VSC Sklep I Ip 64/2025
Sodna praksa višjih sodišč, 2025-03-20

Tatjana Kamenšek Krajnc (preds.), Petra Robič Verbovšek (poroč.), Katarina Lenarčič

izvršilni stroški - nadaljnji izvršilni stroški - odločanje o nadaljnjih izvršilnih stroških - potrebni stroški za izvršbo - odmera potrebnih stroškov - stroški odgovora na ugovor - kriterij potrebnosti - potrebnost stroškov - zavrnitev ugovora

Pritožbene navedbe, da odgovor upnikov na dolžnikov ugovor ni bil potreben, niso utemeljene. Dolžnik sicer res ni ugovarjal drugačnega načina izpolnitve obveznosti (kot uveljavlja dolžnik v pritožbi), vendar pa je sodišče prve stopnje v 7. točki obrazložitve izpodbijanega sklepa presojalo dolžnikove ugovorne trditve glede dokaznega bremena plačila preživninskih obrokov, s katerimi se je skliceval na izvršilni naslov, in zaključilo, da je ugovor neutemeljen, kar je materialnopravna presoja utemeljenosti ugovora. Ker sta upnika na dolžnikove ugovorne navedbe v odgovoru na ugovor obrazloženo odgovorila, je pravilen zaključek sodišča prve stopnje, da je bil njun odgovor na ugovor potreben (peti odstavek 38. člena ZIZ).

I. Pritožba se zavrne in se v izpodbijani IV. točki izreka sklep sodišča prve stopnje potrdi.

II. Dolžnik sam krije svoje stroške pritožbenega postopka in mora v osmih dneh od vročitve tega sklepa povrniti upniku njegove stroške odgovora pritožbo v znesku 149,33 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od prvega naslednjega dne po izteku roka za izpolnitev obveznosti, določenega v tej točki izreka, do plačila.

1. Sodišče prve stopnje je z v uvodu navedenim sklepom izvršbo, dovoljeno s sklepom o izvršbi I 77/2024 z dne 1. 2. 2024, ustavilo za plačane zneske, natančno opredeljene v I. točki izreka (I. točka izreka), in v delu zavarovanja zahtevka za čas od 1. 1. 2025 do 31. 1. 2026 v mesečnem znesku 196,82 EUR (II. točka izreka); zavrnilo dolžnikov ugovor (III. točka izreka); dolžniku naložilo v 8 dneh povrnitev upniku nadaljnje izvršilne stroške v znesku 328,52 EUR, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi (IV. točka izreka) in odločilo, da dolžnik sam trpi stroške ugovornega postopka (V. točka izreka).

2. Dolžnik vlaga zoper citirani sklep pravočasno pritožbo po začasni zastopnici iz vseh pritožbenih razlogov po prvem odstavku 338. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) v zvezi s 366. členom ZPP, oboje v zvezi s 15. členom Zakona o izvršbi in zavarovanju (v nadaljevanju ZIZ). Sklep izpodbija v IV. točki izreka (odločitev o nadaljnjih izvršilnih stroških) in pritožbenemu sodišču predlaga, da pritožbi ugodi in izpodbijani sklep v IV. točki izreka razveljavi oziroma spremeni ter odloči, da upnik sam trpi stroške odgovora na ugovor, oziroma podredno, da znašajo nadaljnji izvršilni stroški največ 164,26 EUR. Priglaša stroške pritožbenega postopka, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi.

Navaja, da sodišče prve stopnje upnikoma ne bi smelo priznati stroškov odgovora na dolžnikov ugovor. Dolžnik ni ugovarjal drugačnega načina izpolnitve obveznosti, zato ne drži, da je bil odgovor upnikov na dolžnikov ugovor potreben zaradi varstva pravic upnikov. Dolžnik je v ugovoru in dopolnitvi le izpostavil, da upnika nista z ničimer izkazala utemeljenosti svoje terjatve oziroma tega, da dolžnik ni plačal preživninskih obrokov. Začasna zastopnica je to navedla, ker ni imela nobenih podatkov z dolžnikove strani, po drugi strani pa sta imela upnika vse možnosti, da bi s predložitvijo bančnih izpiskov izkazala, da preživnina ni bila nakazana na TRR, kot je bilo dogovorjeno s sodno poravnavo. Dolžnik po začasni zastopnici ni zatrjeval, da so bili preživninski obroki plačani oziroma ni ugovarjal drugačnega načina izpolnitve obveznosti, kot je to zmotno navedlo sodišče prve stopnje v 9. točki obrazložitve. S tem je prišlo sodišče prve stopnje tudi samo s seboj v nasprotje, saj je v 7. točki obrazložitve izrecno navedlo, da dolžnik plačila svoje obveznosti niti ne zatrjuje. Ker odgovor na dolžnikov ugovor ni bil potreben, sodišče prve stopnje upnikoma ne bi smelo priznati teh stroškov.

