov spisa, prav tako iz razlogov izpodbijanega sklepa, nenazadnje pa v tem pogledu niti zagovornik ne trdi drugače, je sodišče prve stopnje prejelo le en nalog za prijetje in predajo, in to s strani Republike Madžarske. Republika Avstrija ni poslala nobenega naloga Republiki Sloveniji, temveč je, kot izhaja iz ugotovitev v izpodbijanem sklepu (točka 11 obrazložitve), le zavrnila predajo zahtevane osebe na podlagi evropskega naloga za prijetje in predajo, ki ga je Republiki Avstriji posredovala Republika Madžarska.

I. Pritožba zagovornika zahtevane osebe A. A. se zavrne kot neutemeljena.

II. Stroški pritožbenega postopka bremenijo proračun.

1. Okrožno sodišče v Murski Soboti je s sklepom II Ks 94699/2024 z dne 21. 1. 2025 na podlagi 23. člena Zakona o sodelovanju v kazenskih zadevah z državami članicami Evropske unije (v nadaljevanju ZSKZDČEU-1) dovolilo predajo zahtevane osebe A. A. (z v izreku izpodbijanega sklepa navedenimi osebni podatki), ki je sedaj v priporu v Zavodu za prestajanje kazni zapora Ig od 12. 12. 2024 od 18:05 ure dalje, Republiki Madžarski, zaradi kazenskega pregona za kaznivo dejanje zoper okolje, prostor in naravne dobrine, vključno z nedovoljeno trgovino z ogroženimi živalskimi in rastlinskimi vrstami, in sicer za kaznivo dejanje mučenja živali na podlagi prvega v zvezi s četrtim odstavkom 244. člena Zakona št. C iz leta 2012 o kazenskem zakoniku Madžarske (Btk), navedenega v Evropskem nalogu za prijetje in predajo Okrajnega sodišča Szombathely št. 15.Bny.430/2024 z dne 19. 11. 2024. Zahtevana oseba je utemeljeno osumljena, da je na nepremičnini na naslovu B. B. B., Csönge, pred 13. novembrom 2024, v obdobju, ki ga še ni možno natančno določiti, vzrejala in prodajala avstralske ovčarje, vendar je 105 psov vzgajala v razmerah, ki so privedle do pogina sedmih psov in so lahko privedle do trajnih zdravstvenih poškodb pri večjem številu psov, pri tem pa ni ravnala s skrbnostjo dobrega gospodarja. Nadalje je sodišče prve stopnje odločilo, da se zahtevana oseba A. A. ne sme preganjati oziroma se zoper njo izvršiti kazen ali predati drugi državi članici oziroma izročiti tretji državi zaradi drugega kaznivega dejanja, storjenega pred njeno predajo. Zoper zahtevano osebo A. A. je bil v postopku prijetja in predaje s sklepom I Kpd 94699/2024-5 z dne 13. 12. 2024 odrejen pripor do enega meseca, ki je začel teči 12. 12. 2024, ob 18:05 uri, ko ji je bila odvzeta prostost, s sklepom II Ks 94699/2024 z dne 10. 1. 2025 pa je bil pripor zahtevani osebi podaljšan do 12. 3. 2025 do 18:05 ure. Sodišče je še odločilo, da stroški postopka iz 1. do 6. točke drugega odstavka 92. člena Zakona o kazenskem postopku (v nadaljevanju ZKP) ter potrebni izdatki zahtevane osebe ter potrebni izdatki in nagrada zagovornika po uradni dolžnosti, odvetnika C. C., bremenijo proračun.

2. Zoper sklep se je pritožil zagovornik zahtevane osebe zaradi bistvenih kršitev določb kazenskega postopka po 8. in 11. točki prvega odstavka 371. člena ZKP s predlogom, da višje sodišče sklep o predaji zahtevane osebe Republiki Madžarski po uradni dolžnosti razveljavi in pritožbi ugodi tako, da se zahtevana oseba ne izroči Republiki Madžarski. Prosi tudi za taksno oprostitev, saj da je zahtevana oseba brez sredstev za preživljanje in se nahaja v priporu ter čaka na dodelitev socialne pomoči iz Avstrije.

3. Pregled zadeve na pritožbeni stopnji je pokazal, da pritožba ni utemeljena.

4. Primarno je zavrniti pritožbene navedbe, da izpodbojni sklep nima odločilnih razlogov v smislu 11. točke prvega odstavka 371. člena ZKP, saj je sodišče prve stopnje v razlogih izpodbijanega sklepa pojasnilo vse odločilne okoliščine, dejansko stanje je pravilno ugotovilo in nato tudi pravilno uporabilo relevantne določbe ZSKZDČEU-1, kar vse je v izpodbijanem sklepu podrobno, tehtno in prepričljivo obrazložilo. Uveljavljeno kršitev po 8. točki prvega odstavka 371. člena ZKP zagovornik v pritožbi podrobneje ni utemeljil, zato takšnih pritožbenih navedb ni bilo mogoče preizkusiti.

