VSL Sklep IV Cp 858/2025
Sodna praksa višjih sodišč, 2026-01-22

mag. Nataša Ložina (preds.), Bojan Breznik (poroč.), Martina Erzin

začasna sodna poravnava - sprememba sodne poravnave - varstvo koristi otroka - izvajanje starševske skrbi - način izvrševanja stikov - skupno varstvo in vzgoja otroka - skupno starševstvo - konfliktnost med starši - največja korist otroka - določitev stikov - nadomestitev soglasja starša - mnenje Centra za socialno delo (CSD)

Pritožbeno sodišče pritrjuje pritožbi predlagatelja, da sta skupno varstvo in vzgoja osnovna, prvenstvena rešitev, vendar okoliščine konkretnega primera, med katerimi ni zgolj nezmožnost komunikacije med udeležencema in njuni močni konflikti, take spremenjene oblike varstva in vzgoje trenutno še ne dopuščajo, zaradi varstva koristi otroka.

I. Pritožbi se zavrneta in se v izpodbijanem delu sklep sodišča prve stopnje potrdi.

II. Predlagatelj in nasprotna udeleženka krijeta vsak svoje stroške pritožbenega postopka.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom sklenilo, da se sodna poravnava II N 36/2021 z dne 16. 9. 2021, ki je bila sklenjena na Okrožnem sodišču v Kranju, v 3. točki izreka (glede stikov otroka z očetom

- vsak drug vikend od petka popoldne, ko predlagatelj prevzame otroka v vrtcu, ki ga obiskuje (kasneje šoli), do nedelje do 18.00, ko ga nasprotna udeleženka prevzame na domu predlagatelja;

- v tednu, ko je vikend stik, se stik izvede še vsako sredo popoldne, ko predlagatelj prevzame otroka v vrtcu, ki ga obiskuje (kasneje v šoli), do 18.00 istega dne, ko ga nasprotna udeleženka prevzame na predlagateljevem domu;

- v tednu, ko ni vikend stika, vsako sredo in petek popoldne, ko predlagatelj prevzame otroka v vrtcu, ki ga obiskuje (kasneje v šoli), do 18.00 istega dne, ko ga nasprotna udeleženka prevzame na predlagateljevem domu;

- v primeru, da otrok ne obiskuje vrtca, ga predlagatelj ob 14.30 prevzame na domu nasprotne udeleženke oziroma kjer je otrok v varstvu, skladno z dogovorom med staršema;

- do dopolnjenega šestega leta starosti otrok s predlagateljem preživlja medletne počitnice (jesenske, božično-novoletne, zimske, prvomajske počitnice) med tednom dva dni strnjeno (z nočitvijo), po dopolnjenem 6. letu starosti pa polovico vseh medletnih počitnic, skladno z dogovorom med staršema;

- poletne počitnice otrok preživi s predlagateljem strnjeno sedem dni v mesecu juliju in sedem dni v mesecu avgustu, skladno z dogovorom med staršema (I), da v ostalem ostane sodna poravnava nespremenjena (II), da vsak udeleženec nosi svoje stroške postopka (IV), da se zavrne predlog predlagatelja, da se otrok njemu zaupa v varstvo, vzgojo in oskrbo (III/1), da je stalno bivališče otroka na naslovu predlagatelja (III/2), da stiki nasprotne udeleženke z otrokom potekajo vsak vikend od petka do nedelje, na način, da nasprotna udeleženka prevzame otroka v petek v vrtcu in ga v nedeljo do 9.00 pripelje na dom predlagatelja, da se za ostale stike starša dogovorita sproti in sporazumno (III/3), da je nasprotna udeleženka dolžna plačevati mesečno preživnino za otroka v višini 223,30 EUR (III/4), da dohodninsko olajšavo za vzdrževanega otroka uveljavljata oba starša, vsak do polovice, da otroški dodatek za otroka uveljavlja predlagatelj (III/5), da se ugotovi, da je vpis otroka v vzgojno izobraževalni zavod Vrtec X. v korist otroka, da ta sklep nadomešča soglasje nasprotne udeleženke za vključitev otroka v ta vrtec, da je nasprotna udeleženka dolžna dopustiti, da otrok obiskuje navedeni vrtec (III/6), da mora nasprotna udeleženka povrniti predlagatelju njegove stroške postopka (III/7).

