VSL Sklep II Cp 1907/2024
Sodna praksa višjih sodišč, 2026-01-27

Brigita Markovič (preds.), Barbka Močivnik Škedelj (poroč.), Gregor Špajzer

nujna pot - predlog za določitev nujne poti - zavrnitev predloga - ustanovitev nujne poti - trasa nujne poti - načelo sorazmernosti - načelo najmanjše obremenitve služeče nepremičnine - predlog za izločitev izvedenca

Nujna pot je lahko ustanovljena le, če ne onemogoča ali znatno ne ovira uporabe tuje nepremičnine, v obravnavanem primeru pa ta pogoj ni izpolnjen. Nasprotna udeleženka bi bila ob dovolitvi nujne poti izključena od uporabe svoje nepremičnine, vrednost nepremičnine bi se bistveno zmanjšala, nesorazmerno bi bilo poseženo tudi v njeno ustavno varovano pravico do zasebnosti.

Po stališčih sodne prakse se nujna pot preko zaprtih dvorišč, prostorov ali zgradb praviloma ne more ustanoviti.

V obravnavanem primeru niso podani pogoji za določitev nujne poti skozi zaprto garažo nasprotne udeleženke do poslovnih prostorov predlagatelja v kleti večstanovanjske stavbe.

I. Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

II. Predlagatelj mora v roku 15 dni od vročitve tega sklepa povrniti nasprotni udeleženki stroške pritožbenega postopka v višini 149 EUR, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi od prve dne po izteku paricijskega roka naprej.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo predlog za ustanovitev nujne poti na nepremičnini z ID znakom 0000-000-26 - posamezen del stavbe - parkirni boks številka 21 v I. kleti, v izmeri 21,20 m

na naslovu X, v lasti nasprotne udeleženke, v korist nepremičnine z ID znakom 0000-000-31 - posamezen del stavbe - skladišče v I. kleti, v izmeri 13,45 m

na naslovu X, v lasti predlagatelja, širine 50 cm za peš dostop predlagatelja in pri njem zaposlenih do nepremičnine z ID znakom 0000-000-31 (točka I izreka). Odločilo je še, da bo o stroških postopka odločeno s posebnim sklepom (točka II izreka).

2. Predlagatelj vlaga pritožbo. Uveljavlja vse pritožbene razloge iz prvega odstavka 338. člena ZPP

. Predlaga spremembo sklepa z ugoditvijo predlogu in plačilom vseh stroškov postopka, ki naj se naložijo v plačilo nasprotni udeleženki. Podredno se zavzema za razveljavitev in vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v ponovno odločanje. Opozarja na dolgotrajnost postopka in nestrokovno delo izvedenca. Meni, da ni znal odgovoriti na strokovna vprašanja. Ker mu je sodišče v celoti sledilo, je treba sklep razveljaviti. Napačno je ugotovljeno dejansko stanje in uporabljeno materialno pravo. Vztraja, da je dostop možen izključno preko nepremičnine nasprotne udeleženke. To izhaja iz projekta za gradbeno dovoljenje. Med prostoroma predlagatelja je dvojna nosilna stena iz armiranega betona. Gre za dve stavbi. Obstaja tveganje različnih pomikov in pogrezanja. Med nepremičnino 32 in 27 so vrata zazidana, vrisane povezave s skupnimi prostori ni in ni nikoli obstajala. Ta dejstva je izvedenec prezrl. Kljub temu se je sodišče oprlo na njegovo mnenje, dokazni predlog za novega izvedenca pa neupravičeno zavrnilo. Ne drži, da je ovrgel pritožnikove ugovore na mnenje. Odgovarjal je nestrokovno, neverodostojno, zanašal se je na "zdravo pamet" glede pridobitve soglasij etažnih lastnikov. Vse variante, ki ne potekajo preko nepremičnine nasprotne udeleženke, zahtevajo pridobitev soglasja lastnikov posameznih delov dveh objektov, zato niso primerne. Izvedenec je neustrezno odgovoril na te pripombe in sodišče mu je neupravičeno sledilo. Varianta ena je nelegalna, ker bodo etažni lastniki nasprotovali vzpostavitvi prehoda preko skupnih prostorov. Neutemeljeno je zavrnjeno zaslišanje upravnika stavbe, ki bi potrdil, da predlagani posegi niso možni in niso izvedljivi. Nobena od variant ni pravno in dejansko vzdržna, razen po predlagani trasi preko nepremičnine nasprotne udeleženke. Na enak način (preko tujih parkirnih prostorov) dostopajo tudi ostali lastniki kletnih prostorov v obeh stavbah. Postaviti bi bilo treba drugega izvedenca. Predlagatelju je popolnoma onemogočena uporaba njegove nepremičnine. Ostal je brez dostopa do nje. Zaradi nepravilno zavrnjenih dokazov (novi izvedenec, zaslišanje pooblaščenega upravnika stavbe) je podana absolutna bistvena kršitev določb postopka. V sklepu so pomanjkljivosti, zaradi katerih se ga ne da preizkusiti, in nasprotja o odločilnih dejstvih v razlogih in vsebini dokazov. Podana je tudi relativna kršitev 247. člena v zvezi s 6. točko 70. člena ZPP, ker kljub pravočasnemu predlogu sodišče ni izločilo izvedenca.

