VSM Sklep I Cp 1009/2024
Sodna praksa višjih sodišč, 2025-05-20

Alenka Zgubič (preds.), Marko Čagran (poroč.), mag. Igor Strnad

začasni skrbnik zapuščine - skrbnik za poseben primer - določitev skrbnika za poseben primer - zaslišanje - dediči - kršitev pravice do izjave

Pritožba ima prav, da bi moralo sodišče prve stopnje, pred postavitvijo začasnega skrbnika, po določbi drugega odstavka 192. člena ZD, zaslišati oba dediča, ker je bilo to, ko se je našel še drugi dedič, možno in jima na ta način dati možnost, da se o postavitvi skrbnika izjasnita.

Pritožbi se ugodi in se sklep sodišča prve stopnje razveljavi ter vrne zadeva v novo odločanje sodišču prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom za začasnega skrbnika zapuščine po pokojnem A. A. določilo Center za socialno delo (I. točka izreka). Skrbnik je upravičen, da v imenu dedičev toži ali je tožen, da izterjuje terjatve in izplačuje dolgove oziroma, da sploh zastopa dediče ter razpolaga s stvarmi iz zapuščine (II. točka izreka). Vlogo skrbnika zapuščine opravlja imenovani skrbnik do pravnomočnosti sklepa o dedovanju po zapustniku (III. točka izreka).

2. Zoper izpodbijani sklep se pritožuje dedič B. B. iz vseh pritožbenih razlogov iz prvega odstavka 338. člena Zakona o pravdnem postopki (v nadaljevanju ZPP) v zvezi s 163. členom Zakona o dedovanju (v nadaljevanju ZD). Opozarja na drugi odstavek 192. člena ZD, ki določa, da pred postavitvijo začasnega skrbnika sodišče zasliši, če je mogoče, tiste, ki so upravičeni dedovati, glede osebe skrbnika, česar v konkretnem primeru sodišče ni storilo. Dedič se ni imel možnost izjasniti glede osebe, ki jo je postavilo za začasno skrbnico, zato je podana bistvena kršitev določb pravdnega postopka iz 8. točke drugega odstavka 339. člena ZPP. Navaja, da postopek postavitve začasnega skrbnika zaradi vpisa neprave stvarne služnosti ni nujen, in da bi sam, kot dedič, lahko bolje zastopal svoje interese in interese druge dedinje. Glede na navedeno predlaga, da sodišče druge stopnje pritožbi ugodi in izpodbijani sklep razveljavi ter zadevo vrne v nov postopek.

4. V skladu s 350. členom v zvezi s 366. členom ZPP in 163. členom Zakona o dedovanju (v nadaljevanju ZD) preizkusi sodišče druge stopnje sklep sodišča prve stopnje v izpodbijanem delu ter v mejah pritožbenih razlogov, pri čemer po uradni dolžnosti pazi na bistvene kršitve določb pravdnega postopka iz 1., 2., 3., 6., 7., 11. točke, razen glede obstoja in pravilnosti pooblastila za postopek pred sodiščem prve stopnje, ter 12. in 14. točke drugega odstavka 339. člena ZPP ter na pravilno uporabo materialnega prava.

5. Po določbi prvega odstavka 131. člena Zakona o dedovanju (v nadaljevanju ZD) postavi sodišče začasnega skrbnika zapuščine, če so dediči neznani ali je neznano njihovo prebivališče, kakor tudi v drugih primerih, kadar je to potrebno. Preden to stori, zasliši, če je to mogoče, tiste, ki so upravičeni dedovati, glede osebe skrbnika (drugi odstavek 192. člena ZD). Skrbnik zapuščine ima položaj skrbnika za posebne primere iz 268. člena Družinskega zakonika (v nadaljevanju DZ), zato tudi zanj veljajo določbe, ki urejajo pravni položaj skrbnika

6. Sodišče mora ob postavitvi skrbnika za poseben primer temeljito pretehtati in tudi obrazložiti, zakaj je, glede na okoliščine posameznega primera in naravo postopka, upoštevajoč nujnost kakovostnega varovanja pravic in koristi stranke, utemeljena postavitev določene (pravne) osebe

7. Pritožba ima prav, da bi moralo sodišče prve stopnje, pred postavitvijo začasnega skrbnika, po določbi drugega odstavka 192. člena ZD, zaslišati oba dediča, ker je bilo to, ko se je našel še drugi dedič, možno in jima na ta način dati možnost, da se o postavitvi skrbnika izjasnita. Ker sodišče prve stopnje tega ni storilo je podana bistvena kršitev določb pravdnega postopka po 8. točki drugega odstavka 339. člena ZPP.

8. Utemeljena je tudi pritožbena graja, da sodišče prve stopnje ni pojasnilo, zakaj je postopek ustanovitve neprave stvarne služnosti nujen, tega ni navedel niti predlagatelj postopka.

9. Sodišče prve stopnje v izpodbijanem sklepu tudi ni obrazložilo razlogov o primernosti postavljenega skrbnika za posebni primer. Iz sklepa namreč ne izhaja, zakaj je prav postavljen skrbnik primeren, da lahko skrbi za zapuščino v interesu obeh dedičev.

10. Glede na obrazloženo je sodišče druge stopnje pritožbi ugodilo in izpodbijani sklep razveljavilo ter zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v novo odločanje (3. točka 365. člena ZPP).

11. V novem postopku bo moralo sodišče prve stopnje, če bo presodilo, da je skrbnik potreben, dati možnost dedičema, da se o osebi skrbnika izjasnita.

268. člen DZ, ki določa imenovanje skrbnika za posebni primer v postopku pred drugim organom, glasi:"Ob pogojih, ki jih določa ta zakonik, sme v primerih iz 267. člena tega zakonika imenovati skrbnika tudi organ, pred katerim poteka postopek. Ta organ mora o tem takoj obvestiti center za socialno delo. Center za socialno delo ima do tega skrbnika enake pravice kakor do skrbnika, ki bi ga imenoval sam."

VSRS Sklep II Ips 35/2019 z dne 18. 4. 2019.

Družinski zakonik (2017) - DZ  - člen 268

Zakon o dedovanju (1976) - ZD  - člen 131, 131/1, 192, 192/2

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 339, 339/2, 339/2-8

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.