Povzetek pritožbenih navedb predlagatelja

2. Predlagatelj vlaga pritožbo zoper I., II., III. in IV. tč. izreka sklepa iz vseh pritožbenih razlogov in predlaga pritožbenemu sodišču, da sklep v izpodbijanem delu razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v nov postopek, nasprotni udeleženki pa naloži, da predlagatelju plača stroške pritožbenega postopka.

3. Sodišče je zmotno uporabilo materialno pravo, ko otroka ni dodelilo v skupno vzgojo in varstvo. Sodišče bi moralo določiti režim stikov otroka z udeležencema, porazdeliti prevoze med oba udeleženca, ker se je nasprotna udeleženka odselila v relativno oddaljen kraj. Glede na okoliščine konkretnega primera, bi sodišče moralo odločiti, da otrok z udeležencema preživi enakovredno časa.

4. Nepravilna je odločitev sodišča, da v konkretnem primeru niso podani pogoji za skupno starševstvo. Tak predlog je dal CSD v mnenju z dne 9. 8. 2022. Izvedenka je pojasnila, da sta starša v konfliktnem odnosu in v njem vztrajata, da se ne moreta sporazumeti o bistvenih stvareh glede otroka, kar je ovira za skupno starševstvo, da bi za skupno starševstvo morala izboljšati komunikacijo in narediti napredek v skupnem sporazumevanju, da pa podpira skupno starševstvo ob določenih pogojih.

5. Strokovne raziskave potrjujejo, da skupno varstvo in vzgoja v primerjavi z individualnim pozitivno vpliva na razvoj otroka tudi v primerih, ko eden od staršev taki rešitvi nasprotuje in je vanjo prisiljen s sodno odločbo.

V primeru, ko se sodišče za skupno varstvo in vzgojo otroka odloči proti volji enega od staršev, mora ugotoviti, ali se bosta starša zmogla sama sproti sporazumevati o načinu izvrševanja skupnega varstva in vzgoje. Vrhovno sodišče je v sklepu II Ips 8/2023 navedlo, da kadar sodišče ugotovi, da tega ne zmoreta, je v korist otroka, da sodišče v izreku sklepa način izvrševanja skupnega varstva in vzgoje natančneje določi. 138. člen Družinskega zakonika (DZ) omogoča, da sodišče po razpadu družine otroka zaupa v varstvo in vzgojo obema staršema tudi v primeru, ko se starša o tem ne sporazumeta, če oceni, da je to otroku v korist. Novejša sodna praksa izpostavlja,

da je pri odločanju o varstvu in vzgoji otrok po razpadu življenjske skupnosti staršev primarno skupno starševstvo. Konflikten odnos med staršema po sodni praksi ni ovira za skupno starševstvo.

6. Pomembno je, da imata starša dejansko približno enakovredno možnost vplivanja na otrokovo vzgojo in razvoj. To je mogoče doseči, če vsak od njiju z otrokom preživi dovolj kakovostnega časa. Primarna navezanost majhnega otroka na enega od staršev v primeru, ko imata starša primerljive starševske kapacitete in dejanske možnosti skrbi za otroka, ni razlog za zaupanje otroka v varstvo in vzgojo le staršu, na katerega je otrok bolj navezan. Otrok je star pet let, pri teh letih pa primarna navezanost otroka preneha. Udeleženca imata ustrezne bivanjske razmere in ustrezno socialno mrežo. Izvedenka je ugotovila, da imata starša ustrezne starševske kapacitete, da se otrok dobro počuti pri nasprotni udeleženki, da je nanjo primarno navezan, da nasprotno udeleženko preferira, da je med predlagateljem in otrokom opaziti dober kontakt in interakcije, da se otrok na predlagatelja obrača med igro na pomoč, da je za otroka predlagatelj pomembna figura, da se otroku zdijo stiki s predlagateljem zanimivi, kar potrjuje, da bi sodišče moralo določiti skupno starševstvo.