3. Nasprotna udeleženka je odgovorila na pritožbo. Predlaga zavrnitev in potrditev sklepa sodišča prve stopnje, zahteva plačilo stroškov pritožbenega postopka.

5. Sodišče dovoli nujno pot za nepremičnino, ki za redno rabo nima potrebne povezave z javno cesto oz. bi bila taka zveza povezana z nesorazmernimi stroški, in sicer če se z njo ne onemogoča ali znatno ovira uporaba nepremičnine, po kateri naj bi pot potekala (88. člen in prvi odstavek 89. člena SPZ

). Sodišče določi nujno pot tako, da se čim manj obremeni tuja nepremičnina (drugi odstavek 89. člena SPZ).

6. Pritožbeno sodišče v celoti pritrjuje odločitvi sodišča prve stopnje, da v obravnavanem primeru niso podani pogoji za določitev nujne poti skozi zaprto garažo nasprotne udeleženke do poslovnih prostorov predlagatelja v kleti večstanovanjske stavbe, v obsegu in na način kot je predlagal predlagatelj in kot izhaja iz izreka izpodbijanega sklepa. Po izvedenem dokaznem postopku, v katerem je celovito izvedlo dokaz z izvedencem gradbene stroke (pisno mnenje, pisna dopolnitev mnenja, zaslišanje izvedenca), opravilo ogled kraja z izvedencem, zaslišalo zakonitega zastopnika predlagatelja in nasprotno udeleženko ter prebralo listine in vpogledalo fotografije v spisu, je sodišče ugotovilo vsa pravno relevantna dejstva o predlagani in drugih mogočih trasah nujne poti. Po ugotovitvah, da trasa skozi zaprto garažo nasprotne udeleženke onemogoča oziroma znatno ovira redno rabo nepremičnine nasprotne udeleženke, predlagatelj pa ima kot etažni lastnik možnost urediti (oziroma ponovno vzpostaviti) dostop do svojih prostorov preko skupnih prostorov stavbe, je predlog zavrnilo.

7. Odločitev je pojasnilo s pravilnimi in popolnimi dejanskimi in pravnimi razlogi, ki omogočajo vsebinski preizkus sklepa. Pritožbeno sodišče jim v celoti pritrjuje, se nanje sklicuje in jih ne bo ponavljalo. Očitane absolutne bistvene kršitve pravil postopka po 14. točki drugega odstavka 339. člena ZPP ne najde. Nestrinjanje pritožnika s sprejeto dokazno oceno in pravno odločitvijo sodišča ne vodi do kršitve po 14. točki drugega odstavka 339. člena ZPP. Kršitve po 15. točki drugega odstavka 339. člena ZPP pa se ne da preizkusiti, ker ni konkretizirana.

