VSL Sklep IV Cp 888/2025
Sodna praksa višjih sodišč, 2026-01-12

mag. Barbara Petrič (preds.), Polona Marjetič Zemljič (poroč.), Matjaž Voglar

odvzem otroka staršem - odvzem starševske skrbi - ogroženost otroka - ogrožanje zdravja - bistveni vpliv na razvoj otroka - vedenjske motnje - duševne motnje - agresivnost - stanovanjska skupnost - izvajanje starševske skrbi - osebne značilnosti staršev - duševna motnja matere - otrokove potrebe in zmožnosti staršev - spolna zloraba otroka - stiki - preživnina

Pritožbeno sodišče sprejema zaključek sodišča prve stopnje v 38. točki obrazložitve, da sta dekleti v domačem okolju ogroženi in da iz njunega obnašanja, kot je opisano v 38. točki obrazložitve, po mnenju sodne izvedenke sledi, da je posledica spolne zlorabe deklet, ki se kaže z neprimernim spolnim vedenjem in uporabo besednih zvez, pretiranim zanimanjem za spolne organe in spolne odnose ter zapeljivim načinom vedenja.

Pritožba se zavrne in se izpodbijani sklep potrdi.

1. V izpodbijanem sklepu je sodišče dovolilo spremembo predloga z dne 9. 2. 2022 (I) in sklenilo, da se mladoletni A. A. in B. A., odvzameta materi in namestita v stanovanjsko skupino v C., ki deluje v okviru strokovnega centra D. (II), očetu, drugemu nasprotnemu udeležencu je odvzelo starševsko skrb nad hčerkama (III) in določilo stike med hčerkama ter njuno materjo (prvo nasprotno udeleženko), ki potekajo na 14 dni po 30 minut, in sicer izmenično z osebnim stikom in telefonskim klicem (IV). Določilo je tudi stike med deklicama in njuno babico, drugo udeleženko, po predhodnem dogovoru z vzgojiteljicami stanovanjske skupine (V). Mladoletnima dekletoma je bil postavljen skrbnik Center za socialno delo E. za odprtje transakcijskega računa, kamor se bo nakazovala preživnina, in za razpolaganje s sredstvi na računu, vključno z izterjavo preživnine (VI). Sodišče je materi naložilo plačevanje preživnine v znesku 15,00 EUR za vsako od deklet mesečno, in sicer od 17. 11. 2021 dalje, ko je bi vložen predlog in sta bili deklici tudi dejansko nameščeni v stanovanjsko skupino. Sklenilo je, da je mati obroke preživnine, ki so zapadli do dneva izdaje izpodbijanega sklepa, dolžna plačati v 15 dneh, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi (VII). Določilo je tudi preživnino, ki jo je za dekleti dolžan plačevati njun oče, in sicer v znesku 90,00 EUR za vsako od deklet (VIII). Določilo je, da je čas trajanja ukrepa tri leta (IX), in na koncu sklenilo, da vsak udeleženec nosi svoje stroške postopka sam (XI).

2. Prva nasprotna udeleženka po odvetniku izpodbija sklep v celoti iz vseh razlogov po 338. členu Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) in pritožbenemu sodišču predlaga, da izpodbijani sklep odpravi oz. razveljavi ali zadevo vrne sodišču prve stopnje v nov postopek. Obrazloženo izpodbija odločitev v II. točki izreka, da se dekleti odvzameta materi in se namestita v stanovanjsko skupino v C., ki deluje v okviru Strokovnega centra D. Pritožnica v obrazložitvi priznava, da ima nekaj težav pri izvajanju starševske skrbi, vendar pa te niso tako velike, da jih ob pomoči drugih ne bi mogla prebroditi. Za hčerki je pripravljena skrbeti še naprej tako kot doslej, ko sta bili nastanjeni v F. v G., vsak vikend in med počitnicami pa pri prvi nasprotni udeleženki, njuni materi, ki je zanju lepo skrbela, pri tem pa ji je pomagala njena mati H. H., kot tudi drugi sorodniki. Skrb vzgojiteljic ne more nadomestiti materinee ljubezni, ki jo je prva nasprotna udeleženka zmožna ponuditi svojima hčerkama, čeprav tega zaradi primanjkljajev čustev včasih ne zna pokazati. Nasprotuje (tč. IV) močno omejenim osebnim stikom, ki dejansko potekajo osebno zgolj enkrat mesečno v trajanju 30 minut in en telefonski razgovor na mesec v trajanju 10 minut, kar bo imelo za posledico, da se bosta dekleti od matere popolnoma odtujili. Zaveda se, da je preživnino dolžna plačevati, ne sprejema pa odločitve sodišča, da jo je dolžna plačati za nazaj od 17. 11. 2021 dalje, ker je v tem času za deklici kupovala različne stvari, kot so obleka in potrebščine, vse, kar so naročili v zavodu, in je s tem dejansko plačevala preživnino za deklici (VI).