Podredno uveljavlja, da je sodišče prve stopnje stroške odgovora upnikov na dolžnikov ugovor priznalo v previsokem znesku, saj znaša vrednost spornega predmeta v obravnavani zadevi 990,00 EUR. Zato bi moralo sodišče prve stopnje priznati nadaljnje izvršilne stroške za sestavo odgovora na ugovor največ v znesku 164,26 EUR (namesto 325,52 EUR). Sodišče prve stopnje je upnikoma previsoko priznalo 440 točk za sestavo odgovora na ugovor (namesto pravilno 200 točk), posledično je priznalo previsok znesek materialnih stroškov in DDV.

3. Pritožba je bila v skladu s prvim odstavkom 344. člena ZPP v zvezi s 366. členom ZPP, oboje v zvezi s 15. členom ZIZ, vročena upnikoma, ki sta nanjo odgovorila po pooblaščeni odvetniški družbi. Obrazloženo nasprotujeta pritožbenim navedbam kot neutemeljenim in pritrjujeta razlogom sodišča prve stopnje v izpodbijanem sklepu. Dodajata, da vrednost spornega predmeta znaša 8.910,00 EUR, saj ne predstavlja le zneska 990,00 EUR, ampak tudi znesek 7.920,00 EUR, kolikor znaša vrednost bodočih preživninskih obrokov za čas od 1. 2. 2024 do 31. 1. 2026. Pritožbenemu sodišču predlagata, da pritožbo zavrne in dolžniku naloži povrnitev stroškov odgovora na pritožbo.

5. Po petem odstavku 38. člena ZIZ mora dolžnik upniku na njegovo zahtevo povrniti stroške, ki so bili potrebni za izvršbo, vključno s stroški poizvedb o dolžnikovem premoženju, oziroma povrniti stroške postopka po uradni dolžnosti.

6. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom v IV. točki izreka dolžniku naložilo povrnitev upniku nadaljnjih izvršilnih stroškov v znesku 325,52 EUR, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi, in sicer je priznalo priglašene stroške upnikov za odgovor na dolžnikov ugovor.

7. Iz razlogov izpodbijanega sklepa izhaja (kar ni pritožbeno izpodbijano), da je sodišče prve stopnje 1. 2. 2024 izdalo sklep o izvršbi, zoper katerega je dolžnik vložil ugovor in pravočasno dopolnitev ugovora, ki ga je sodišče prve stopnje vročalo upnikoma v odgovor, ta pa sta na ugovor pravočasno odgovorila in prerekala dolžnikove navedbe ter priglasila stroške vloge.

8. Pritožbene navedbe, da odgovor upnikov na dolžnikov ugovor ni bil potreben, niso utemeljene. Dolžnik sicer res ni ugovarjal drugačnega načina izpolnitve obveznosti (kot to pravilno navaja v pritožbi), vendar pa je sodišče prve stopnje v 7. točki obrazložitve izpodbijanega sklepa presojalo dolžnikove ugovorne trditve glede dokaznega bremena plačila preživninskih obrokov, s katerimi se je skliceval na izvršilni naslov, in zaključilo, da je ugovor neutemeljen, kar je materialnopravna presoja utemeljenosti ugovora. Ker sta upnika na te dolžnikove ugovorne navedbe v odgovoru na ugovor obrazloženo odgovorila, je pravilen zaključek sodišča prve stopnje, da je bil njun odgovor na ugovor potreben (peti odstavek 38. člena ZIZ). Zato tudi nasprotje v obrazložitvi (dolžnik v pritožbi uveljavlja, da je sodišče prve stopnje prišlo samo s seboj v nasprotje, ko v 7. točki obrazložitve izpodbijanega sklepa navaja, da dolžnik niti ne zatrjuje plačila svoje obveznosti, v 9. točki obrazložitve pa, da je dolžnik ugovarjal drugačen način izpolnitve obveznost) glede na zgoraj obrazloženo ni odločilno za odločitev o potrebnosti stroškov odgovora upnikov na dolžnikov ugovor.