8. Tudi relativnih kršitev 8. člena ZPP in 254. člena ZPP ni. Dokaz z izvedencem je sodišče prve stopnje pravilno izvedlo. Na relevantne pripombe predlagatelja je izvedenec podal strokovno preverljive odgovore v pisnih dopolnitvah in ustno na narokih. Sodišče je mnenje preizkusilo z ogledom, listinskimi dokazi in fotografijami. Izvedeniško mnenje je ocenilo skupaj z drugimi dokazi in preverljivo pojasnilo, zakaj je svojo odločitev oprlo tudi nanj.

9. S pravilnimi in razumnimi razlogi je v točki 15 obrazloženo zavrnjen dokaz z novim izvedencem, v točkah 4 in 16 pa dokaz z zaslišanjem upravnika stavbe. Na pravna vprašanja v zvezi s potrebnimi soglasji etažnih lastnikov večstanovanjske stavbe za gradbene posege v skupne prostore mora odgovoriti sodišče in ne izvedenec ali upravnik. Absolutne bistvene kršitve po 8. točki drugega odstavka 339. člena ZPP zaradi zavrnitve teh dveh dokazov ni.

10. V odgovor na očitek relativne kršitve 247. člena ZPP v zvezi s predlagano izločitvijo izvedenca je treba opozoriti, da je predlagatelj podal predlog za izločitev izvedenca po prejeti drugi pisni dopolnitvi mnenja in po naroku z dne 19. 5. 2023, češ da so izvedenčeve rešitve neživljenjske, vse zvezane s pridobivanjem soglasja etažnih lastnikov, o čemer bi izpovedoval tudi upravnik stavbe. Podredno je predlagal, naj sodišče izvedenca ponovno vabi na zaslišanje z namenom izjasnitve

. Sodišče je temu sledilo. Ponovno je vabilo in zaslišalo izvedenca

. Predlagatelj ni vztrajal pri izločitvi izvedenca, pač pa je aktivno sodeloval pri njegovem zaslišanju. Ker je izvedenec vztrajal pri podanem mnenju, je predlagatelj predlagal postavitev novega izvedenca z enako nalogo, kot jo je imel dotedanji izvedenec. Odločanje o predlogu za izločitev izvedenca je s tem odpadlo. Nestrinjanje udeleženca z mnenjem izvedenca ne zadošča za postavitev drugega izvedenca. Po pravilni oceni, da je mnenje izvedenca strokovno in popolno, je sodišče predlog za dokazovanje z novim izvedencem upravičeno zavrnilo. Pri izvajanju dokaza z izvedencem ni zagrešilo v pritožbi očitanih absolutnih niti relativnih procesnih kršitev.

11. Dejansko stanje o vseh pravno relevantnih dejstvih je pravilno ugotovljeno.

12. V okviru trditvene in dokazne podlage udeležencev so bile poleg trase skozi nepremičnino nasprotne udeleženke obravnavane še tri druge variante poti: (1) preko skupnih prostorov številka 36, (2) skozi prostore predlagatelja številka 22, 23 in 32, (3) skozi garažo tretje osebe, ki ni udeleženka postopka, številka 27. Izvedenec je po pregledu projektne in gradbene dokumentacije podal mnenje, da predlagana trasa nujne poti skozi garažo nasprotne udeleženke ni primerna. Kot najprimernejšo, najcenejšo in tehnično izvedljivo je ocenil varianto skozi skupne prostore. Pri mnenju je vztrajal tudi po prejetih pripombah predlagatelja. Na ogledu je sodišče samo izmerilo sporno garažo in si ogledalo druge predlagane variante nujne poti (ugotovitve v točki 7 sklepa).