7. Zmotna je ugotovitev sodišča, da je odločitev nasprotne udeleženke, da otroka ne vozi več v vrtec, del njenega vsakodnevnega izvajanja starševske skrbi nad otrokom. Drugi odstavek 151. člena DZ določa, da kadar starši ne živijo skupaj in otrok ni zaupan v varstvo in vzgojo obema, odločata o vprašanjih, ki bistveno vplivajo na njegov razvoj, sporazumno in v skladu s koristjo otroka, če pa se o tem ne sporazumeta, o tem odloči sodišče. Iz sklepa ni razvidno, da bi sodišče ugotovilo, da okoliščina, da otrok ne obiskuje vrtca, ne vpliva bistveno na razvoj otroka. Obrazložitev sklepa v tem delu je pomanjkljiva, kar predstavlja kršitev postopka iz 14. točke drugega odstavka 339. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP). Tako iz izvedenskega mnenja kot iz poročila CSD izhaja, da ni v korist otroka, da ne obiskuje vrtca. Pomembno je, da se otrok čim prej vključi v vrtec. Sodišče bi moralo vsebinsko odločiti o zahtevi predlagatelja, da otrok obiskuje vrtec X., katerega je obiskoval preden se je nasprotna udeleženka preselila.

Povzetek pritožbenih navedb nasprotne udeleženke

8. Nasprotna udeleženka vlaga pritožbo zoper I. tč. izpodbijanega sklepa iz vseh pritožbenih razlogov in predlaga pritožbenemu sodišču, da v izpodbijanem delu sklep razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v nov postopek, podrejeno pa, da doda še potek stikov otroka z nasprotno udeleženko v času počitnic. Nasprotna udeleženka zahteva, da ji predlagatelj povrne pritožbene stroške.

9. Sodišče bi v sklepu moralo odločiti tudi o preživljanju počitnic otroka z nasprotno udeleženko. Določilo je le režim stikov otroka s predlagateljem v času počitnic. Iz sodne poravnave ne izhaja, kako točno naj bi potekal režim stikov otroka z udeležencema v času počitnic. Udeleženca se glede poteka stikov v času počitnic nista sposobna dogovoriti, zato bi sodišče moralo določiti točen potek stikov, ki jih nasprotna udeleženka v času počitnic preživi z otrokom. Predlagatelj je večkrat nasprotoval obiskom sorodnikov ali krajšim izletom nasprotne udeleženke z otrokom in v preteklosti ni izkazal pripravljenosti za sporazumno določanje dopustov. Sodišče bi te stike moralo določiti zaradi koristi otroka.

10. Nasprotna udeleženka ima dokaz, da ji je predstavnica CSD B. B. povedala, da letos ne bo mogla na morje ali kam drugam, ker se predlagatelj s tem ne strinja. Nasprotna udeleženka kot dokaz prilaga zapisnik CSD, kjer je zabeleženo, da je predlagatelj preprečeval nasprotni udeleženki dopust z otrokom.

11. Nasprotna udeleženka v pritožbi v nadaljevanju podaja predlog, na kakšen način naj se določijo stiki nasprotne udeleženke z otrokom v času počitnic.

12. Udeleženca sta v odgovorih na pritožbi predlagala, da se pritožbi zavrneta, zahtevala sta tudi povrnitev pritožbenih stroškov.

14. Sodišče prve stopnje ni storilo formalnih kršitev postopka, na katere mora paziti pritožbeno sodišče po uradni dolžnosti, upoštevaje določbo drugega odstavka 350. člena ZPP v zvezi z 42. členom ZNP-1. Sodišče prve stopnje je pravilno in popolno ugotovilo dejansko stanje ter pravilno uporabilo materialno pravo.

15. Sodišče prve stopnje je v sklepu navedlo razloge,

zaradi katerih je zavrnilo predlog predlagatelja v delu, v katerem je predlagal, da se nadomesti soglasje nasprotne udeleženke za vključitev otroka v Vrtec X., ker bo v nasprotnem ta sklep nadomestil njeno soglasje, da je nasprotna udeleženka dolžna dopustiti, da otrok ta vrtec obiskuje in da se ugotovi, da je vpis otroka v ta vrtec otroku v korist. Sodišče prve stopnje pravilno ugotavlja, da glede kraja obiskovanja vrtca in s tem povezanega ugotavljanja koristi otroka, teče (drug) nepravdni postopek (II N 180/2022) in da odločitev nasprotne udeleženke (ki se je preselila v Y.), da otrok od 1. 4. 2021 ne obiskuje več Vrtca X., predstavlja del njenega vsakodnevnega izvajanja starševske skrbi za otroka, ker je otrok dodeljen njej v varstvo in vzgojo. Pritožbeno sodišče še dodaja, da je predlagatelj v pritožbi in pred sodiščem prve stopnje

