VSL Sklep IV Cp 2085/2025
Sodna praksa višjih sodišč, 2026-01-07

dr. Vesna Bergant Rakočević (preds.), Maša Butenko (poroč.), Zvone Strajnar

CIVILNO PROCESNO PRAVO - DRUŽINSKO PRAVO - NEPRAVDNO PRAVO

ukrepi za varstvo koristi otroka - predlog za izdajo začasne odredbe - ureditvena (regulacijska) začasna odredba - sprememba stikov - začasna ukinitev stikov - zavrnitev predloga za izdajo začasne odredbe - ogroženost otroka - največja korist otroka - Center za socialno delo (CSD) kot udeleženec v postopku - mnenje Centra za socialno delo (CSD) - nestrinjanje z vsebino mnenja - prosta dokazna ocena - dolžnost opredelitve sodišča do relevantnih navedb stranke - kršitev pravice stranke do izjave - kršitev pravice do poštenega sojenja - neizvedba naroka

Zaradi varstva največje koristi otrok se mora posebna skrb sodišča odraziti že v okviru procesnih jamstev. Ker imajo sodniki v družinskih zadevah bistveno aktivnejšo vlogo kot v drugih civilnih postopkih, v konkretnih okoliščinah predmetne zadeve predlagateljici ni moč naložiti enakega bremena podkrepitve njenih navedb kot ga sicer nosijo stranke v pravdnem postopku.

I. Pritožbi se ugodi, sklep sodišča prve stopnje se razveljavi in se zadeva vrne sodišču prve stopnje v nov postopek.

II. Odločitev o stroških tega pritožbenega postopka se pridrži za končno odločbo.

1. Predlagateljica in nasprotni udeleženec sta starša deklice A. A. in dečka B. A., ki sta bila v času izdaje uvodoma navedenega sklepa stara 14 in 10 let.

2. Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje zavrnilo predlagateljičin predlog, da se začasno ukinejo stiki med očetom in otrokoma, ki so bili določeni s sodno poravnavo z dne 22. 3. 2023.

3. V pravočasni pritožbi predlagateljica izpostavlja popolno pasivnost prvostopnega sodišča, ki se je v postopku odločanja o predlagani začasni odredbi v celoti zaneslo le na mnenje strokovne delavke CSD, ki je opravila z družino enkratni razgovor. Predlagateljica je že tekom postopka opozarjala na pomanjkljivost in nestrokovnost tega mnenja. Tako podatek o tem, da družina ni bila predhodno obravnavana, ni resničen. Predlagateljica CSD obvešča od leta 2020 naprej, ta ji je nudil podporo od leta 2021 ter ji je zaradi resnosti situacije in ogroženosti otrok tudi svetoval vložitev obravnavanega predloga za izdajo začasne odredbe. Otroka sta vodena pri mobilni enoti CSD. Sodišče je te trditve ignoriralo, čeprav bi lahko naredilo poizvedbe na CSD. V dokaz prilaga korespondenco s CSD.

Strokovna delavka, ki je z družino opravila enkratni razgovor, je bila pri razgovoru negativna in odbijajoča

. Pogovora z otrokoma je opravljala v sovražno razpoloženju. Toliko je govora o varstvu koristi otrok, ko pa otroci dejansko izrazijo svojo stisko, jih nihče ne posluša in so ignorirani. Iz izjave A. A. izhaja, da se ga oče napije, da takšen vozi, da ga je videla zvijati joint, da ji je kupil vape, ki je v Sloveniji prepovedan. Izpostavlja, da A. A. na CSD ni povedala zgolj o enkratnem zvijanju marihuane in prekomernem pitju alkohola. Otroka sta predlagateljici povedala o očetovem stanju (vožnji otrok pod vplivom alkohola, o stanju pod vplivom drog, agresivnosti, verbalnem nasilju). Predlagateljica se je 30. 6. 2025 sama prepričala, da je zadrogirana partnerka od nasprotnega udeleženca kričala na otroka. V takem stanju je bil tudi nasprotni udeleženec, ki ni želel pred otroka. Sprašuje se, kako lahko sodišče zaključi, da je mama kriva, ko otroka dan po tem dogodku nista želela z očetom na stik.

