VSM Sodba I Cp 105/2025
Sodna praksa višjih sodišč, 2025-05-13

mag. Igor Strnad (preds.), Marko Čagran (poroč.), Alenka Zgubič

tožba za ugotovitev nedopustnosti izvršbe na nepremičnino - uporaba nepremičnine brez pravnega naslova - izpraznitev in izročitev stanovanja

Zgolj dejstvo, da imata prva tožnica in drugo tožnik v sporni nepremičnini prijavljeno stalno prebivališče, kot je pravilno presodilo sodišče prve stopnje, ne predstavlja pravne podlage za njuno bivanje v tej nepremičnini. Prijavljeno stalno prebivališče samo po sebi ne more preprečiti izvršbe.

I. Pritožba se zavrne in potrdi sodba sodišča prve stopnje.

II. Pravdni stranki sami krijeta stroške postopka s pritožbo.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek prve tožnice in drugega tožnika, s katerim sta zahtevala, da sodišče odloči, da je izvršba z odstranitvijo oseb in stvari, to je prve tožnice in drugega tožnika, iz nepremičnine, stanovanjske hiše, ki stoji na nepremičnini z ID znakom parcela ... ter izročitvijo izpraznjene nepremičnine v posest upnikov, glede prve tožnice in drugega tožnika, ki na predlog toženke poteka pred Okrajnim sodiščem v Murski Soboti pod opravilno številko I 137/2024, nedopustna (I. točka izreka). Odločilo je, da sta prva tožnica in drugi tožnik dolžna toženki povrniti pravdne stroške v znesku 1.092,26 EUR v roku 15 dni od prejema izpodbijane sodbe, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki pričnejo teči prvi dan po preteku roka za prostovoljno izpolnitev obveznosti (II. točka izreka).

2. Zoper navedeno sodbo se pritožujeta prva tožnica in drugo tožnik iz vseh razlogov iz prvega odstavka 338. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP). Navajata, da ni sporno, da sta dejanska posestnika sporne nepremičnine, in da imata tam že dlje časa prijavljeno stalno prebivališče, kot izhaja iz predloženih potrdil UE Murska Sobota. Prijava stalnega prebivališča na naslovu nepremičnine, ki je predmet izvršilnega postopka, po mnenju pritožbe, res ne predstavlja ovire, ki bi preprečeval izvršbo, vendar pa oviro predstavlja dejstvo, da prva tožnica in drugo tožnik živita v obravnavani nepremičnini in jo imata v dejanski posesti. Izvršba, ki je bila dovoljena zoper njiju, s sklepom o izvršbi I 1137/2024 z dne 20. 3. 2024, ni dopustna, saj se izvršilni naslov, na katerega se sklicuje upnik, ne nanaša na njiju. Izvršilni naslov namreč ne govori o dolžnosti izselitve prvo tožnice in drugo tožnika. Pri tem navajata sodno prakso, in sicer VSL sklep II Ip 1728/2016 in VSC sklep II Ip 13/2020. Pritožba predlaga, da sodišče druge stopnje ugodi pritožbi in spremeni izpodbijano sodbo tako, da zahtevku v celoti ugodi, podredno pa, da razveljavi izpodbijano sodbo ter vrne zadevo v novo sojenje. Zahtevata povrnitev stroškov pritožbenega postopka.

3. Toženka je na pritožbo odgovorila in se zavzema za njeno zavrnitev. Zahteva povrnitev stroškov pritožbenega postopka.

5. V skladu s 350. členom ZPP preizkusi sodišče druge stopnje sodbo sodišča prve stopnje v izpodbijanem delu ter v mejah pritožbenih razlogov, pri čemer po uradni dolžnosti pazi na bistvene kršitve določb pravdnega postopka iz 1., 2., 3., 6., 7., 11. točke, razen glede obstoja in pravilnosti pooblastila za postopek pred sodiščem prve stopnje, ter 12. in 14. točke drugega odstavka 339. člena ZPP ter na pravilno uporabo materialnega prava. Sodišče druge stopnje je opravilo uradni preizkus glede morebitnih bistvenih kršitev določb postopka, ki je pokazal, da ni podana nobena uradno upoštevna absolutna bistvena kršitev.