3. Predlagatelj je na pritožbo odgovoril in predlagal zavrnitev.

5. Sodišče je na podlagi prvega odstavka 174. člena Družinskega zakonika (v nadaljevanju DZ) materi odvzelo danes 15 letni hčerki in ju namestilo v stanovanjsko skupino, ki deluje v okviru Strokovnega centra D. potem, ko je ugotovilo, da sta dekleti ogroženi in je mogoče le z odvzemom v zadostni meri zavarovati njune koristi.

6. Po razpadu življenjske skupnosti med staršema deklic v letu 2013 je za deklici skrbela njuna mati s pomočjo svoje matere - babice deklic. Še v času, ko sta deklici obiskovali vrtec, so strokovni delavci v vrtcu opazili, da je mati pri skrbi za deklici nezanesljiva in ne poskrbi za njune posebne potrebe, zato so ju sprva vključili v razvojni vrtec, šele kasneje v rednega, v katerem pa sta bili deležni dodatne strokovne pomoči. Strokovni delavci so mater večkrat opozarjali, da sta dekleti premalo oblečeni, tudi k zdravniku ju je odpeljala šele po večkratnih opozorilih. Kljub temu, da sta imeli diagnosticirane bolezni, ju ni zadržala doma, ampak ju je pripeljala v vrtec. Posledično je bila mladoletna A. A. zaradi hude dihalne stiske po prebolevanju pljučnice hospitalizirana v Univerzitetnem kliničnem centru. Čeprav so pri deklici že ob rojstvu ugotovili prirojeno srčno napako, je mati na redne zdravstvene preglede ni vodila, čeprav je bila nanje naročena. Poprava srčne napake pa bi bila potrebna. Zaradi slabe ustne higiene je dekle potrebovalo tudi sanacijo zobovja. V vrtcu so opazili, da deklici obiskujeta vrtec vedno pozneje in utrujeni. Dodatne strokovne pomoči, ki jima je bila dodeljena, nista obiskovali, ker ju mati tja ni pripeljala. Zvečer mati deklet ni bila sposobna uspavati, zjutraj pa ju ni mogla zbuditi. Kljub temu, da je bila B. A. slabovidna, očal ni nosila. V vrtcu so na podlahti pri eni od deklic opazili odtis nohtov in deklici sta povedali, da nastanejo zato, ker ju mati zagrabi. Ko se je ena od deklic v vrtčevski garderobi polulala, je mati odreagirala tako burno, da je morala posredovati vzgojiteljica.

7. Zaradi primanjkljaja v razvoju deklet sta bila v letu 2017 vključeni v šolo s prilagojenim programom v F. Tudi tam so zaznali, da mati težko sledi pogovorom in dogovorom, ker strokovnih delavcev velikokrat ne razume. Deklici sta v G. obiskovali program z nižjim izobrazbenim standardom in kompleksno tedensko obliko usposabljanja (fizioterapija, delovna terapija, logoped, klinični psiholog, splošna medicinska oskrba).

