VSL Sklep IV Cp 112/2026
Sodna praksa višjih sodišč, 2026-01-30

Martina Erzin (preds.), Karmen Ceranja (poroč.), mag. Nataša Ložina

DRUŽINSKO PRAVO - NEPRAVDNO PRAVO - ZAVAROVANJE TERJATEV

sodna poravnava v sporih iz razmerij med starši in otroki - sprememba sodne poravnave - predlog za dodelitev otroka, določitev preživnine ter stikov - ukrepi za varstvo koristi otroka - začasna odredba - pogoj za izdajo začasne odredbe - ogroženost otroka - verjetnost kot dokazni standard - izjemen ukrep - omejitev pravice do stikov - konfliktnost med starši - prepozna dopolnitev pritožbe - prekluzija navedb in dokazov

Pri odločanju o izdaji začasne odredbe ni treba izvesti vseh dokazov, temveč le tiste, ki sodišču omogočajo razumno hitro oceno, ali je ogroženost otroka tolikšna, da je treba z začasno odredbo nemudoma zavarovati njegovo korist.

I. Pritožba se zavrne in se izpodbijani sklep sodišča prve stopnje potrdi.

II. Odločitev o stroških pritožbenega postopka se pridrži za končno odločbo.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom zavrnilo predlog za izdajo začasne odredbe, da se stiki med mladoletno A. A. in materjo B. B. omejijo tako, da potekajo vsak drugi konec tedna od petka po vrtcu do nedelje zvečer do 18ʰ, da mati za preživljanje mladoletne A. A. plačuje mesečno preživnino v znesku 300 EUR, da začasna odredba velja do pravnomočne rešitve v tem postopku in da pritožba zoper sklep o začasni odredbi ne zadrži njene izvršitve (I. točka izreka). Sklenilo je še, da bo o stroških odločeno s končno odločbo v tem nepravdnem postopku (II. točka izreka).

2. Zoper navedeni sklep se je pravočasno pritožil predlagatelj iz vseh pritožbenih razlogov. Predlaga, da se sklep spremeni tako, da se predlogu za izdajo začasne odredbe ugodi oziroma podrejeno, da se sklep razveljavi in zadeva vrne v ponovno odločanje. Ne strinja se z oceno sodišča, da A. A. ni ogrožena. Nasprotna udeleženka se ne drži dogovora glede deklice in s tem ravna v njeno škodo. Predlagatelj je opisal veliko takih primerov. Deklica pri nasprotni udeleženki izven vrtca večino časa preživi doma in nima nobenega socialnega življenja. Nikoli je ne pelje na druženje z vrstniki kot so rojstni dnevi in podobno. Večkrat je pri hčeri opazil modrice, kar je prijavil na CSD, vendar tam ni naletel na pravega sogovornika. Pojasnil je tudi, da želi nasprotna udeleženka hčer odtujiti od njega tako, da ji reče, da naj njenega sedanjega partnerja kliče oči, predlagatelja pa naj ne kliče tako. Nasprotna udeleženka je otroka preselila drugam, daleč od doma, pa o tem sploh ni seznanila predlagatelja. Še veliko je takih stvari, ki bi se lahko izkazale, če bi sodišče izvedlo zaslišanje predlaganih prič. Če nič drugega, je odločitev preuranjena, ker niso bili izvedeni potrebni dokazi. Postopek v zvezi s predlogom za spremembo odločitve za zaupanje v vzgojo, varstvo in oskrbo bo trajal še nekaj časa, v tem času pa se bo A. A. delala škoda.

Z vlogo z dne 7. 1. 2026 je predlagatelj po poteku pritožbenega roka dopolnil pritožbo s fotografijo, ki dokazuje, da je spet prišlo do nasilja nad deklico, in svojim elektronskim sporočilom. Predlagal je, naj se navedbe v tem elektronskem sporočilu štejejo kot njegove pritožbene navedbe.

3. Nasprotna udeleženka na pritožbo ni odgovorila.

5. Udeleženca sta dne 24. 3. 2023 pred Okrožnim sodiščem v C. sklenila sodno poravnavo I N 10/2023, s katero je bila mld. A. A. (rojena ... 2020) zaupana v varstvo in vzgojo obema staršema. Njeno domicilno prebivališče je bilo določeno na naslovu očeta, kjer je tudi njen naslov za vročanje. Redni stiki so bili določeni tako, da potekajo po sprotnem dogovoru med staršema, upoštevajoč delovni čas matere, ki dela v treh izmenah, in tudi med vikendi na način, da bo hči v materinem prostem času v varstvu in vzgoji pri materi. Tudi med dopusti in v dela prostih dnevih naj bi stiki potekali po dogovoru med staršema. Preživnino sta se zavezala plačevati oba starša v višini 150 EUR mesečno. Dogovorila sta se še, da otroški dodatek uveljavlja mati, subvencijo vrtca pa oče.

