VSL Sodba II Cp 1728/2024
Sodna praksa višjih sodišč, 2026-03-13

Karmen Ceranja (preds.), Martina Erzin (poroč.), mag. Nataša Ložina

pravica do izjave v postopku - predlog za preložitev naroka - opravičena odsotnost iz naroka

Iz kopije ambulantnega kartona ne izhaja, da bi bila njegova bolezen nenadna, nepredvidljiva in mu ni omogočala prihoda na sodišče oziroma sodelovanja na naroku. V opravičilu je sicer navedel, da se mu je zdravstveno stanje poslabšalo, ima bolečine, zatečeno oko ter posledično vročino, vendar vsebina priloženega ambulantnega kartona navedenega ne potrjuje, prav tako ne vsebina pritožbi priloženega ambulantnega kartona. Iz slednjega izhaja, da ima toženec še vedno občutek bolečine v predelu notranjega dela zgornje veke. S tem pa zaključka sodišča prve stopnje, da njegov izostanek na naroku ni bil upravičen, ni izpodbil. Razlogi, da ni izkoristil pravice do izjave, so na njegovi strani.

Pritožba se zavrne in se sodba sodišča prve stopnje v izpodbijanem delu (I. in III. točki izreka) potrdi.

1. Z izpodbijano sodbo je sodišče prve stopnje (I) toženi stranki naložilo, da je dolžna v roku 15 dni tožeči stranki plačati 9.664,86 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 21. 3. 2019 dalje do plačila. (II) Kar je zahtevala tožeča stranka več, to je znesek 220,40 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od devetega dne po vročitvi sklepa o izvršbi dalje do plačila, je zavrnilo. (III) Toženi stranki je naložilo, da je dolžna v roku 15 dni plačati tožeči stranki 1.064,65 EUR pravdnih stroškov v primeru zamude skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi od dne nastanka zamude dalje, kar je zahtevala tožeča stranka drugače glede zamudnih obresti pa je zavrnilo.

2. Zoper I. in III. točko navedene sodbe se je iz vseh predvidenih pritožbenih razlogov pravočasno pritožila tožena stranka (toženec).

3. Sodišču prve stopnje očita kršitev 8. točke drugega odstavka 339. člena ZPP

, ker naroka neutemeljeno ni preložilo, sam pa je želel pravico do izjave izkoristiti na prvi glavni obravnavi in podati svoje stališče oziroma odgovor na zapisnik. Odpovedi pogodbe ni prejel, tožeča stranka (tožnica) mu jo je poslala na stari naslov, čeprav ji je v letu 2018 sporočil spremembo bivališča. Sporen je tudi obračun dolga, navedbe tožnice, ki jih sodišče povzema v 2. točki obrazložitve so kontradiktorne. V poslovalnici tožnice v A. in v B. mu je bilo v letu 2018 in 2019 zagotovljeno, da iz tega naslova ničesar več ne dolguje, nazadnje mu je to v B. zagotovila zaposlena uslužbenka C. C.

6. Toženec sodišču prve stopnje neutemeljeno očita kršitev 8. točke drugega odstavka 339. člena ZPP. Tožnik je trikrat tik pred narokom prosil za preložitev naroka. Sodišče prve stopnje mu je dvakrat ugodilo

, tretjič pa je pravilno ocenilo, da iz kopije ambulantnega kartona z dne 22. 4. 2023 ne izhaja, da bi bila njegova bolezen nenadna, nepredvidljiva in mu ni omogočala prihoda na sodišče oziroma sodelovanja na naroku. V opravičilu je sicer navedel, da se mu je zdravstveno stanje poslabšalo, ima bolečine, zatečeno oko ter posledično vročino, vendar vsebina priloženega ambulantnega kartona navedenega ne potrjuje, prav tako ne vsebina pritožbi priloženega ambulantnega kartona. Iz slednjega izhaja, da ima toženec še vedno občutek bolečine v predelu notranjega dela zgornje veke. S tem pa zaključka sodišča prve stopnje, da njegov izostanek na naroku ni bil upravičen, ni izpodbil. Razlogi, da ni izkoristil pravice do izjave, so na njegovi strani.

7. Neutemeljena je tudi pritožbena trditev, da ob vložitvi predloga za izvršbo niso zapadle v plačilo vse nezapadle obveznosti, ker toženec odpovedi pogodbe, ki mu jo je tožnica poslala na stari naslov, ni prejel. Toženčeva trditev, da je tožnici že v letu 2018 sporočil spremembo bivališča iz naslova D. 188 na naslov D. 184, ni z ničemer podprta.

8. Zmotno je tudi pritožbeno navajanje, da je sporen obračun dolga in so navedbe tožnice kontradiktorne. Sodišče prve stopnjo ni nekritično sprejelo obračuna dolga. Rekapitulacija toženčevega dolga je razvidna iz priloge A3, natančno je opredeljena v dopolnitvi tožbe in korektno povzeta v 14. točki obrazložitve. Ni jasno, v čem vidi toženec kontradiktornost navedb tožnice, ki jih sodišče povzema v 2. točki obrazložitve. Da je toženec v času trajanja pogodbe opravil plačila v višini 13.102,14 EUR izhaja iz razporeda plačil (A6) in plačil (A7), vrednost kredita skupaj s stroški vodenja pa bi znašala 23.126,73 EUR, če bi toženec kredit odplačeval v predvidenem času in ob nespremenjeni obrestni meri v celotnem času trajanja pogodbe.

9. Z ničemer podprta je tudi pritožbena trditev, da je toženec v poslovalnici tožnice v A. in v B. v letu 2018 in 2019 dobil zagotovilo, da iz naslova kredita ničesar več ne dolguje, glede na to, da bi mu po pogodbi zadnji obrok zapadel v plačilo 30. 11. 2020, pa ta trditev tudi ni verjetna.

10. Pritožbeni očitki se tako izkažejo za neutemeljene. Ker tudi v okviru preizkusa po uradni dolžnosti (drugi odstavek 350. člena ZPP) pritožbeno sodišče v izpodbijani sodbi ni našlo nobenih napak, jo je potrdilo, pritožbo pa zavrnilo (353. člen ZPP).

Prvič ker je navedel, da ima gnojno angino in drugič ker je navedel, da ima hude bolečine v križu in vročino.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 339, 339/2, 339/2-8

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.