8. Že v starosti osmih let sta imeli v šoli vedenjske težave, zato so ju napotili na psihološki pregled, kjer je bilo ugotovljeno, da imata izredno nizke splošne intelektualne sposobnosti, ki so pri B. A. na ravni motnje v duševnem razvoju. Največ težav sta imeli dekleti na področju socialnih odnosov, pozornosti in koncentracije. Pri obeh so se izražale vedenjske in čustvene težave ter neustrezno vedenje. Pri B. A. je posebej izstopalo tudi agresivno vedenje.

9. Zaradi zmanjšanja neustreznega vedenja, je bilo potrebno dekletoma postavljati jasne meje in pravila, čemur mati ni bila kos, pa je kljub temu odklonila vključitev prostovoljke za pomoč pri šolskem delu med vikendom, ko sta bili dekleti v njeni oskrbi.

10. Strokovna delavka I. I. iz F. v G. je izpovedala, da sta deklici po vikend stiku z materjo v šolo prihajali neprespani, z neopranimi oblačili, umazani, nepočesani in lačni. Vrnitve v F. sta se veselili in ob koncih tedna pogosto izrazili stisko zaradi odhoda domov. V letu 2020 se je A. A. iz enega od vikend obiskov vrnila v F. s poškodbo obraza in poškodbo bobniča.

11. Izrazita odklonska obnašanja v vedenju deklet so strokovni delavci zaznali, ko sta se se dekleti vračali v F. v ponedeljek, ali ob petkih, ko sta odhajali domov. Tekali sta po zavodu, bežali pred delavci, se skrivali, kričali, uničevali predmete, namerno izločali urin, govorili kletvice in besedišče s spolno konotacijo, se slačili in se obnašali auto-agresivno.

12. Dekleti sta bili na podlagi sklepa o začasni odredbi sodišča prve stopnje v marcu leta 2021 začasno odvzeti materi in sprva nameščeni k drugi udeleženki, njuni babici. Med tednom sta bili tako nastanjeni v F., vikende pa sta preživljali pri babici. Že v oktobru leta 2021 se je pokazala potreba, da se deklici začasno namesti v intenzivno stanovanjsko skupino v C., šolanje pa sta še vedno nadaljevali v F.

13. Intenzivna stanovanjska skupina je bila v C. odprta v soglasju z Ministrstvom za izobraževanje, znanost in šport, prav zaradi potreb deklet, zaradi njune kompleksne razvojno vedenjske in čustvene problematike. Dejansko sta bili nameščeni v stanovanjsko skupino 17. 11. 2021.

14. Koncept stanovanjske skupine je oblikovan tako, da je čimbolj podoben družinskemu okolju. Dekleti obiskujeta tudi igrišče, kjer se družita z vrstniki. Iz poročil strokovnih delavcev v stanovanjski skupini sledi, da imata dekleti veliko primanjkljajev na socialnem, čustvenem in razvojnem področju, zato pri njima prihaja do vedenjskih izbruhov, ki se kažejo kot nekontrolirano razmetavanje stvari, govorjenje grdih besed s spolno konotacijo, dotikanje genitalij, pljuvanje in boksanje vzgojiteljic in kričanje. Dekleti sta težko obvladljivi. Zato potrebujeta jasne meje. Še vedno sta nesamostojni na področju osebne higiene. Strokovni delavci ocenjujejo, da namestitev v stanovanjski skupini potrebujeta, da bosta utrdili tudi vzorce delovanja, ki so potrebni za samostojno življenje.

15. Da je mati vzgojno nemočna in da dekletoma ni sposobna postavljati meja, sledi iz njenega odgovora sodniku, ko je na vprašanje sodišče iskreno izpovedala, da dekletoma nikoli ne reče ne, ker je dober starš, če pa jo razjezita, pokadi cigareto ali popije kavo. Težav z deklicama v domačem okolju ni zaznala. Da mati ne razume, da je skrb za najstnici še vse kaj več kot kuhanje in pranje perila, je sodišče prve stopnje plastično opisalo v 32. točki obrazložitve, kot tudi, da mati na načelni ravni priznava, da bo morala okrepiti svoje starševske kapacitete, a v isti sapi svetovanje odkloni, ker ga ne potrebuje in zna vse narediti sama. Tudi babica uvida v posledice, ki jih trpita dekleti zaradi materinih omejenih sposobnosti, nima.