izpostavljal težave s prevozi zaradi oddaljenosti od kraja njegovega bivališča (kjer se nahaja tudi Vrtec X.) in bivališča otroka, kar dodatno kaže, da bi vsakodnevni jutranji in popoldanski prevozi otroka v Vrtec X. in domov zanj predstavljali zelo veliko obremenitev, da je izvedenka pojasnila, da bi bilo v korist otroka, da obiskuje vrtec v okolju, kjer živi, ker bi se na ta način lažje adaptiral v šolsko okolje, da osnovno okolje predstavlja otroku okolje, kjer sedaj živi,

da otrok kaže do predlagatelja pozitivna čustva, negativna pa, ker je prepričan, da mu predlagatelj ne pusti v vrtec, v katerega hodi tudi njegov mlajši polbrat, s katerim živi,

da je predlagatelj umaknil soglasje za prepis otroka v vrtec ..., ki se nahaja v kraju otrokovega bivališča.

16. Pritožbeno sodišče pritrjuje pritožbi predlagatelja, da sta skupno varstvo in vzgoja osnovna, prvenstvena rešitev, vendar okoliščine konkretnega primera, med katerimi ni zgolj nezmožnost komunikacije med udeležencema in njuni močni konflikti, take spremenjene oblike varstva in vzgoje trenutno še ne dopuščajo, zaradi varstva koristi otroka. Okoliščine konkretnega primera se tudi v bistvenem razlikujejo od okoliščin primera iz zadeve II Ips 8/2023 in ostalo sodno prakso in pravno teorijo, ki jo navaja predlagatelj v pritožbi. Pritožbeno sodišče ocenjuje, da bi spremenjena oblika varstva in vzgoje, kot je bila določena s sodno poravnavo, v navedeni fazi urejanja razmerij med udeležencema in otrokom, preveč invazivno vplivala na nadaljnji uspešen razvoj otroka, posebej v luči predlagateljevih osebnostnih lastnosti

in vrednotenju njegovih nerealnih pričakovanj, ki nimajo nič skupnega s koristmi otroka (npr. predlog, da se otrok dodeli njemu v varstvo in vzgojo, v pritožbi podana zahteva po enakomerno porazdeljenih stikih otroka z udeležencema, rigidno zavračanje vpisa otroka v vrtec, kjer otrok prebiva, dejstvo, da ravnanja predlagatelja kažejo, da še ni ponotranjil, da je življenjska skupnost udeležencev razpadla, da otrok živi v novi družinski skupnosti, da nasprotna udeleženka živi z novim partnerjem, s katerim ima otroka, ipd.) in ob upoštevanju stikov, ki jih je imel z otrokom od razpada življenjske skupnost udeležencev do izdaje izpodbijanega sklepa, s katerim je vzpostavljeno prenočevanje otroka pri predlagatelju,

ki sicer udejanjajo nujno potrebo po povečanju obsega in kvalitete stikov predlagatelja z otrokom. Izpodbijana odločitev, s katero so spremenjeni stiki, kot so bili določeni s sodno poravnavo, je pomembno (vmesno) razdobje v smeri vzpostavitve skupnega varstva in vzgoje. Vzpostavitev te oblike varstva in vzgoje otroka pa je primarno vezana na bodoča ravnanja predlagatelja, iz katerih bo razvidna sposobnost predlagatelja zagotoviti in zasledovati koristi otroka. Na tej poti bodo odločilna ravnanja predlagatelja, kar pritožbeno sodišče (znova) izpostavlja (tudi) iz razloga, da bo nasprotna udeleženka prepoznala in ponotranjila, da je v korist otroka, da tudi sama prispeva svoj delež k temu procesu in da ga ne otežuje, ker bodo zgolj na ta način zavarovane koristi otroka. Nasprotna udeleženka mora predlagatelja tudi seznanjati z vsemi odločilnimi dejstvi, ki so povezani s starševsko skrbjo - glede na okoliščine primera to še posebej velja glede otrokovega zdravja - predlagatelj pa se mora vzdržati ravnanj, s katerimi "obremenjuje" nasprotno udeleženko, s tem, ko od nje terja, da ga obvešča o vseh informacijah glede otroka, ker mora biti v tem procesu sam bolj aktiven, kot ugotavlja tudi izvedenka, ki je predlagatelju (in enako nasprotni udeleženki) predlagala, da se vključi v ustrezne oblike "družinskega svetovanja".