13. Ugotovilo je: (1) redna raba predlagateljeve nepremičnine je skladišče, ki za redno rabo nima potrebne zveze z javno cesto; (2) redna raba nepremičnine nasprotne udeleženke je parkirišče oz. ograjen prostor za parkiranje vozila in shranjevanje premičnin, od leta 2018 je zaprt z vgrajenimi vrati; (3) predlagatelj je imel že pred nakupom prostora 31 (leta 2017) v lasti garažni boks številka 22 v bližini nepremičnine nasprotne udeleženke številka 26 in so mu bile razmere znane; (4) predlagatelj je samovoljno prebil steno med svojima nepremičninama 32 in 31 in začel uporabljati garažni boks nasprotne udeleženke tudi za dostop do prostora 32 (sosednja nepremičnina), v korist katere ne predlaga nujne poti, a bi jo gotovo uporabljal, ker drugega dostopa v naravi nima; (5) vhod v predlagateljevo nepremičnino je bil po načrtih in gradbenem dovoljenju predviden preko skupnih prostorov številka 36 v solasti vsakokratnih solastnikov nepremičnine, tudi predlagatelja, ki je etažni lastnik več posameznih delov stavbe; (6) prehoda skozi skupne prostore v času odločanja v naravi ni, zazidan je s siporeks zidaki, ni ugotovljeno kdo in kdaj je vrata zazidal, tehnično pa ga je mogoče enostavno vzpostaviti (zazidano odprtino le ponovno vzpostaviti in vanjo vgraditi požarna vrata, novo gradbeno dovoljenje ni potrebno; (7) vzpostavljeni prehod skozi skupne prostore bi zagotovil možnost neposredne povezave med nepremičnino predlagatelja in skupnimi prostori z javno cesto, škode oz. zmanjšane vrednosti služeče nepremičnine ne bi bilo (točka 9 sklepa); (8) varianta poti skozi skupne prostore bi predlagatelju v naravi zagotovila širši prehod (80 cm), kot ga zahteva po trasi skozi nepremičnino nasprotne udeleženke (50 cm) in kot je potreben za peš dostop (najmanj 60 cm) - točka 12 sklepa; (9) stroški za vzpostavitev nujne poti po trasi skozi skupne prostore bi znašali 1.500 EUR (točka 13 sklepa).

14. Predlagatelj ne izpodbija dejanskih ugotovitev sodišča prve stopnje v točkah 10 in 11 sklepa o prostorskih dimenzijah zaprte garaže nasprotne udeleženke, o redni rabi garaže in možnostih za nadaljnjo uporabo, če bi bila obremenjena s predlagano nujno potjo. Že z ogledom se je sodišče zanesljivo prepričalo, da bi bila ob obremenitvi z nujno potjo namembnost in funkcionalnost prostora bistveno okrnjena, raba zaprte garaže pa praktično onemogočena. Predlagatelj niti ne pove, kako (na kakšen način) naj bi mu bili zagotovljeni prehodi skozi zaklenjena vrata garaže. Sodišče je njegovo pravico do prehoda utemeljeno tehtalo tudi s pravico nasprotne udeleženke do zasebnosti in ugotovilo, da bi bilo vanjo z nujno potjo pretirano poseženo. Ob nadaljnji ugotovitvi, da bi se vrednost nepremičnine zaradi obremenitve z nujno potjo bistveno zmanjšala (za 2/3 do ¾ tržne vrednosti), ki temelji na pravilno ocenjenem izvedeniškem mnenju, je pravilna presoja, da predlagana varianta nujne poti preko nepremičnine nasprotne udeleženke ni primerna. Nujna pot je lahko ustanovljena le, če ne onemogoča ali znatno ne ovira uporabe tuje nepremičnine, v obravnavanem primeru pa ta pogoj ni izpolnjen. Nasprotna udeleženka bi bila ob dovolitvi nujne poti izključena od uporabe svoje nepremičnine, vrednost nepremičnine bi se bistveno zmanjšala, nesorazmerno bi bilo poseženo tudi v njeno ustavno varovano pravico do zasebnosti.