16. V pritožbenem postopku ni spora o okoliščini, da je sodna izvedenka pedopsihiatrične stroke potrdila navedbe predlagatelja CSD v tem postopku, da so številne razvojne vedenjske in čustvene težave deklet posledica materinih deficitov ter pomanjkljivosti starševskih kapacitet. Prikrajšani sta za pomembne vzgojne vzpodbude in v tem smislu zanemarjeni, v posameznih primerih tudi zlorabljeni, čeprav se mati ob duševni manjrazvitosti tega ne zaveda. Dekleti fizično kaznuje, primanjkuje ji empatije, ne nudi jima pozitivne pozornosti in vzpodbud.

17. Sodna izvedenka je ocenila, da mati glede na primanjkljaje na intelektualnem in čustvenem področju najverjetneje ni sposobna ustrezno izvajati starševske funkcije, saj ne zmore postaviti lastnih potreb pred potrebe otrok in jim biti na voljo in oporo v čustvenem in intelektualnem razvoju. Je oseba z blago duševno motnjo, manj čustveno zrela in impulzivna, včasih tudi nepremišljena. Njene starševske kapacitete so močno oslabljene, do takšne mere, da predstavljajo kontraindikacijo za starševstvo. Tudi klinični psiholog J. J. je potrdil, da je mati impulzivna, manj čustveno zrela in ima nizko frustracijsko toleranco. V življenju jo vodi predvsem njeno lagodje. Zato prednost daje svojim potrebam in se izogiba neprijetnostim in naporu v življenju.

18. Pritožbeno sodišče sprejema zaključek sodišča prve stopnje v 38. točki obrazložitve, da sta dekleti v domačem okolju ogroženi in da iz njunega obnašanja, kot je opisano v 38. točki obrazložitve, po mnenju sodne izvedenke sledi, da je posledice spolne zlorabe deklet, ki se kaže z neprimernim spolnim vedenjem in uporabo besednih zvez, pretiranim zanimanjem za spolne organe in spolne odnose ter zapeljivim načinom vedenja.

19. Vse zgoraj opisano tudi pritožbeno sodišče utrjuje v prepričanju, da je potrebno dekleti zavarovati pred nezdravim družinskim okoljem, saj gre za dekleti z razvojnimi, vedenjskimi, čustvenimi in učnimi težavami, ki doma nista bili deležni ustreznih vzgojnih in čustvenih vzpodbud s strani matere. Zato se pritožbeno sodišče pridružuje zaključku sodišča prve stopnje, da obstaja realna nevarnost, da dekleti ne bosta prekinili neprimernih vzorcev vedenja. To lahko vodi v nezmožnost vključevanja v družbo in nezmožnost oblikovanja zdravih prijateljskih in partnerskih odnosov. Brez ustrezne učne pomoči tretjih, ki jo je mati vedno odklanjala, in vzpodbud, obstaja tudi nevarnost, da ne bosta zmogli dokončati niti prilagojenega osnovnošolskega programa in ne bosta nikoli pridobitno sposobni za samostojno življenje.

20. Pritožbeno sodišče ne dvomi, da ima mati dekleti rada in ju pogreša, vendar to ni dovolj za zdrav psihosocialni razvoj deklet. Ni mogoče prezreti, da so starševske kapacitete matere zaradi duševne manjrazvitosti tako močno oslabljene, da so po mnenju sodne izvedenke celo kontraindiktacija za starševstvo. Zato tudi po presoji pritožbenega sodišča mati niti ob pomoči babice vzgoje in varstva najstnic, kot sta njeni hčerki, ne bo zmogla ustrezno izpeljati. Takšen zaključek potrjuje tudi mnenje sodne izvedenke.