17. Pritožbeno sodišče v tem delu ne sledi pritožbenim navedbam predlagatelja in to ne iz razloga, ker se je predlagatelj v postopku pred sodiščem prve stopnje

zgolj skliceval na sklep II Ips 8/2023, ne da bi konkretno navedel razloge za skupno varstvo in vzgojo

in ne da bi konkretno opredelil obliko skupnega varstva in vzgoje, s tem, da tudi ni predlagal režima stikov udeležencev z otrokom v primeru skupnega varstva in vzgoje - nekritično se je po izdelavi izvedenskega mnenja zavzemal le, da se mu otrok dodeli v varstvo in vzgojo, utemeljeno pa je terjal, da se dopusti prenočevanje otroka, ko je ob vikendih pri njem v varstvu. Pritožbeno sodišče ugotavlja, da predlagatelj (tudi) ni dokazal spremenjenih okoliščine, zaradi katerih bi bilo treba, zaradi varstva koristi otroka, spremeniti odločitev iz sodne poravnave, s katero je bil otrok dodeljen v varstvo in vzgojo nasprotni udeleženki. Kot je bilo že pojasnjeno, izpodbijana odločitev šele vzpostavlja pogoje za bodočo vzpostavitev skupnega varstva in vzgoje, ker ni sporno, da ima predlagatelj primerne starševske kapacitete, da pa je potrebno, da se vzpostavijo različni dejavniki, ki bodo omogočali tako spremembo, za katero se zavzema predlagatelj, kot to izpostavlja izvedenka. Tudi pritožbene navedbe predlagatelja, ki vidi skupno varstvo in vzgojo zgolj skozi prizmo časovno enakovredne porazdelitve stikov z udeležencema, kažejo, da skupno varstvo in vzgoja v času odločanja sodišča prve stopnje, ne bi bila v korist otroka, ker bi taka odločitev sprožila zgolj dodatne spore, kar ne bi bili v korist otroka. Konfliktnost med udeležencema sama po sebi ni razlog (kar velja tudi za bodoče urejanje razmerij udeležencev v smeri vzpostavitve skupnega varstva in vzgoje), zaradi katerega (trenutno) skupno varstvo in vzgoja ni primerna oblika varstva koristi otroka, da pa vzpostavljen režim stikov, kot ga je določilo sodišče prve stopnje v sklepu, zagotavlja, da se bo v bodoče lahko vzpostavil bolj povezovalni odnos otroka s predlagateljem, zato je utemeljeno pričakovanje, glede na pozitivne starševske kapacitete, kot jih je pri predlagatelju ugotovila izvedenka, da bo predlagatelj v bodoče sposoben prepoznati koristi otroka in ne bodo v ospredju njegova lastna neutemeljena pričakovanja, ki nimajo nič skupnega s koristmi otroka.

18. CSD je v mnenju z dne 9. 8. 2022 podal predlog,

da se otrok dodeli udeležencema v skupno varstvo in vzgojo, umanjkali pa so strokovni razlogi, na podlagi katerih bi sodišče prve stopnje lahko ugotovilo, da spremenjene okoliščine terjajo, da se spremni sodna poravnava, s katero sta udeleženca sporazumno ugotovila, da je v korist otroka, da se dodeli v varstvo in vzgojo nasprotni udeleženki. Nenazadnje tudi predlagatelj v vlogi z dne 25. 10. 2022 navaja,

da "predlog stikov, kot izhaja iz mnenja CSD, je neobičajen za skupno vzgojo in varstvo, kar sicer predlaga CSD", s tem, da tudi po prejemu tega mnenja, je predlagatelj v navedbah navajal zgolj razloge, zaradi katerih je treba otroka dodelitvi njemu v varstvo in vzgojo - ker nasprotna udeleženka malomarno skrbi za otroka

- izostale pa so navedbe, s katerimi bi utemeljeval razloge, zaradi katerih spremenjene okoliščine terjajo spremembo odločitve iz sodne poravnave glede oblike varstva in vzgoje otroka. Predlog je predlagatelj vložil manj kot leto po sklenjeni sodni poravnavi - sodišče prve stopnje je sicer izpodbijani sklep izdalo januarja 2025, vendar so se stiki v zvezi s prenočevanjem otroka vzpostavili šele na podlagi začasne sodne poravnave 10. 6. 2024, s tem, da je sodišče prve stopnje spremenilo stike otroka s predlagateljem po uradni dolžnosti, ker predlagatelj ni dal takega predloga.

