VSL Sodba PRp 177/2024
Sodna praksa višjih sodišč, 2025-01-09

Breda Andolšek (preds.), Boštjan Kovič (poroč.), Jasna Deu

odločanje prekškovnega organa - osebna zaznava prekrška - plačilni nalog - trajajoč prekršek - neizpolnitev v roku - inšpekcijski pregled - čas storitve prekrška - izvršljiva inšpekcijska odločba - zastaranje pregona za prekršek - relativno zastaranje pregona za prekršek - absolutno zastaranje pregona

Iz zakonskega opisa prekrška po 6. alineji 1. točke v zvezi s 4. točko 38. člena ZIN izhaja, da je njegov sestavni del samo neizpolnitev z odločbo odrejenih ukrepov v določenem roku, ne pa tudi vzdrževanje neizpolnitve, zaradi česar je prekršek po 6. alineji 1. točke v zvezi s 4. točko 38. člena ZIN storjen in dokončan z iztekom izpolnitvenega roka oziroma najkasneje z izvršljivostjo odločbe o odreditvi ukrepov.

Plačilni nalog vsebuje napačno časovno opredelitev prekrška, saj prekrška nista bila storjena v dneh kontrolnega inšpekcijskega pregleda (16.3.2022 in 30.8.2022), temveč je bil prekršek storjen najkasneje dne 23.10.2019, ko je odločba o odreditvi ukrepov postala izvršljiva. Zato je v času kontrolnih inšpekcijskih pregledov, na podlagi katerih je prekrškovni organ z izdajo plačilnega naloga zoper storilca začel postopek o prekršku, že preteklo več kot dve leti in je nastopilo relativno zastaranje pregona, v vsakem primeru pa je pregon absolutno zastaral po izteku štirih let od storitve prekrška, torej dne 23.10.2023, zaradi česar je izpodbijana sodba z dne 8.11.2023 bila izdana po nastopu absolutnega zastaranja pregona.

Izpodbijana sodba v zvezi s plačilnim nalogom se spremeni tako, da se postopek o prekršku ustavi iz razloga po 4. točki prvega odstavka 136. člena Zakona o prekrških in stroški ustavljenega postopka bremenijo proračun.

1. Prekrškovni organ Inšpekcija za varno hrano, veterinarstvo in varstvo rastlin, Območni urad Novo mesto, je s plačilnim nalogom storilcu izrekel enotno globo 1.000,00 EUR zaradi dveh prekrškov po 6. alineji 1. točke v zvezi s 4. točko 38. člena Zakona o inšpekcijskem nadzoru (ZIN). Zoper plačilni nalog je storilec vložil zahtevo za sodno varstvo, o kateri je odločilo Okrajno sodišče v Črnomlju z izpodbijano sodbo, s katero je zahtevo za sodno varstvo zavrnilo kot neutemeljeno in je potrdilo plačilni nalog prekrškovnega organa ter odločilo, da mora storilec plačati sodno takso v znesku 100,00 EUR.

2. Zoper sodbo se pritožuje storilec po zagovorniku iz pritožbenih razlogov po 1., 2. in 4. točki 154. člena v zvezi z drugim odstavkom 66. člena Zakona o prekrških (ZP-1) zaradi bistvene kršitve določb postopka o prekršku, zaradi kršitve materialnih določb zakona in zaradi odločitve o sankciji. Višjemu sodišču predlaga, da pritožbi ugodi in izpodbijano sodbo spremeni tako, da postopek o prekršku ustavi in da se storilcu povrnejo vsi stroški postopka.

3. Pri odločanju o pritožbi je pritožbeno sodišče ugotovilo, da je sodbo v zvezi s plačilnim nalogom potrebno spremeniti po uradni dolžnosti.

4. Na podlagi 159. člena ZP-1 višje sodišče preizkusi sodbo o prekršku v tistem delu, v katerem se s pritožbo izpodbija, vendar mora vselej po uradni dolžnosti preizkusiti, ali je podana bistvena kršitev določb postopka o prekršku iz 1., 5., 6., 7. in 8. točke prvega odstavka 155. člena ter ali so bile v škodo obdolženca kršene materialne določbe zakona ali predpisa, ki določa prekršek (156. člen tega zakona).

5. V plačilnem nalogu z dne 22.9.2022 v zvezi z izpodbijano sodbo se storilcu očita, da ni spoštoval ukrepov iz odločbe U06171-363/2019/5 z dne 19.8.2019, s katero mu je inšpekcijski organ odredil prosto rejo telet (rok za izpolnitev dva dni po prejemu odločbe), zadostno osvetlitev in zračenje hlevov (rok za izpolnitev en teden po prejemu odločbe), očistiti in prebeliti hleve ter očistiti vsa okenska stekla (rok za izpolnitev dva meseca po prejemu odločbe), vsakodnevno čiščenje in nastiljanje govejih hlevov (rok za izpolnitev takoj po prejemu odločbe), zagotoviti vsaki odrasli živali primeren prostor (rok za izpolnitev en teden po prejemu odločbe), dnevno preverjanje stanja živali (rok za izpolnitev takoj po prejemu odločbe), takoj oskrbeti bolne in poškodovane živali in zagotoviti boks za ločeno namestitev bolnih in poškodovanih živali (rok za izpolnitev en teden po prejemu odločbe), pri čemer je odločba bila storilcu vročena dne 22.8.2019 in je postala pravnomočna dne 3.9.2019 ter izvršljiva dne 23.10.2019, ki pa je storilec ni spoštoval in v dneh 16.3.2022 ter 30.8.2022, ko sta bila opravljena kontrolna inšpekcijska pregleda, odrejenih ukrepov ni izpolnil, s čimer je kršil določbo 32. člena ZIN ter dne 16.3.2022 in dne 30.8.2022 storil prekrška po 6. alineji 1. točke v zvezi s 4. točko 38. člena ZIN.