Sama izjava nasprotnega udeleženca na CSD kaže na to, da navedbe predlagateljice držijo. Nasprotni udeleženec je namreč minimiziral in opravičeval nasilje nad bivšo partnerko z njeno nadležnostjo,

z zgolj občasnim uživanjem in alkohol z neuživanjem pred otrokoma.

Sodišče ni ugotavljalo vzrokov, zaradi katerih otroka odklanjata stike z očetom. Sodišče dopušča izpostavljenost otrok vsem ogrožujočim okoliščinam, pri tem pa na mamo vali krivdo, da se stiki ne izvajajo. Sodišče slepo sledi mnenju CSD, ki očitno nima osnovnega potrebnega znanja. Od matere se zahteva vse, konkretna očetova škodljiva ravnanja pa se zanemarja. Izpodbijani sklep je poln pravnih floskul, kako bi moralo biti, ter praznih fraz, ki se sploh ne nanašajo na okoliščine v konkretni zadevi. Sodišče se ni seznanilo z dejansko situacijo in je z izpodbijanim sklepom ne rešuje.

Pritožnica predlaga ugoditev predlogu za izdajo začasne odredbe, podredno pa vrnitev zadeve v nov postopek pred drugega razpravljajočega sodnika, ker je očitno, da je postopek voden izredno pristransko. Priglaša pritožbene stroške.

4. Nasprotni udeleženec se v odgovoru na pritožbo zavzema za njeno zavrnitev.

6. Sodišče prve stopnje je v obrazložitvi izpodbijanega sklepa sicer pravilno pojasnilo, da se navedbe CSD v mnenju po 108. členu ZNP-1

štejejo kot izpovedba osebe, ki ima o teh dejstvih posebno strokovno znanje. Vendar to ne pomeni, da sodišče ne preverja, ali je ta dejstva moč šteti za dokazana. Kot za vsak drug dokaz tudi za tega velja prosta dokazna ocena iz 8. člena ZPP

. Če stranka utemeljeno opozori na nejasnosti, pomanjkljivosti ali nasprotja v mnenju, mora biti dokazna ocena sodišča še posebej vestna in skrbna - toliko bolj, v kolikor sodišče presodi, da pripombe stranke niso utemeljene.

7. Izpodbijani sklep temelji predvsem na mnenju CSD. Predlagateljičine navedbe o pomanjkljivosti mnenja, so bile podprte z dokazi. Ker niso očitno neutemeljene, so dopustne in za odločitev relevantne. Zato bi se moralo prvostopno sodišče do njih izrecno opredeliti

. Ker se ni, iz razlogov sklepa niti ni moč razbrati, da se je sodišče prve stopnje seznanilo z argumenti predlagateljice in da jih je obravnavalo. Tako je podana uveljavljana kršitev, ki jo gre opredeliti kot kršitev predlagateljičine pravice do izjave, torej kršitev iz 8. točke drugega odstavka 339. člena ZPP.

8. Zaradi ugotovljene procesne kršitve, ki že sama po sebi pomeni razlog za razveljavitev, pritožbeno sodišče utemeljenosti ostalih pritožbenih očitkov ni presojalo.

9. Opredeljevanje pritožbenega sodišča do bistvenih dejanskih navedb predlagateljice, katere je prvo sodišče prezrlo, bi pomenilo kršitev pravice do pritožbe, saj bi bile te navedbe obravnavane in preizkušane le na eni stopnji sojenja. Ker ugotovljene procesne kršitve pritožbeno sodišče zato ne more samo odpraviti, je bilo potrebno pritožbi ugoditi, izpodbijani sklep razveljaviti ter zadevo vrniti sodišču prve stopnje v nov postopek (3. točka 365. člena, 366. člen in prvi odstavek 354. člena ZPP). Konkretni razlogi za dodelitev zadeve drugemu sodniku pa pritožbeno niti niso navajani (356. člen ZPP).

10. V novem postopku se mora sodišče opredeliti do navedb, ki so pomembne za odločitev v tej zadevi. Opredelitev mora biti vsebinska in nanašajoča se na konkretne očitke. Zaradi varstva največje koristi otrok se mora posebna skrb sodišča odraziti že v okviru procesnih jamstev.

