VSL Sklep IV Cp 522/2026
Sodna praksa višjih sodišč, 2026-03-24

dr. Vesna Bergant Rakočević (preds.), Zvone Strajnar (poroč.), Maša Butenko

razmerja med starši in otroki - ukrepi za varstvo koristi otroka - začasna odredba o stikih - sprememba ureditve stikov - odklanjanje stikov s strani otroka - sum storitve kaznivega dejanja - ukrep prepovedi približevanja - pogoj za izdajo začasne odredbe - ogroženost otroka - mnenje Centra za socialno delo (CSD) - odločanje o ukrepih in spremljanje izvajanja ukrepov - odtujevanje otroka

Zaključkom sodišča prve stopnje nasprotna udeleženka ne nasprotuje, meni pa, da nastaja položaj, ko se s hčerko še bolj oddaljujeta, zato predlaga izvedbo ukrepov, ki so vsaj glede predloga pritegnitve obeh akterjev porušenega odnosa v strokovno pomoč, smiselni. To ne vpliva na pravilnost z začasno odredbo izrečenega ukrepa, narekuje pa sodišču spremljanje njegovega izvajanja, tudi s pomočjo CSD. Če se med njegovim izvajanjem izkaže, da slabo vpliva na otrokove koristi in je zato otrok ogrožen, ga lahko po uradni dolžnosti ali na predlog spremeni (160. člen DZ).

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je delno ugodilo predlagateljevemu predlogu za izdajo začasne odredbe ter stike med nasprotno udeleženko ter mladoletno hčerko udeležencev A. A., roj. ... 2016, določilo tako, da nasprotna udeleženka hčerko prevzame po šoli vsako sredo, četrtek in petek ob prisotnosti predlagatelja ali pa njegovih staršev, trajanje stika pa se prilagodi počutju in želji mld. hčerke. Če hčerke na dan stika ni v šoli, se stik po dogovoru med udeležencema izvede na dogovorjeni lokaciji ob prisotnosti očeta ali starih staršev ali po komunikacijskih sredstvih. Če mladoletna hčerka stika z materjo ne želi, se stik ne izvede, pri njej pa prespi le, če sama izrazi to željo. Sodišče je še odločilo, da se za primer kršitve začasne odredbe izreče denarna kazen v višini 300 EUR. Prvostopenjsko sodišče je še odločilo, da se zavrne predlagateljev predlog glede začasnega zaupanja otrok v vzgojo in varstvo, določitve omejenih stikov glede mld. B. A. z materjo in glede začasne preživnine za otroka.

2. Zoper odločitev o določitvi stikov je mati vložila pravočasno pritožbo brez formalne opredelitve pritožbenih razlogov. Navedla je, da ji je z izpodbijano odločitvijo onemogočena udeležba na družinskem svetovanju pri psihologu z namenom izboljšanja odnosov s hčerko. Želi se udeležiti družinskega svetovanja s hčerko. Po stanju, ki je vzpostavljeno z začasno odredbo, se s hčerko oddaljujeta, namesto da bi popravili odnos. Predlaga, da se ji omogoči, da se s hčerko udeležuje samoplačniške družinske terapije. Hči se je noče udeležiti, njen oče pa temu ni naklonjen. Obljublja, da ne bo več na noben način izvajala nasilja nad svojo hčerko. S hčerko skoraj nista v kontaktu, ker ta te želje ne izraža. Meni, da zaradi ščuvanja predlagateljeve družine proti njej in posledično hčerine krize lojalnosti, na kar jo je opozorila tudi socialna delavka iz Centra za socialno delo v X. (CSD). Predlaga, da hči z njo preživi čas od srede do sobote brez spremstva in ne le na njeno izrecno željo. Ko sta s hčerko sami, se do nje lepše obnaša, medtem ko jo predlagatelj in njegovi starši ščuvajo proti njej.