21. Dekleti zaradi ugotovljenih razvojnih, vedenjskih in čustvenih težav potrebujeta strukturirano okolje in prisotnost ustrezno usposobljenih delavcev z jasno postavljenimi vzgojnimi mejami in usmeritvami. Samo takšno okolje jima bo zagotovilo občutek varnosti in stabilnosti, preko katerega se lahko krepita na vseh področjih njunega funkcioniranja. To pa je mogoče zagotoviti samo v okviru stanovanjske skupnosti, ki deluje v okviru zavoda, ker mati zaradi izrazito omejenih starševskih kapacitet ni kos izzivom, ki jih prinaša skrb za tako zahtevni dekleti. Samo z omejitvijo starševske skrbi, ki bi v konkretnem primeru lahko predstavljala milejši ukrep, ne bi bilo mogoče zavarovati koristi deklet.

22. Tudi babica obveznosti rejnice ni bila pripravljena prevzeti, ker imata po njenem prepričanju dekleti mamo, ki je zanju sposobna poskrbeti, ona pa za tako naporni in zahtevni dekleti, na dolgi rok, zaradi delovnih obveznosti in zdravstvenih težav ne more skrbeti. V takšnih okoliščinah je sodna izvedenka potrdila, da je oblika namestitve v stanovanjski skupnosti, v okviru zavoda, najbolj optimalna oblika za dekleti, ki imata velike primanjkljaje na vseh ravneh funkcioniranja in potrebujeta visoko strokovno usposobljeno podporo, ki zmore njune primanjkljaje ustrezno kompenzirati in korigirati.

23. Glavno materialnopravno vodilo sodišča za odločitev o stikih je otrokova največja korist. Strokovni delavci, ki so spremljali stike med materjo in dekletoma, so zaznali, sodna izvedenka K. K. pa potrdila, da je mati slabo opremljena za vodenje stika z dekletoma. Težko zdrži in izpelje učinkovit daljši stik, zato je telefonske stike z dekletoma odsvetovala. Kot sledi iz obrazložitve v 52., 53., 54. in 56. točki, mati za vzpodbude strokovnjakov na stikih z dekletoma doslej ni bila dovzetna. Čustvene in psihosocialne potrebe so po stikih ostale nezadovoljene, kar je dekleti obremenjevalo in se navzven kazalo kot nemir. Zato tudi pritožbeno sodišče ne najde opore za odločitev, da bi bili obsežnejši stiki, kot jih je predlagala sodna izvedenka, 30 minut na mesec, v korist deklet. Je pa odločitev sodišča fleksibilna toliko, da strokovne delavke lahko stik tudi podaljšajo v soglasju z materjo, če ocenijo, da ima stik neko zaključeno celoto (npr. sprehod ali kaj podobnega).

O plačilu zapadle preživnine za čas do izdaje izpodbijanega sklepa

24. Sodišče je odločilo, da je mati preživnino dolžna plačati za nazaj od 17. 11. 2021 dalje. Določilo je simbolično preživnino v višini 15,00 EUR mesečno za vsako od deklet. Tako ima mati še vedno možnost, da dekleti delno preživlja tudi v naturalni obliki, jima prinese nekaj oblačil ali drugih potrebščin, čeprav iz izvedenih dokazov opisanih v 73. točki obrazložitve sledi, da mati in babica večkrat prineseta neprimerne stvari in morajo vzgojiteljice iz sredstev botrstva kupovati primerne, ali pa predložita račune za refundacijo iz sredstev botrstva. Glede na navedeno je pravilna odločitev sodišča prve stopnje, da je mati minimalno preživnino v denarju, v znesku 15,00 EUR mesečno za vsako od deklet dolžna plačati od 17. 11. 2021 dalje, ko sta bili deklici nameščeni v stanovanjsko skupino zavoda.

25. Odločitve sodišča, ki niso bile obrazloženo izpodbijane, je pritožbeno sodišče preverilo v okviru preizkusa po uradni dolžnosti in ker takšnih absolutno bistvenih kršitev postopka ni našlo, pritožbene navedbe, ki so obrazložene, pa se tudi niso izkazale kot utemeljene, je pritožbo v celoti zavrnilo in izpodbijani sklep potrdilo (2. točka 265. člena ZPP v zvezi z 42. členom ZNP-1).

Družinski zakonik (2017) - DZ  - člen 174, 174/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.