VSL Sklep Cst 45/2026
Sodna praksa višjih sodišč, 2026-03-03

Andreja Strmčnik Izak (preds.), mag. Polona Mlakar Adam (poroč.), Mateja Levstek

postopek osebnega stečaja - predlog za odpust obveznosti - ovira za odpust obveznosti - pravnomočna obsodba za kaznivo dejanje proti premoženju ali gospodarstvu - kaznivo dejanje zatajitve - pogojna obsodba - izbris iz kazenske evidence

Pogojna obsodba stečajnega dolžnika je bila ob poteku preizkusnega obdobja za odpust obveznosti v stečajnem postopku še vedno vpisana v kazenski evidenci. Ker rok za izbris pogojne obsodbe iz kazenske evidence še ni začel teči, do takrat tudi niso bili izpolnjeni pogoji za njen izbris na podlagi zakonske rehabilitacije. Sodišče prve stopnje je torej pravilno ugotovilo, da ovira za odpust obveznosti iz 1. točke drugega odstavka 399. člena ZFPPIPP, ki jo je zakonodajalec vezal na pravnomočno obsodbo stečajnega dolžnika za kaznivo dejanje proti premoženju, ni izključena.

Pritožba se zavrne in se izpodbijani sklep potrdi.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim nadomestnim sklepom sklep o odpustu obveznosti St ... z dne 17. 12. 2025 nadomestilo s sklepom, s katerim je predlog stečajnega dolžnika za odpust obveznosti zavrnilo.

2. Zoper navedeni sklep se je dolžnik pritožil iz vseh pritožbenih razlogov po prvem odstavku 338. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) v zvezi s prvim odstavkom 121. člena Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju (ZFPPIPP). Višjemu sodišču predlaga, da pritožbi ugodi in izpodbijani sklep spremeni tako, da njegovemu predlogu za odpust obveznosti ugodi.

4. Sodišče prve stopnje je s sklepom z dne 12. 6. 2023 začelo postopek odpusta obveznosti stečajnega dolžnika in določilo preizkusno obdobje dveh let in šest mesecev od začetka postopka odpusta obveznosti. Po poteku preizkusnega obdobja je v skladu s četrtim odstavkom 407. člena ZFPPIPP po uradni dolžnosti preverilo, ali obstoji ovira za odpust obveznosti iz 1. točke drugega odstavka 399. člena ZFPPIPP. Po navedenem zakonskem določilu odpust obveznosti ni dovoljen, če je bil stečajni dolžnik pravnomočno obsojen za kaznivo dejanje proti premoženju ali gospodarstvu, razen če je ta obsodba do poteka preizkusnega obdobja že izbrisana iz kazenske evidence ali če se do poteka preizkusnega obdobja izpolnijo pogoji za njen izbris na podlagi zakonske rehabilitacije.

5. Iz izpodbijanega sklepa izhaja, da je bil stečajni dolžnik pravnomočno obsojen za kaznivo dejanje zatajitve po 208. členu Kazenskega zakonika (KZ-1), ki spada med kazniva dejanja zoper premoženje iz 23. poglavja KZ-1.

6. Neutemeljen je pritožbeni očitek, da je rok za izbris iz kazenske evidence že iztekel. Pogoji za izbris obsodbe iz kazenske evidence na podlagi zakonske rehabilitacije so opredeljeni v 82. členu KZ-1. Odvisni so od kazenske sankcije, ki je bila izrečena obsojenemu storilcu kaznivega dejanja, in so izpolnjeni z iztekom določenega roka od takrat, ko je bila kazen izvršena, zastarana ali odpuščena, vendar pod pogojem, da obsojenec v tem času ne stori novega kaznivega dejanja (tretji odstavek 82. člena KZ-1). Za izbris pogojne obsodbe iz kazenske evidence je predpisan rok enega leta, od takrat ko je potekla preizkusna doba (2. točka četrtega odstavka 82. člena KZ-1). V skladu s 508. členom Zakona o kazenskem postopku odločbo o izbrisu obsodbe na podlagi zakonske rehabilitacije po uradni dolžnosti izda ministrstvo za pravosodje.

7. Iz potrdila Ministrstva za pravosodje z dne 16. 12. 2025 (r. št. 37) izhaja, da je bila dolžniku za storjeno kaznivo dejanje s sodbo, ki je postala pravnomočna 12. 9. 2024, izrečena pogojna obsodba štiri mesece zapora s preizkusno dobo enega leta in šest mesecev, ki naj bi se predvidoma končala 12. 3. 2026. Ta pogojna obsodba stečajnega dolžnika je bila ob poteku preizkusnega obdobja za odpust obveznosti v stečajnem postopku (12. 12. 2025) še vedno vpisana v kazenski evidenci. Ker rok za izbris pogojne obsodbe iz kazenske evidence še ni začel teči, do takrat tudi niso bili izpolnjeni pogoji za njen izbris na podlagi zakonske rehabilitacije. Sodišče prve stopnje je torej pravilno ugotovilo, da ovira za odpust obveznosti iz 1. točke drugega odstavka 399. člena ZFPPIPP, ki jo je zakonodajalec vezal na pravnomočno obsodbo stečajnega dolžnika za kaznivo dejanje proti premoženju, ni izključena. Zato je predlog stečajnega dolžnika za odpust obveznosti utemeljeno zavrnilo (1. točka petega odstavka 407. člena ZFPPIPP).

8. Upoštevajoč, da je podana ovira za odpust obveznosti iz 1. točke drugega odstavka 399. člena ZFPPIPP, pritožnik odpusta obveznosti ne more doseči z navedbami, da je stečajnemu upravitelju pošiljal poročila in izpolnjeval vse obveznosti, ki jih je imel v postopku osebnega stečaja. V kolikor teh obveznosti ne bi izpolnjeval, bi lahko ta okoliščina predstavljala dodaten razlog za zavrnitev predloga za odpust obveznosti (prim. 2. točka prvega odstavka 403. člena v zvezi s 1. točko prvega odstavka 406. člena ZFPPIPP)

9. Pritožbene navedbe glede na navedeno niso utemeljene. Višje sodišče prav tako ni zasledilo kršitev, na katere pazi po uradni dolžnosti (drugi odstavek 350. člena ZPP v zvezi s 366. členom ZPP in prvim odstavkom 121. člena ZFPPIPP), zato je pritožbo zavrnilo in sklep sodišča prve stopnje potrdilo (2. točka 365. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 121. člena ZFPPIPP).

Zakon o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju (2007) - ZFPPIPP  - člen 399, 399/2, 399/2-1, 407, 407/5, 407/5-1

Kazenski zakonik (2008) - KZ-1  - člen 82, 82/3, 82/4, 82/4-2, 208

Zakon o kazenskem postopku (1994) - ZKP  - člen 508

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.