15. Pritožbeno sodišče nima pomislekov o pravilnosti ugotovitve in presoje, da varianta ena (preko skupnih prostorov) predstavlja najprimernejšo povezavo za predlagateljevo nepremičnino z javno cesto. V strokovnem izvedeniškem mnenju ni podlage za ugotovitev, da vzpostavitev prehoda skozi skupne prostore tehnično ni mogoča. Predlagateljeve trditve, da gre za nelegalno in neizvedljivo možnost (zaradi pomanjkanja soglasja etažnih lastnikov) pa je pravilno zavrnilo že sodišče prve stopnje (razlogi v točki 16). Če ostali etažni lastniki z vzpostavitvijo prehoda skozi skupne prostore ne bodo podali soglasja, ga bo pritožnik lahko izposloval po sodni poti v ustreznih nepravdnih postopkih.

16. Določbi 88. in 89. člena SPZ uzakonjata ustavno načelo sorazmernosti, ki terja harmonizacijo dveh nepremičninskih interesov: interesa predlagatelja in interesa nasprotnega udeleženca. Pri presoji, kdaj gre za nesorazmeren poseg v pravico nasprotnega udeleženca, je poleg intenzivnosti posega v lastninsko pravico odločilnega pomena tudi položaj gospodujoče nepremičnine ter možnost njene drugačne povezave z javno cesto. Po stališčih sodne prakse se nujna pot preko zaprtih dvorišč, prostorov ali zgradb praviloma ne more ustanoviti. Glede na ugotovljene dejanske okoliščine primera na strani predlagane služeče nepremičnine in na strani gospodujoče nepremičnine je sodišče prve stopnje pravilno upoštevalo načelo sorazmernosti in načelo čim manjše obremenjenosti tuje nepremičnine ter predlog predlagatelja zavrnilo ob pravilni uporabi 88. in 89. člena SPZ.

17. Pritožbeni razlogi niso podani. Sodišče je pravilno in popolno ugotovilo dejansko stanje in pri odločanju pravilno uporabilo materialno pravo. Ker ni zagrešilo očitanih niti uradno upoštevnih procesnih kršitev, je bilo treba pritožbo zavrniti in potrditi sklep sodišča prve stopnje (353. člen ZPP v zvezi s 37. členom ZNP).

18. V postopku za dovolitev nujne poti velja posebno pravilo o stroških. Ker se postopek vodi izključno v interesu predlagatelja, trpi vse stroške postopka predlagatelj (146. člen ZNP). Zato mora nasprotni udeleženki povrniti stroške pritožbenega postopka. Odmerjeni so po priglašenem stroškovniku v odgovoru na pritožbo (list. št. 229) in OT

), in sicer po tar. št. 24/3 (200 točk) in vrednosti točke 0,6 EUR v času odločanja. Skupaj z materialnimi stroški in 22 % DDV za pripravo odgovora na pritožbo znašajo 149 EUR. V primeru zamude bo predlagatelj dolgoval tudi zakonske zamudne obresti od odmerjenega zneska, ki tečejo od prvega dne po poteku paricijskega roka naprej (313. člen ZPP v zvezi s 378. členom OZ in načelnim pravnim mnenjem VSS z dne 13. 12. 2006)

Zakon o pravdnem postopku, Uradni list RS, št. 26/1999 s spremembami.

Zakon o nepravdnem postopku, Uradni list RS, št. 30/1986; uporaba na podlagi prvega odstavka 216. člena ZNP-1 - Zakon o nepravdnem postopku, Uradni list RS, št. 16/2019.

Stvarnopravni zakonik, Uradni list RS, št. 87/2002 s spremembami.

Pripravljalna vloga na redni številki 77, listovna številka 170.

Odvetniška tarifa, Ur. List RS št. 2/15 s spremembami.

Stvarnopravni zakonik (2002) - SPZ  - člen 88, 89

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 247

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.