VSC Sklep I Ip 389/2024
Sodna praksa višjih sodišč, 2025-01-15

Nataša Gregorič (preds.), Karolina Pečnik (poroč.), Aleksander Šmid

potrebnost izvršilnih stroškov - stroški izvršitelja - odredba sodnika

Izvršitelj je podaljšana roka sodišča, ki v okviru zakonskih pooblastil opravlja neposredna dejanja izvršbe. Zato v svojem ravnanju ni popolnoma samostojen, temveč mora spoštovati odredbe, obvestila in navodila sodišča, naj trenutno ne opravlja neposrednih dejanj izvršbe.

I. Pritožbi se delno ugodi in se sklep sodišča prve stopnje v izpodbijani III. točki izreka razveljavi ter se v tem obsegu vrne zadeva sodišču prve stopnje v nov postopek.

II. V preostalem delu se pritožba zavrne in se v še izpodbijani I. točki izreka potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je z uvodoma navedenim sklepom v I. točki izreka zavrnilo ugovor dolžnice z dne 30. 4. 2024 in izvršbo ustavilo za v II. točki izreka citirane in plačane zneske. Dolžnici je v III. točki izreka naložilo, da upniku v roku 8 dni povrne nadaljnje izvršilne stroške v znesku 222,28 EUR, z zakonskimi zamudnimi obrestmi v primeru zamude s plačilom, izvršbo z rubežem osebnega dohodka pa v IV. točki izreka ustavilo.

2. Zoper ta sklep se pravočasno pritožuje dolžnica. Izpodbija ga v I. in III. točki izreka brez izrecne navedbe pritožbenih razlogov po prvem odstavku 338. člena v zvezi s 366. členom Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju: ZPP) v povezavi s 15. členom Zakona o izvršbi in zavarovanju (v nadaljevanju: ZIZ). V pritožbi uveljavlja, da mesečno zmanjšuje dolg, saj upniku plačuje po 200,00 EUR. Meni, da je izvršba z rubežem premičnin dovoljena neutemeljeno, saj nima premičnega premoženja. Nadalje opozarja, da je bilo izvršitelju odrejeno, da naj rubeža ne opravlja, o čemer je v spisu zapisnik. Kljub temu je slednji rubež opravil. Iz tega razloga tudi meni, da upnik ni upravičen do plačila stroškov za predmetno izvršilno dejanje. Smiselno predlaga spremembo izpodbijanega dela sklepa tako, da se njenemu ugovoru ugodi, upnikova stroškovna zahteva pa zavrne.

5. Sodišče druge stopnje je sklep sodišča prve stopnje v izpodbijanih delih preizkusilo v okviru pritožbenih razlogov in razlogov, na katere pazi po uradni dolžnosti v skladu z drugim odstavkom 350. člena v zvezi s 366. členom ZPP v povezavi s 15. členom ZIZ.

6. Sodišče prve stopnje je pravilno pojasnilo, da lahko dolžnik sklepu o dovolitvi izvršbe z novim izvršilnim sredstvom ugovarja zgolj iz razlogov, ki se nanašajo na novo sredstvo izvršbe. Takšnih navedb pa dolžnica ni podala, saj jih tudi v pritožbi ne izpostavlja oziroma z navedbami o mesečnem plačevanju upniku in da premičnega premoženja nima, pravilnosti odločitve sodišča prve stopnje v I. točki izreka ne more izpodbiti. Kot je še v tem delu pravilno navedlo sodišče prve stopnje, mora sodišče upoštevati upnikovo pravico do celotnega poplačila dolga, v okviru katere lahko ta zakonito in legitimno predlaga novo izvršilno sredstvo (v tem primeru rubež premičnin), ker do sedaj s predlaganimi izvršilnimi sredstvi ni bil poplačan, riziko uspeha oziroma neuspeha izvršilnega postopka pa pri tem nosi sam. Tako je sodišče prve stopnje pravilno zaključilo, da je njen ugovor neobrazložen in s tem neutemeljen (četrti odstavek 58. člena ZIZ). Pritožbo zoper I. točko izreka je zato sodišče druge stopnje, potem ko tudi ni ugotovilo uradoma upoštevnih kršitev (drugi odstavek 350. člena ZPP v zvezi s 366. členom ZPP v povezavi s 15. členom ZIZ) zavrnilo ter v tem delu sklep sodišča prve stopnje potrdilo (2. točka 365. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ).

7. Dolžnica utemeljeno opozarja na odredbo oziroma obvestilo sodišča izvršitelju,

da slednja dolg odplačuje obročno ter da naj trenutno ne opravlja neposrednih dejanj izvršbe. Ker je izvršitelj podaljšana roka sodišča, ki v okviru zakonskih pooblastil opravlja neposredna dejanja izvršbe (prvi odstavek 7. člena ZIZ), v svojem ravnanju ni popolnoma samostojen, temveč mora spoštovati odredbe, obvestila in navodila sodišča. Odločitev o priznanju nadaljnjih izvršilnih stroškov je zato vsaj preuranjena, saj sodišče prve stopnje ni presodilo, kaj predmetno obvestilo z dne 3. 6. 2024, ki je izvršitelju nalagalo, da trenutno neposrednih dejanj izvršbe ne opravlja, rubež pa je 3. 7. 2024 kljub temu poskušal opraviti, pomeni v smislu petega odstavka 38. člena ZIZ, torej ali so priglašeni stroški res potrebni za izvršbo. Ker sodišče druge stopnje z drugimi podatki ne razpolaga, bo sodišče prve stopnje moralo o teh stroških ponovno odločiti ob upoštevanju gornjega navodila. Sodišče druge stopnje je zato pritožbi zoper izpodbijano III. točko izreka ugodilo, sklep v tem delu razveljavilo ter v tem obsegu vrnilo zadevo sodišču prve stopnje v nov postopek (3. točka 365. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ).

8. Sodišče druge stopnje o pritožbenih stroških dolžnice ni odločilo, saj jih ta ni priglasila (prvi odstavek 163. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ).

Odredba z dne 27. 5. 2024 in uradni zaznamek o telefonskem pogovoru z dne 3. 6. 2024.

Zakon o izvršbi in zavarovanju (1998) - ZIZ  - člen 38

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.