19. Ključna pa so rigidna ravnanja predlagatelja, kot jih je ugotovila izvedenka, ko se spušča v pretirane podrobnosti glede skrbi nasprotne udeleženke za otroka in išče zgolj negativne stvari, je tudi preveč malenkosten, po drugi strani pa tudi sam ni (bil) dosleden glede skrbi za otroka,

preprečuje prepis otroka v vrtec v okolju, kjer otrok že nekaj leti živi in kamor hodi v vrtec otrokov mlajši polbrat, nasprotni udeleženki pošilja žaljiva sporočila,

očita ji, da se je preselila v drugi oddaljen kraj, ne da upošteval, da si je nasprotna udeleženka tam ustvarila novo družino, s tem, da je bilo/je v pretežni meri breme varstva in vzgoje otroka na nasprotni udeleženki. Izvedenka je tudi izpostavila, da mora biti predlagatelj bolj aktiven in ne zgolj čakati in terjati od nasprotne udeleženke, da mu posreduje informacije o otroku, da slabše prepoznava čustvene in razvojne potrebe otroka, da je v vlogi očeta negotov in anksiozen, da težje sprejema razvojne značilnosti otroka in njegovim potrebam manj sledi, slabše sprejema razvojne značilnosti otroka, slabše razume otrokovo potrebo po stabilnosti, da ni razumel razvojnih potreb otroka, da daje prednost svojim pričakovanjem in ne potrebam otroka, da je bil do sedaj le delno vključen varstvo in vzgojo otroka, da pomanjkljivosti nasprotne udeleženke potencira z namenom, da bi se kot oče pokazal v boljši luči, da pri nasprotni udeleženki išče negativne okoliščine in je pri tem preveč malenkosten, po drugi strani pa sam ni vedno dosleden pri skrbi za otroka in pri upoštevanju dogovorov z nasprotno udeleženko.

Izvedenka je nasprotovala vzpostavitvi skupnega varstva in vzgoje, predlagala je, da osnovno skrbništvo nad otrokom ohrani nasprotna udeleženka in s tem varstvo in vzgojo otroka,

dodala pa je, da skupnega varstva in vzgoje ne izključuje v prihodnosti, če se bodo dejavniki, ki so deloma že navedeni, spremenili.

V postopku je bilo tudi prepričljivo ugotovljeno, da nasprotna udeleženka ne preprečuje stikov otroka z nasprotnim udeležencem in da je predlagatelja sproti obveščala o nujnih (predvsem zdravstvenih) informacijah glede otroka.

Izvedenka je v mnenju in zaslišanju še pojasnila, da predlagatelj svojo starševsko vlogo bolj neuspešno razmejuje od konfliktnega odnosa z nasprotno udeleženko,

predlagala je tudi, da se udeleženca vključita v družinsko svetovanje.

Ob dodatnem upoštevanju močnih konfliktov med udeležencema in njuno nezmožnostjo sporazumevanja, na katero opozarja izvedenka, se izkaže kot pravilna ugotovitev sodišča prve stopnje, da se niso spremenile okoliščine, ki bi bile bistvene in ki bi terjale, da se spremeni oblika varstva in vzgoje otroka, kot je bila določena s sodno poravnavo.

20. Nasprotna udeleženka se je v navedbah opredelila glede stikov predlagatelja z otrokom v času poletnih počitnic, v postopku pa ni terjala ali navedla dejstev, ki bi terjala od sodišča prve stopnje, da sodno poravnavo spremeni tako, da določi stike otroka z nasprotno udeleženko v času letnih počitnic.

Sklenjena je bila tudi začasna sodna poravnava glede stikov predlagatelja z otrokom tudi v času počitnic, vendar ne v začasni sodni poravnavi ne kasneje nasprotna udeleženka ni predlagala, da sodišče določi stike nasprotne udeleženke z otrokom v času počitnic. Nobene navedbe tudi niso terjale, da bi sodišče prve stopnje po uradni dolžnosti določilo te stike, na način kot to sedaj predlaga nasprotna udeleženka v pritožbi.

21. Pritožbeni razlogi niso utemeljeni, zato je pritožbeno sodišče pritožbi zavrnilo in v izpodbijanem delu potrdilo sklep sodišča prve stopnje (2. točka prvega odstavka 365. člena ZPP).

22. Pritožbi nista bili utemeljeni, zato je pritožbeno sodišče odločilo, da vsak udeleženec krije svoje stroške pritožbenega postopka.

