VSC Sklep I Cp 413/2025
Sodna praksa višjih sodišč, 2026-02-26

Karolina Pečnik (preds.), Nataša Gregorič (poroč.), Aleksander Šmid

Skladno z drugim odstavkom 397. člena ZPP mora predlagatelj v predlogu navesti zlasti okoliščine, iz katerih izhaja, da je predlog vložen v zakonitem roku.

I. Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

II. Tožeča stranka sama nosi svoje pritožbene stroške.

1. Sodišče prve stopnje je z uvodoma navedenim sklepom zavrglo tožnikov predlog za obnovo postopka z dne 7. 4. 2025.

2. Zoper sklep se tožnik po pooblaščenki pravočasno pritožuje. Uveljavlja pritožbena razloga zmotne ugotovitve dejanskega stanja in bistvenih kršitev določb postopka po 1. in 2. točki prvega odstavka 338. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju: ZPP) v zvezi s 366. členom ZPP. V pritožbi, katero sodišče druge stopnje povzema zgolj v bistvenih delih. navaja, da je sodišče prve stopnje neutemeljeno zavrglo njegov predlog, saj je v njem jasno navedel, da je predlog pravočasen v okviru objektivnega petletnega roka. Ob tem zatrjuje, da je v predlogu specificiral nova dejstva in dokaze, pri čemer izpostavlja seznanitev z vsebino sodbe Višjega sodišča v Celju, kar po njegovem mnenju predstavlja subjektivni rok. V pritožbi podrobno opisuje okoliščine sklenitve darilnih pogodb ter opozarja na spregledano klavzulo, po kateri se je toženka izrecno odpovedala vračilu darila v primeru razveze zakonske zveze. Nadalje navaja, da je zoper toženko vložil kazensko ovadbo zaradi goljufije in da so v teku tudi drugi pravdni postopki, kar naj bi dokazovalo njeno neupravičeno obogatitev. Predlaga spremembo izpodbijanega sklepa tako, da se njegovemu predlogu ugodi oziroma da se sklep razveljavi in vrne zadeva sodišču prve stopnje v nov postopek. Priglaša pritožbene stroške.

4. Sodišče prve stopnje je pravilno ugotovilo, da tožnik v predlogu ni navedel nobenih okoliščin, iz katerih bi izhajalo, da je predlog vložen v zakonitem roku. Skladno s prvim odstavkom 396. člena ZPP se predlog za obnovo postopka lahko vloži v tridesetih dneh (subjektivni rok). Ta rok začne teči od dneva, kot je za posamezne obnovitvene razloge določeno v istem določilu.

5. Sodišče druge stopnje pritrjuje ugotovitvi sodišča prve stopnje, da iz predloga ni mogoče presoditi pravočasnosti, saj tožnik ne navaja izdaje nobene kazenske sodbe, ki bi vplivala na zaključen pravdni postopek, niti ne navaja, kdaj naj bi izvedel za nova dejstva oziroma dokaze. Pritrditi je tudi, da iz samega predloga tudi ne izhaja, katera so ta nova dejstva oziroma kateri novi dokazi so bili pridobljeni, niti tega sedaj ne konkretizira pritožba. Sklicevanje zgolj na objektivni petletni rok po tretjem odstavku 396. člena ZPP pa, kot pravilno izpostavlja sodišče prve stopnje, za popolnost predloga ne zadostuje.

6. Četudi bi se sledilo pritožbenim navedbam, da v predlogu izpostavljena vročitev sodbe Višjega sodišča v Celju predstavlja okoliščino, ki utemeljuje subjektivni rok (čemur sodišče druge stopnje sicer ne sledi, saj morajo biti trditve v predlogu konkretne in jasne), je tožnikov predlog prepozen. Iz spisovnih podatkov namreč izhaja, da je bila sodba sodišča druge stopnje tožniku vročena 8. 11. 2022. Predlog, vložen 7. 4. 2025, je torej vložen po izteku 30-dnevnega subjektivnega roka.

7. Ker mora skladno z drugim odstavkom 397. člena ZPP in kot je pravilno navedeno v izpodbijanem sklepu, predlagatelj v predlogu navesti zlasti okoliščine, iz katerih izhaja, da je predlog vložen v zakonitem roku, temu pa tožnik ob pojasnjenem ni zadostil, je odločitev sodišča prve stopnje o zavrženju predloga kot nepopolnega pravilna. Preostale pritožbene navedbe, ki se nanašajo na okoliščine sklenitve in vsebino darilne pogodb, kakor tudi na kazensko vloženo ovadbo ter druge pravdne postopke, ob dejstvu, da je predlog pravilno zavržen, za odločitev o pritožbi niso odločilne, zato se sodišče druge stopnje do njih ne opredeljuje (prvi odstavek 360. člena ZPP v zvezi s 366. členom ZPP).

8. Po obrazloženem in ker ob preizkusu izpodbijanega sklepa po uradni dolžnosti v skladu z drugim odstavkom 350. člena ZPP v zvezi s 366. členom ZPP ni ugotovilo kršitev, je sodišče druge stopnje pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in sklep sodišča prve stopnje potrdilo (2. točka 365. člena ZPP).

9. Vsled gornje odločitve tožnik sam nosi svoje pritožbene stroške (prvi odstavek 165. člena ZPP v zvezi s 154. členom in 155. členom ZPP).

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 397, 397/2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.