6. Bistvo zatrjevanj prve tožnice in drugo tožnika je, da imata prijavljen stalni naslov v sporni nepremičnini katere dejanska posestnika sta, in da se izvršilni naslov ne glasi na njiju, zato je izvršba z njuno izselitvijo iz navedene nepremičnine nedopustna.

7. Sodišče prve stopnje je zavzelo pravilno stališče, da zgolj prijava stalnega prebivališča ne zadostuje za utemeljenost zahtevka na nedopustnost izvršbe, kot tudi, da prvo tožnica in drugo tožnik nimata pravnega naslova za bivanje v sporni nepremičnini.

8. Pritožba ima prav, da se predmetni izvršilni naslov ne glasi na oba tožnika. Le izjemoma je v sodni praksi dovoljeno, da se odstranitvena dejanja lahko nanašajo tudi na osebe, ki niso dolžniki v izvršilnem naslovu, vendar takrat, kadar tretja oseba, ki ima posest, črpa svojo pravico iz izvršilnega naslova.

Če ima tretji svoj pravni naslov, da izvršuje posest, ki ni v povezavi z izvršilnim naslovom iz izvršilnega postopka, tedaj se izpraznitev ne more nanašati na tretjo osebo, ampak samo na dolžnika iz izvršilnega naslova (in sklepa iz izvršbe).

Zgolj dejstvo, da imata prva tožnica in drugo tožnik v sporni nepremičnini prijavljeno stalno prebivališče, kot je pravilno presodilo sodišče prve stopnje, ne predstavlja pravne podlage za njuno bivanje v tej nepremičnini. Prijavljeno stalno prebivališče samo po sebi ne more preprečiti izvršbe.

9. Skladno z izvršilnim naslovom je, torej dolžnik dolžan izprazniti v izvršilnem naslovu navedene nepremičnine in jih prazne oseb ter stvari izročiti upniku.

Dolžnost izpraznitve se nanaša na dolžnika oziroma tudi na vse tiste osebe, ki zasedajo nepremičnino brez veljavnega pravnega naslova. Oseba, ki ima veljavno pravno podlago za prebivanje v nepremičnini, pa se izvršbi lahko upre oziroma zanjo izpraznitvena dolžnost ne velja. Bistveno za odločitev v obravnavani zadevi je, da prvo tožnica in drugo tožnik nimata veljavnega pravnega naslova, s katerim bi lahko preprečila izvršbo na izpraznitev stanovanja, ki ga je toženka kupila v izvršilnem postopku po pravilih Zakona o izvršbi in zavarovanju (ZIZ).

10. Ker sta prva tožnica in drugi tožnik kot pravni naslov za bivanje v dolžnikovi nepremičnini navedla zgolj to, da imata v tej nepremičnini stalno prebivališče, predmetna izvršba ni nedopustna.

11. Glede na navedeno je sodišče druge stopnje pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje (353. člen ZPP).

12. Prva tožnica in drugi tožnik sama krijeta svoje pritožbene stroške, ker s pritožbo nista uspela (prvi odstavek 154. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 165. člena ZPP). Svoje stroške odgovora na pritožbo krije sama tudi toženka, ker ni doprinesla k razrešitvi zadeve.

IV. točka izreka sklepa Okrajnega sodišča v Murski Soboti I 226/2020 z dne 1. 3. 2023 glasi: "Ml. dolžnik se je dolžan v roku 30 dni od pravnomočnosti tega sklepa izseliti iz stanovanjske hiše, ki stoji na nepremičnini z ID znakom parcela ... ter izročiti nepremičnino kupcu prosto oseb in stvari. Ta sklep je izvršilni naslov za izpraznitev in izročitev nepremičnine".

Zakon o izvršbi in zavarovanju (1998) - ZIZ  - člen 59

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.