5. Soglašati je z razlogi v izpodbijanem sklepu, da so za predajo zahtevane osebe Republiki Madžarski izpolnjeni vsi pogoji iz prvega odstavka 9. člena ZSKZDČEU-1, prav tako ni najti nobenih razlogov za zavrnitev predaje po 10. členu ZSKZDČEU-1. Zahtevana oseba v drugi državi tudi ni bila pravnomočno oproščena ali obsojena, temveč je zoper njo zgolj v teku preiskovalni postopek, kot izhaja iz podatkov spisa, in tudi zagovornik v pritožbi ni prepričljivo in dokazno podprto izkazal drugače. Podan tudi ni nobeden izmed fakultativnih razlogov za zavrnitev predaje zahtevane osebe iz 11. člena ZSKZDČEU-1, kar je sodišče prve stopnje v izpodbijanem sklepu ustrezno utemeljilo.

6. Zagovornik v pritožbi poudarja, da je priporni nalog za prijetje obravnavala tudi Republika Avstrija, vendar je sodišče izročitvi nasprotovalo, prav tako je zahtevana oseba med zaslišanjem povedala, da se za istovrstno dejanje zoper njo vodi postopek v Avstriji. Zagovornik poudarja, da sodišče prve stopnje ni prejelo nobenega obvestila iz Republike Avstrije, v kateri fazi se nahaja kazenski postopek zoper zahtevano osebo, takšno poizvedbo bi po prepričanju zagovornika moralo sodišče prve stopnje opraviti po uradni dolžnosti. Zagovorniku ni mogoče pritrditi. Res je glede na določbo 2. točke 10. člena ZSKZDČEU-1 eden od razlogov za zavrnitev predaje zahtevane osebe tudi okoliščina, da je zahtevana oseba že pravnomočno oproščena ali obsojena, med drugim tudi v drugi državi članici, a to le pod pogojem, da je v primeru izrečene kazni kazen že prestala ali jo prestaja oziroma se po zakonodaji države, ki je kazen izrekla, kazen ne more več izvršiti. Kakšnih takšnih okoliščin zagovornik niti ne zatrjuje niti ne izhajajo iz podatkov spisa.

7. Po pritožbenih navedbah bi moralo sodišče prve stopnje upoštevati tudi odločitev sodišča v Republiki Avstriji, ki je o izročitvi že odločilo, zaradi česar je po mnenju zagovornika podana kršitev prepovedi o ponovnem sojenju - ne bis in idem, ki izhaja iz 4. člena za Republiko Slovenijo zavezujočega Protokola št. 7 k Evropski konvenciji o človekovih pravicah, 31. člena Ustave Republike Slovenije in 10. člena ZKP. Pritožbene navedbe niso utemeljene. Dejstvo, da je Republika Avstrija, katere državljanka je zahtevana oseba, zavrnila izročitev te osebe Republiki Madžarski, v ničemer ne preprečuje odločitve Republike Slovenije, da preda zahtevano osebo Republiki Madžarski na podlagi ustreznega evropskega naloga za prijetje in predajo, če so za takšno predajo izpolnjeni vsi pogoji, ki jih predvideva ZSKZDČEU-1. Tudi če je sodišče v Republiki Avstriji o izročitvi že odločilo (negativno), ne gre za kršitev načela prepovedi o ponovnem sojenju, saj je sodišče prve stopnje presojalo pogoje za predajo na podlagi naloga, ki ga je Sloveniji posredovalo sodišče v Republiki Madžarski in ni presojalo naloga, ki ga je Republika Madžarska posredovala Republiki Avstriji. Presojalo je torej drugo zahtevo za predajo od te, ki jo je obravnavala Republika Avstrija.

8. Zagovornik v pritožbi izpostavlja še določbo 31. člena ZSKZDČEU-1, po kateri je po njegovem mnenju potrebno soglasje za predajo in izročitev države, katere državljan je zahtevana oseba v primeru, ko je zahtevana oseba državljan ene od članic držav EU. Tudi v tem pogledu z zagovornikom ni mogoče soglašati. Navedeno določbo si zagovornik napačno tolmači, saj ta predvideva postopek odločanja v primeru več nalogov (konkurenca nalogov), kar v konkretni zadevi ni primer. Iz podatkov spisa, prav tako iz razlogov izpodbijanega sklepa, nenazadnje pa v tem pogledu niti zagovornik ne trdi drugače, je sodišče prve stopnje prejelo le en nalog za prijetje in predajo, in to s strani Republike Madžarske. Republika Avstrija ni poslala nobenega naloga Republiki Sloveniji, temveč je, kot izhaja iz ugotovitev v izpodbijanem sklepu (točka 11 obrazložitve), le zavrnila predajo zahtevane osebe na podlagi evropskega naloga za prijetje in predajo, ki ga je Republiki Avstriji posredovala Republika Madžarska. Tako ne gre za situacijo iz 31. člena ZSKZDČEU-1, saj je Republika Slovenija prejela le en nalog za prijetje in predajo, in to s strani Republike Madžarske.

9. Izpodbijani sklep je tako pravilen in zakonit, pritožba zagovornika zahtevane osebe pa neutemeljena, zato jo je pritožbeno sodišče, ki tudi ni ugotovilo kršitev, ki jih upošteva po uradni dolžnosti (peti odstavek 402. člena) zavrnilo (tretji odstavek 402. člena ZKP).

10. Glede stroškov pritožbenega postopka je pritožbeno sodišče v skladu s 7. členom ZSKZDČEU-1 odločilo, da ti stroški bremenijo proračun.

Zakon o sodelovanju v kazenskih zadevah z državami članicami Evropske unije (2013) - ZSKZDČEU-1  - člen 7, 9, 9/1, 10, 10-2, 11, 31

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.