Pritožba se sklicuje na članek B. Dobnik Renko, V. Navotnik, Skupna starševska skrb, Pravosodni bilten, št. 1/2022, str. 118.

Glej sodno prakso, ki jo citira pritožba v 1. op.

Pritožba se sklicuje na sodno prakso - ki je navedena v 5. op.

Pritožba se sklicuje na sklep VSL IV Cp 1614/2021.

Sodna praksa in zakonske določbe so citirane in povzete v 8.-9., 33. in 35. tč. sklepa - v izogib ponavljanju teh zakonskih določb in sodne prakse pritožbeno sodišče znova ne povzema.

Glej npr. navedbe v predlogu (l. št. 4) in vlogi z dne 25. 10. 2022 (l. št. 49).

Glej npr. izpoved izvedenke na l. št. 190.

Str. 10-11 izvedenskega mnenja - l. št. 106-107, 182, 185, 187, 194.

Glej mnenje CSD - l. št. 26 in 34. tč. sklepa sodišča prve stopnje.

Pritožbeno sodišče je v nadaljevanju navedlo ravnanja in lastnosti predlagatelja (kot jih je ugotovila izvedenka), zaradi katerih njegov predlog za skupno varstvo in vzgojo otroka ni utemeljen (glej 12. tč. izvedenskega mnenja - str. 14 - l. št. 110), pri tem pa upoštevalo in ovrednotilo tudi ugotovljene številne pozitivne starševske lastnosti predlagatelja, ki jih je ugotovila izvedenka (npr. glej izvedensko mnenje str. 12 - l. št. 108, 24. in 26. tč. sklepa sodišča prve stopnje) in ki jih predlagatelj izpostavlja v pritožbi.

Ki sicer poteka od sklenjene začasne sodne poravnave z dne 10. 6. 2024 - podrobneje glej 37. tč. sklepa sodišča prve stopnje.

Npr. v izvedenskem mnenju str. 14 - l. št. 110.

V vlogi z dne 22. 4. 2024 str. 5 - l. št. 123 in v vlogi 5. 6. 2024 str. 6 - l. št. 147.

S tem, da sta se udeleženca s sodno poravnavo z dne 16. 9. 2021 sporazumela, da je v korist otroka, da se ga dodeli v varstvo in vzgojo nasprotni udeleženki. Predlagateljevim navedbam, da je sodno poravnavo sklenil iz razloga, ker je nasprotna udeleženka preprečevala stike, ni moč slediti, ker je bilo s sodno poravnavo odločeno tudi glede varstva in vzgoje in ne le glede stikov. Če bi nasprotna udeleženka preprečevala stike (v tem postopku je bilo prepričljivo ugotovljeno, da stikov ni preprečevala), je imel predlagatelj na razpolago pravna sredstva (tudi sredstva zavarovanja), s katerimi bi ta upravičenja lahko zavaroval z začasno odredbo in kasneje s končnim sklepom.

Pritožbeno sodišče pritrjuje ugotovitvi sodišča prve stopnje, da so neutemeljeni očitki predlagatelja, da nasprotna udeleženka neustrezno skrbi za otroka (30. tč. sklepa), kar je sodišče prve stopnje prepričljivo obrazložilo, na podlagi pravilno in popolno ugotovljenega dejanskega stanja (11.-29. tč. sklepa).

Podrobneje glej mnenje CSD - l. št. 30-31.

Podrobneje glej 23. tč. sklepa sodišča prve stopnje.

Podrobneje glej 24. tč. sklepa sodišča prve stopnje.

Kar je tudi okoliščina, zaradi katere je bil zavrnjen predlog predlagatelja, da otrok znova prične obiskovati vrtec v kraju bivališča predlagatelja.

Podrobneje glej 28. tč. sklepa sodišča prve stopnje.

Glej npr. navedbe nasprotne udeleženke iz vloge z dne 25. 4. 2024 (l. št. 117-118). Predlagatelj je npr. v vlogi 22. 4. 2024 (str. 5 - l. št. 123) predlagal, da otrok poletne počitnice preživi z udeležencema "enakovredno dolgo", nasprotna udeleženka pa kljub tem navedbam ni dala ustreznega predloga, s katerim bi od sodišča terjala, da določi režim stikov otroka z nasprotno udeleženko v času poletnih počitnic.

Družinski zakonik (2017) - DZ  - člen 138, 151, 151/2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.