9. Prav tako ne drži pritožbeni očitek o previsoki odmeri stroškov za odgovor na ugovor, ker naj bi vrednost spornega predmeta znašala 990,00 EUR. Sodišče prve stopnje je upnikoma za odgovor na ugovor pravilno priznalo 440 točk (dolžnik pa uveljavlja, da bi jima moralo priznati 220 točk), in sicer 400 točk po tar. št. 31/7 Odvetniške tarife - v nadaljevanju OT, v zvezi s tar. št. 19 in 40 točk za 10 % povišanje za zastopanje dveh strank po 7. členu OT. Vrednost spornega predmeta je namreč glede na določbe ZPP o ugotovitvi vrednosti spornega predmeta (členi 39 do 45) v zvezi s 15. členom ZIZ 8.910,00 EUR in ne le 990,00 EUR, kot v pritožbi uveljavlja dolžnik. Sodišče prve stopnje je namreč s sklepom o izvršbi z dne 1. 2. 2024 izvršbo dovolilo zaradi izterjave zapadlih mesečnih preživninskih obrokov v skupnem znesku 990,00 EUR in bodočih preživninskih obrokov za čas od 1. 2. 2024 do 31. 1. 2026 (24 mesecev) v skupnem znesku 7.920,00 EUR (24 x 330 EUR). Po prvem odstavku 41. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ se, če uveljavlja tožeča stranka v tožbi zoper isto toženo stranko več zahtevkov (v obravnavanem primeru gre torej za zapadle in bodoče nezapadle preživninske obroke), ki se opirajo na isto dejansko in pravno podlago, določi pristojnost po seštevku vrednosti vseh zahtevkov. Po 40. členu ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ pa se, če se zahtevek nanaša na bodoče dajatve, ki se ponavljajo, vzame kot vrednost spornega predmeta seštevek dajatev, toda največ znesek, ki ustreza seštevku dajatev za dobo petih let. Posledično je sodišče prve stopnje upnikoma tudi pravilno odmerilo 2 % materialne stroške in 22 % DDV.

10. Glede na neutemeljenost pritožbenih navedb, pri čemer pritožbeno sodišče ni našlo kršitev, na obstoj katerih pazi po uradni dolžnosti (drugi odstavek 350. člena ZPP v zvezi s 366. členom ZPP in 15. členom ZIZ), je bilo pritožbo kot neutemeljeno zavrniti in sklep sodišča prve stopnje potrditi (2. točka 365. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ).

11. Kadar sodišče zavrne pravno sredstvo, odloči tudi o stroških, ki so nastali med postopkom v zvezi z njim (prvi odstavek 165. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ). Dolžnik s pritožbo ni uspel, zato krije sam svoje stroške pritožbenega postopka (peti odstavek 38. člena ZIZ), mora pa povrniti upnikoma, ki sta odgovorila na pritožbo, njune potrebne stroške odgovora na pritožbo (peti odstavek 38. člena ZIZ). Ti stroški predstavljajo znesek 149,33 EUR; pritožbeno sodišče jih je odmerilo v skladu z OT ob upoštevanju vrednosti spornega predmeta 328,52 EUR (vrednost pritožbeno izpodbijanega dela) in vrednosti točke 0,60 EUR (prvi odstavek 13. člena OT). Priznalo je: 200 (od priglašenih 440) točk za odgovor na pritožbo (tar. št. 31/7 OT v zvezi s tar. št. 19 OT), 4 točke za pavšalni znesek materialnih stroškov (tretji odstavek 11. člena OT) in 22 % DDV v znesku 26,93 EUR (drugi odstavek 2. člena in drugi odstavek 12. člena OT). Odmerjene stroške mora dolžnik plačati upnikoma v roku osem dni, ki začne teči naslednji dan po vročitvi tega sklepa (313. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ), v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od prvega naslednjega dne po izteku roka za izpolnitev obveznosti do plačila (prvi odstavek 299. člena in prvi odstavek 378. člena OZ).

Zakon o izvršbi in zavarovanju (1998) - ZIZ  - člen 15, 38, 38/5

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 365, 365-2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.