3. Predlagatelj je v odgovoru na pritožbo predlagal njeno zavrnitev in potrditev sklepa sodišča prve stopnje.

5. Izpodbijani sklep je pravilen in zakonit. Sodišče prve stopnje je pravilno uporabilo določbo 161. čl. Družinskega zakonika (DZ), po kateri sodišče izda začasno odredbo, če je verjetno izkazano, da je otrok ogrožen. Otrok je ogrožen, če je utrpel ali je zelo verjetno, da bo utrpel škodo, in je ta škoda oziroma verjetnost, da bo škoda nastala, posledica storitve ali opustitve staršev ali posledica otrokovih psihosocialnih težav, ki se kažejo kot vedenjske, čustvene, učne ali druge težave v njegovem odraščanju (2. odst. 157. čl. DZ).

6. Iz dejanske podlage izpodbijanega sklepa izhaja, da je verjetno izkazano, da je bila mld. A. A. na stikih v času bivanja pri materi izpostavljena njenemu nasilju in s tem neposredno ogrožena, nazadnje 6. 12. 2025, ko jo je nasprotna udeleženka vrgla na kavč s trebuhom navzdol, jo pokrila z oddejo, se usedla nanjo, jo pokrila z vzglavnikom in jo potiskala s tako močno silo, da ni mogla dihati. Zaradi suma storitve kaznivega dejanja zanemarjanja mladoletne osebe in surovega ravnanja je bil nasprotni udeleženki izrečen ukrep prepovedi približevanja otroku, ki je bil s sklepom sodišča podaljšan na 15 dni. V posledici tega dogodka A. A. stike z materjo odklanja in pri njej ne želi prespati. Prvostopenjsko sodišče je štelo, da je glede na omenjeno stanje nujno, da se z izdajo začasne odredbe omeji pravica nasprotne udeleženke do stikov z otrokom tako, da se ti prilagodijo počutju, občutenjem in željam mladoletne A. A. Oprlo se je na mnenje CSD, da A. A. potrebuje čas in ponavljajoče pozitivne izkušnje, da bi lahko ob materi znova razvila občutek varnosti. To narekuje potrpežljivost ob zavračanju matere ali otrokovi zadržanosti in spoštovanje njenega mnenja. Z vzpostavitvijo osnovnega občutka varnosti se bo začela obnavljati tudi čustvena bližina in zaupanje.

7. Takšen položaj je narekoval izpodbijano odločitev, s katero je sodišče prve stopnje sledilo predlogu CSD in določilo stike mld. hčerke z materjo vsako sredo, četrtek in petek, ko mati hčerko prevzame v šoli, izvedbo in trajanje stika pa prepustilo mld. A. A., prav tako možnost, da pri materi prespi. Sledilo je tudi oceni CSD, da bi bila eksaktna določitev stikov v tako kratkem času po občutljivih dogodkih v nasprotju z A. A. koristjo in bi lahko ogrozilo njeno psihofizično stanje.

8. Povzetim zaključkom nasprotna udeleženka niti ne nasprotuje, meni pa, da nastaja položaj, ko se s hčerko še bolj oddaljujeta, zato predlaga izvedbo ukrepov, ki so vsaj glede predloga pritegnitve obeh akterjev porušenega odnosa v strokovno pomoč, smiselni. To ne vpliva na pravilnost z začasno odredbo izrečenega ukrepa, narekuje pa sodišču spremljanje njegovega izvajanja, tudi s pomočjo CSD. Če se med njegovim izvajanjem izkaže, da slabo vpliva na otrokove koristi in je zato otrok ogrožen, ga lahko po uradni dolžnosti ali na predlog spremeni (160. člen DZ).

9. Pritožba se tako izkaže za neutemeljeno, zato jo je bilo treba zavrniti in potrditi sklep sodišča prve stopnje (2. točka 365. člena Zakona o pravdnem postopku v zvezi z 42. členom ZNP).

10. Odločitev o pritožbenih stroških predlagatelja se pridrži za končno odločbo (četrti odstavek 163. člena ZPP v zvezi z 42. členom ZNP-1).

Družinski zakonik (2017) - DZ  - člen 157, 157/2, 160, 161

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.