Ker imajo sodniki v družinskih zadevah bistveno aktivnejšo vlogo kot v drugih civilnih postopkih, v konkretnih okoliščinah predmetne zadeve predlagateljici ni moč naložiti enakega bremena podkrepitve njenih navedb kot ga sicer nosijo stranke v pravdnem postopku. Deklica je namreč v svoji izjavi pred CSD potrdila (najmanj) materine navedbe, da njo in brata v času stikov oče z avtom vozi v alkoholiziranem stanju, pa tudi da uživa prepovedane substance. Predlagateljici brez ugotavljanja in ocene otrokoma grozeče škode tako ni moč očitati, da ni navedla, kdaj in kako konkretno naj bi bila otroka zaradi očetove alkoholiziranosti ali uživanja prepovedanih substanc ogrožena.

Pri tem naj v novem postopku ne ostane prezrto, da je kljub temu, da odvzem pravice do stikov pride v poštev le v redkih zaostrenih družinskih situacijah, potrebno v postopku tehtanja med koristmi otroka in koristmi staršev posebno pozornost nameniti največjim koristim otroka. Te namreč lahko glede na njihovo vrsto in pomen prevladajo nad koristmi staršev.

Ker je bil izpodbijani sklep izdan več kot dva meseca po vložitvi predloga za izdajo začasne odredbe, velja še opozoriti, da opustitev ustnega naroka v okviru postopka izdaje ureditvene začasne odredbe lahko pomeni kršitev pravice do poštenega sojenja iz 6. člena EKČP

v primerih, ko učinkovitost začasne odredbe ni odvisna od njene takojšnje izdaje.

11. Odločitev o stroških, nastalih v zvezi s tem pritožbenim postopkom, se zaradi razveljavitve pridrži za končno odločbo (tretji odstavek 165. člena ZPP).

V pripravljalni vlogi z dne 12. 11. 2025 (v spisu pod red. št. 39) je predlagateljica navedla, da jo je strokovna delavka CSD ob razgovoru obsojala za celotno situacijo, da ji je rekla, da je njeno nenehno iskanje pomoči zgolj pokazatelj tega, da je nesposobna, da sebe postavlja v vlogo žrtve ter da je vse to slišal nasprotni udeleženec. Izpostavila je, da način vodenja postopka in odnos strokovne delavke potrjujejo tudi sami zapisi o razgovoru strokovne delavke: "mamo večkrat opomnim", "mami pojasnim", "mami predlagam", "mamo znova poučim", "mamo motiviram". V zapisu o razgovoru z očetom njegova podvrženost alkoholu in prepovedanim substancam ni omenjena.

Zakon o nepravdnem postopku (ZNP-1), Uradni list RS, št. 16/2019.

Zakon o pravdnem postopku (ZPP), Uradni list RS, št. 26/99 in nasl. V nepravdnem postopku se ZPP subsidiarno in smiselno uporablja na podlagi 42. člena ZNP-1.

Primerjaj odločbo Ustavnega sodišča RS, št. Up-373/97, 9. točka obrazložitve.

Primerjaj odločbo Ustavnega sodišča RS, št. Up-71/25, 20. točka obrazložitve.

Primerjaj odločbo Ustavnega sodišča RS, št. Up-1630/22, 23. točka obrazložitve glede raziskovalne dolžnosti sodišča. Primerjaj tudi sodbo Evropskega sodišča za človekove pravice (ESČP) v zadevi I.M.

2022, 111. točka obrazložitve glede dolžnosti domačih oblasti, da upoštevajo tveganja, ki jih ima izvrševanje pravice do stikov za telesno in duševno integriteto otroka.

Primerjaj odločbo Ustavnega sodišča RS, št. Up-735/24, 9. točka obrazložitve.

Konvencija o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (EKČP), Uradni list RS - Mednarodne pogodbe, št. 7/94.

Konvencija o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (EKČP) - člen 6

Družinski zakonik (2017) - DZ  - člen 161

Zakon o nepravdnem postopku (2019) - ZNP-1  - člen 108

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 8, 339, 339/2, 339/2-8

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.