6. Z izdajo plačilnega naloga na podlagi prvega odstavka 57. člena ZP-1 (osebna zaznava pooblaščene uradne osebe prekrškovnega organa na kontrolnih inšpekcijskih pregledih dne 16.3.2022 in dne 30.8.2022) je prekrškovni organ dne 22.9.2022 zoper storilca začel postopek o prekršku za prekršek po 6. alineji 1. točke v zvezi s 4. točko 38. člena ZIN, storjen zaradi nespoštovanja z odločbo z dne 19.8.2019 odrejenih ukrepov inšpektorja. Teoretično bi takšen pregon za prekršek bil še mogoč, če bi pri prekršku po 6. alineji 1. točke 38. člena ZIN šlo za trajajoči prekršek. Trajajoči so tisti prekrški, ko storilec povzroči nastanek protipravnega stanja in ga določen čas vzdržuje. Bistvena lastnost te vrste prekrškov je v tem, da sta uresničeno protipravno stanje in njegovo vzdrževanje sestavni del zakonskega opisa (povzeto po: KAZENSKO PRAVO. Splošni del/Ljubo Bavcon...(et al.). - 4. izd. - Ljubljana: Uradni list Republike Slovenije, 2003, str. 200). Prekršek po 6. alineji 1. točke v zvezi s 4. točko 38. člena ZIN stori posameznik, ki ne spoštuje z odločbo odrejenih ukrepov, ki mu jih je v skladu z 32. členom ZIN inšpektor odredil za odpravo nepravilnosti in pomanjkljivosti ter mu določil rok za odpravo. Iz navedenega zakonskega opisa izhaja, da je njegov sestavni del samo neizpolnitev z odločbo odrejenih ukrepov v določenem roku, ne pa tudi vzdrževanje neizpolnitve, zaradi česar je prekršek po 6. alineji 1. točke v zvezi s 4. točko 38. člena ZIN storjen in dokončan z iztekom izpolnitvenega roka oziroma najkasneje z izvršljivostjo odločbe o odreditvi ukrepov.

7. Pritožbeno sodišče je zato moralo preizkusiti, ali je glede na pravila o zastaranju iz 42. člena ZP-1 pregon za prekršek zastaral. V prvem odstavku 42. člena ZP-1 je predpisan splošni relativni zastaralni rok dve leti od dneva storitve prekrška, v šestem odstavku 42. člena ZP-1 pa je predpisan absolutni zastaralni rok, v skladu s katerim postopek o prekršku po pretrganju zastaranja v nobenem primeru ni več mogoč, ko poteče dvakrat toliko časa, kolikor ga zahteva zakon za zastaranje postopka o prekršku. V obravnavani zadevi se storilcu ne očita prekršek, za katerega bi morda veljal daljši relativni zastaralni rok iz drugega ali tretjega odstavka 42. člena ZP-1, temveč se mu očita prekršek, za katerega je po prvem odstavku 42. člena ZP-1 predpisan splošni relativni zastaralni rok dve leti od storitve prekrška in po šestem odstavku 42. člena ZP-1 absolutni zastaralni rok štiri leta od storitve prekrška.

8. Pri tem preizkusu pa je pritožbeno sodišče ugotovilo, da plačilni nalog vsebuje napačno časovno opredelitev prekrška, saj prekrška nista bila storjena v dneh kontrolnega inšpekcijskega pregleda (16.3.2022 in 30.8.2022), temveč je bil prekršek storjen najkasneje dne 23.10.2019, ko je odločba o odreditvi ukrepov postala izvršljiva. Zato je v času kontrolnih inšpekcijskih pregledov, na podlagi katerih je prekrškovni organ z izdajo plačilnega naloga zoper storilca začel postopek o prekršku, že preteklo več kot dve leti in je nastopilo relativno zastaranje pregona, v vsakem primeru pa je pregon absolutno zastaral po izteku štirih let od storitve prekrška, torej dne 23.10.2023, zaradi česar je izpodbijana sodba z dne 8.11.2023 bila izdana po nastopu absolutnega zastaranja pregona.

9. Upoštevajoč navedeno je pritožbeno sodišče, ne da bi se spuščalo v presojo pritožbenih navedb, po uradni dolžnosti moralo ugotoviti, da je v zadevi nastopilo zastaranje pregona in je postopek za prekršek ustavilo iz razloga po 4. točki prvega odstavka 136. člena ZP-1, ker bi sicer na škodo storilca bila kršena materialna določba 42. člena ZP-1 glede zastaranja pregona, posledično pa je odločilo, da stroški ustavljenega postopka bremenijo proračun.

Zakon o prekrških (2003) - ZP-1  - člen 42, 42/1, 42/2, 42/3, 42/6, 136, 136/1, 136/1-4

Zakon o inšpekcijskem nadzoru (2002) - ZIN  - člen 32, 38, 38-1, 38-4

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sodba IV Ips 124/2008, enako tudi IV Ips 123/2008