6. Dne 20. 6. 2025 je oče predlagal spremembo

opisanega dogovora, hkrati pa predlagal tudi izdajo začasne odredbe, s katero naj se stiki A. A. z materjo začasno omejijo, materi pa naloži plačevanje preživnine. Trdil je, da mati nad hčerjo izvaja psihično nasilje, spodkopava njen odnos do očeta, jo uči naj očeta ne mara, jo sili naj ne uporablja svojega priimka … Nasprotna udeleženka je trditvam predlagatelja nasprotovala in vložila nasprotni predlog za spremembo sodne poravnave.

7. Sodišče izda začasno odredbo, če je verjetno izkazano, da je otrok ogrožen (161. člen Družinskega zakonika, DZ). Otrok je ogrožen, če je utrpel ali je zelo verjetno, da bo utrpel škodo, in je ta škoda oziroma verjetnost, da bo škoda nastala, posledica storitve ali opustitve staršev ali posledica otrokovih psihosocialnih težav, ki se kažejo kot vedenjske, čustvene, učne ali druge težave v njegovem odraščanju (drugi odstavek 157. člena DZ). Kot je pravilno poudarilo že sodišče prve stopnje, mora biti ogroženost izkazana do te mere, da bi zaradi opustitve takojšnjega varstva lahko otroku nastala nenadomestljiva škoda. Izdaja začasne odredbe je torej izjemen ukrep, s katerim se začasno uredi položaj na način, s katerim se prepreči ogroženost otroka, ki pa mora biti izkazana s stopnjo verjetnosti.

8. Pritožbeno sodišče se strinja s presojo sodišča prve stopnje, da predlagatelj ogroženosti mld. A. A. ni izkazal za verjetno. Ta presoja temelji na izpovedih obeh udeležencev, mnenju CSD ter poročilih vrtca in otrokovega izbranega zdravnika. CSD neposrednih znakov ogroženosti mld. A. A. ni ugotovil

, iz poročila vrtca izhaja, da deklico v vrtec pripeljeta oba starša izmenjaje (tedensko), da sta oba starša urejena in vedno do nje prijazna, da se zjutraj deklica poslovi z objemi in poljubi od obeh, da se deklica med vrstniki dobro počuti, da se aktivno vključuje v vse dejavnosti in jo imajo otroci radi. Niti v vrtcu niti pri zdravniku niso opazili nobenih sledi udarcev, ki naj bi jih po trditvah predlagatelji deklica prejemala od matere. Ob diametralno nasprotnih izpovedbah udeležencev je sodišče prve stopnje utemeljeno oprlo svoj zaključek o tem, da deklica ni akutno

ogrožena, na poročila o dekličinem psihosocialnem in telesnem razvoju.

9. Neutemeljen je pritožbeni očitek, da bi se predlagateljeve trditve o ogroženosti mld. A. A. izkazale, če bi sodišče prve stopnje zaslišalo z njegove strani predlagane priče. Pri odločanju o izdaji začasne odredbe ni treba izvesti vseh dokazov, temveč le tiste, ki sodišču omogočajo razumno hitro oceno, ali je ogroženost otroka tolikšna, da je treba z začasno odredbo nemudoma zavarovati njegovo korist. Da takšne ogroženosti ni, se je sodišče prve stopnje dovolj zanesljivo prepričalo na podlagi dokazov, ki jih je izvedlo. Odločitev zato tudi ni preuranjena.

10. Pritožbeno sodišče dopolnitve pritožbe ni upoštevalo, ker je bila vložena po poteku pritožbenega roka zoper izpodbijani sklep sodišča prve stopnje. Zmotno je predlagateljevo stališče, da ne more biti prekludiran za podajo navedb in predložitev dokazov, ker gre za dobrobit otroka. V skladu s 34. členom Zakona o nepravdnem postopku (ZNP-1) sme pritožnik v pritožbi vselej navajati nova dejstva in predlagati nove dokaze, če so v korist oseb iz drugega odstavka 6. člena tega zakona, kar pa ne pomeni, da jih lahko uveljavlja v prepozni dopolnitvi pritožbe.

11. Glede na pojasnjeno je sodišče druge stopnje pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje (2. točka 365. člena Zakona o pravdnem postopku, ZPP v zvezi z 42. členom ZNP-1).

12. Ker so stroški, ki nastanejo v zvezi z odločanjem o predlogu za izdajo začasne odredbe, del stroškov postopka, je odločitev o pritožbenih stroških pridržana za končno odločbo (šesti odstavek 163. člena ZPP v zvezi z 42. členom ZNP-1).

Tako, da se mld. A. A. zaupa v varstvo in vzgojo očetu, materi naloži plačilo preživnine v višini 334 EUR mesečno, stiki matere s hčerjo pa določijo vsak drugi konec tedna po vrtcu oziroma po šoli do nedelje do 18.00.

Ugotovil pa je, da svetovalno delo s staršema trenutno ni možno in da so pri očetu pomembno znižane zmožnosti za sporazumevanje in razreševanje družinskih sporov.

Pomemben ogrožajoč dejavnik pa je konflikt med staršema.

Družinski zakonik (2017) - DZ  - člen 157, 157/2, 161

Zakon o nepravdnem postopku (2019) - ZNP-1  - člen 6, 34

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.