VSL Sklep II Cp 165/2025
Sodna praksa višjih sodišč, 2026-01-12

Matjaž Voglar (preds.), mag. Barbara Petrič (poroč.), Polona Marjetič Zemljič

CIVILNO PROCESNO PRAVO - ODŠKODNINSKO PRAVO

povrnitev nepremoženjske škode - razžalitev dobrega imena in časti - denarna odškodnina za pretrpljene duševne bolečine zaradi razžalitve dobrega imena in časti - postopek v sporu majhne vrednosti - sklepčnost tožbe - trditvena podlaga zahtevka - konkretni opis - vprašanje pravilne uporabe materialnega prava - poseg v pravico do sodnega varstva

Če je pri presoji sklepčnosti tožbe za plačilo odškodnine zaradi prestanih telesnih bolečin mogoče sprejeti tudi stališče, da mora tožeča stranka podati trditve o trajanju in intenziteti bolečin (lahke, srednje, hude), pa bi takšna zahteva v primeru duševnih bolečin zaradi razžalitve dobrega imena in časti pretirano posegla v strankino pravico do sodnega varstva. Zadošča opis tožnikovega subjektivnega doživljanja.

I. Pritožbi se ugodi, izpodbijana sodba se razveljavi in zadeva vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

II. Odločitev o pritožbenih stroških se pridrži za končno odločbo.

1. Z izpodbijano sodbo je sodišče prve stopnje zavrnilo tožbeni zahtevek za plačilo 1.000 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od vložitve tožbe do plačila.

2. Zoper sodbo v celoti se pravočasno pritožuje tožnik in uveljavlja vse pritožbene razloge. Povzame tek postopka in izpostavi, da nihče ni predlagal razpisa naroka, zato bi sodišče po prejemu odgovora na tožbo lahko odločilo. Meni, da sodišče v primeru, če je bila tožba neodpravljivo nesklepčna, te ne bi smelo vročati. Prav tako ne bi smelo upoštevati prepozne toženčeve vloge, v kateri ta niti ni opozoril na nesklepčnost, temveč zgolj na nepopolnost vložene tožbe. Po njegovi oceni tožba ni nesklepčna, v nobenem primeru pa ne neodpravljivo, zato bi ga sodišče moralo pozvati na dopolnitev tožbe, vsekakor pa ne bi smelo priznati stroškov za to vlogo. Priglaša tudi stroške pritožbenega postopka.

3. Toženec v laičnem odgovoru na tožbo sodišču in neznanim dedičem želi vesel božič in vse najboljše v novem letu, predvsem zdravja in sreče. Je nedolžen, A. A. pa je v veliki zmoti.

5. Tožbeni zahtevek se nanaša na denarno terjatev, ki ne presega 2.000 EUR, zato je sodišče ta spor vodilo po določbah postopka v sporih majhne vrednosti (443. člen Zakona o pravdnem postopku - ZPP). Izdano sodbo je tako mogoče izpodbijati le iz razlogov zmotne uporabe materialnega prava in absolutne bistvene kršitve določb postopka (prvi odstavek 458. člena ZPP).

6. Prav vprašanje sklepčnosti, ki ga (med drugim) odpira pritožnik, spada v sfero pravilne uporabe materialnega prava. Po oceni pritožbenega sodišča utemeljeno opozarja, da je sodišče prve stopnje na to vprašanje zmotno odgovorilo.

7. Nesklepčnost, kot je predstavilo tudi sodišče prve stopnje, predstavljajo primeri, kadar iz dejstev, navedenih v tožbi, četudi bi ta bila resnična, (niti po zahtevani dopolnitvi tožbe) ne izhaja pravna posledica, ki jo s tožbenim zahtevkom zahteva tožeča stranka. Kljub pravemu izhodišču pa je sodišče prve stopnje tožbene navedbe presojalo prestrogo. Če je pri presoji sklepčnosti tožbe za plačilo odškodnine zaradi prestanih telesnih bolečin mogoče sprejeti tudi stališče, da mora tožeča stranka za sklepčno tožbo podati trditve o trajanju in intenziteti bolečin (lahke, srednje, hude),

pa bi takšna zahteva v primeru pretrpljenih duševnih bolečin zaradi razžalitve dobrega imena in časti pretirano posegla v strankino pravico do sodnega varstva. Za sklepčnost takšne tožbe zadošča opis tožnikovega subjektivnega doživljanja.

Pritožbeno sodišče ocenjuje, da je tožeča stranka z navedbami o občutku razžaljenosti, dlje časa trajajočem slabšem počutju, jemanju pomirjeval, razdražljivosti in nespečnosti, ki naj bi nastopili zaradi s strani toženca izrečene izjave, omogočila (vsaj delno) ugoditev tožbenemu zahtevku, če bi se zatrjevana dejstva v dokaznem postopku izkazala za resnična.

8. Ob tem se je pritožba tožeče stranke izkazala za utemeljeno. Sodišče prve stopnje pa ob zmotnem materialnopravnem izhodišču, da tožba (niti po toženčevem opozorilu) ni sklepčna, tožbenih navedb ni vsebinsko presodilo. Dejansko stanje v tej smeri je tako ostalo neugotovljeno, kar je pritožbenemu sodišču narekovalo razveljavitev izpodbijane sodbe (drugi odstavek 458. člena ZPP). Sodišče prve stopnje bo moralo v ponovljenem postopku tožnikove navedbe tudi vsebinsko obravnavati.

9. Pritožbeno sodišče pomanjkljivosti namreč ni moglo odpraviti samo, saj bi prvič presojalo prav vsa odločilna dejstva in se v celoti postavilo v vlogo sodišča prve stopnje ter s tem prekomerno poseglo v pravico strank do pritožbe.

10. Ker je sodišče druge stopnje sodbo sodišča prve stopnje razveljavilo (kar vsebuje tudi razveljavitev odločitve o stroških), je odločitev o pritožbenih stroških pridržalo za končno odločbo (tretji odstavek 165. člena ZPP).

Primerjaj M. Voglar: Vprašanje sklepčnosti v praksi sodišč prve stopnje, Pravosodni bilten, številka 2/2016.

Za sklepčno je tako štela navedba dejstev o psihičnem trpljenju (da je tožnica postala zadržana, nekomunikativna, ker je bila prizadeta in razžaljena o osebnem občutku lastne vrednosti, ter se je počutila osramočeno), kot izhaja iz odločbe Višjega sodišča v Celju Cp 106/2019.

Obligacijski zakonik (2001) - OZ  - člen 179

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 318, 318/3, 318/4

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.