VSM Sklep IV Cp 164/2026
Sodna praksa višjih sodišč, 2026-02-17

dr. Andrej Ekart (preds.), Mirjana Klobasa (poroč.), Milena Šteharnik

stroški postopka v družinskih sporih - stroški izvedenca - prejemnik brezplačne pravne pomoči - prosti preudarek - potreben dokaz - skupni stroški postopka - zmotna uporaba materialnega prava - sprememba prvostopenjske odločitve

Po oceni sodišča druge stopnje je namreč sodišče prve stopnje premalo upoštevalo premoženjsko stanje predlagateljice, predvsem dejstvo, da je slednja upravičena do brezplačne pravne pomoči, ki je bila odobrena z odločbo Okrožnega sodišča v Novem mestu Bpp 344/2025 z dne 13. 5. 2025 za zastopanje in pravno svetovanje pred sodiščem prve stopnje in z odločbo Bpp 1390/2025 za postopek s pritožbo.

I. Pritožbi predlagateljice se ugodi in se sklep sodišča prve stopnje v IV. točki izreka spremeni tako, da IV. točka sedaj glasi:

"IV. Udeleženca krijeta vsak svoje stroške postopka, razen stroškov izdelave izvedenskega mnenja izvedenke za socialno delo v znesku 2.335,29 EUR. Slednje stroške je do polovice, torej v znesku 1.167,96 EUR dolžan plačati nasprotni udeleženec v sredstva sodišča na način, da jih v roku 15 dni od prejema tega sklepa plača na račun Okrožnega sodišča na Ptuju št. 01100-6370422459, sklic SI00 257-2024 in v istem roku sodišču o tem predloži dokazilo, sicer bo sodišče navedeni znesek prisilno izterjalo. Stroški postopka v višini 1.167,96 EUR, ki odpadejo na predlagateljico, se krijejo iz sredstev sodišča."

II. Pritožba nasprotnega udeleženca se kot neutemeljena zavrne in se v izpodbijanem, a nespremenjenem delu (IV. točka izreka) potrdi sklep sodišča prve stopnje.

III. Nasprotni udeleženec krije sam svoje stroške pritožbenega postopka.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom odločilo o stikih med udeležencema postopka in mladoletnimi otroci (I. do III. točka izreka). V IV. točki izreka je odločilo, da udeleženca postopka krijeta vsak svoje stroške postopka, razen stroškov izdelave izvedenskega mnenja izvedenke za socialno delo v znesku 2.335,92 EUR, ki sta jih dolžna plačati vsak polovico, in sicer v višini 1.167,96 EUR, na račun sodišča.

2. Zoper sprejeto odločitev o stroških (IV. točka izreka) se pritožujeta oba udeleženca postopka. Predlagateljica navaja, da sodišče ni upoštevalo, da je prejemnica brezplačne pravne pomoči po odločbi Okrožnega sodišča v Novem mestu BPP 344/2025 z dne 13. 5. 2025. Zakaj mora kljub dejstvu, da prejema brezplačno pravno pomoč in glede na njeno šibko finančno stanje, saj je dolžna preživljati tri mladoletne otroke, prejema pa plačo v višini 1.341,78 EUR nositi tako visoke stroške izvedenke, sodišče prve stopnje ni obrazložilo. Predlaga, da sodišče druge stopnje pritožbi ugodi in predlagateljico oprosti plačila predujma, ki odpade na njo.

3. Nasprotni udeleženec se pritožuje zoper odločitev sodišča prve stopnje, saj meni, da stroškov izvedenskega mnenja ni dolžan kriti. Izvedenka je bila v postopek pritegnjena po uradni dolžnosti, torej brez predloga ali zahteve s strani udeležencev. Pritožnik se ne strinja z obrazložitvijo sodišča, da je sodišče dokaz izvedlo zaradi varstva pravic in koristi otrok. Izvedba tega dokaza ni bila ne ekonomična ne potrebna, saj so bila vsa dejstva že ustrezno razjasnjena z drugimi dokazi, zlasti s vsemi dokumenti in mnenji v spisu ter izjavami udeležencev postopka. Izvedensko mnenje tudi ni prispevalo k razjasnitvi dejanskega stanja in ni bistveno vplivalo na odločitev sodišča. Sodišče tako pravnega standarda prosti preudarek ni ustrezno upoštevalo, stroški izvedenskega mnenja so nesorazmerno visoki, sam pa s svojim ravnanjem ni prispeval k temu, da bi predmetno dokazno sredstvo moralo biti izvedeno. Predlaga, da se ga oprosti plačila stroškov postopka. Priglaša stroške pritožbenega postopka.

4. Pritožba predlagateljice je utemeljena. Pritožba nasprotnega udeleženca ni utemeljena.

5. Pritožbeno sodišče ob preizkusu izpodbijanega sklepa po uradni dolžnosti (drugi odstavek 350. člena Zakona o pravdnem postopku - v nadaljevanju ZPP v zvezi z 42. členom Zakona o nepravdnem postopku - v nadaljevanju ZNP-1) ni našlo uradno upoštevnih bistvenih kršitev določb postopka iz 1, 2, 3, 6, 7, 11, 12 in 14 točke drugega odstavka 339. člena ZPP v zvezi z 42. členom ZNP-1, je pa sodišče prve stopnje delno zmotno uporabilo materialno pravo.

6. Sodišče druge stopnje ugotavlja, da je predmetni postopek potekal od novembra 2024, in sicer na predlog predlagateljice, ki je zaradi družinskega nasilja predlagala spremembo stikov med nasprotnim udeležencem in tremi otroci. Zaradi ugotavljanja koristi otrok in primernosti izvajanja stikov z nasprotnim udeležencem, potem, ko stiki pod nadzorom CSD niso ustrezno stekli, je sodišče prve stopnje v postopek pritegnilo izvedenko za socialno delo, ki je ugotavljala starševske kapacitete nasprotnega udeleženca ter čustveno navezanost otrok na očeta oziroma ali si otroci želijo izvajati samostojne stike z očetom v njegovem domačem okolju. Postavitvi izvedenke udeleženca postopka nista ugovarjala.

7. Sodišče prve stopnje je zatem, ko je odločilo o stikih med otroci in nasprotnim udeležencem, odločilo tudi o nastalih stroških postopka v skladu s 101. členom ZNP-1 v zvezi z drugim odstavkom 55. člena ZNP-1, ki urejata povračilo stroškov v postopkih za varstvo koristi otroka oziroma v postopkih za ureditev osebnih stanj in družinskih razmerij in določata, da o stroških postopka sodišče odloči po prostem preudarku.

8. Prosti preudarek je pravni standard, ki ga sodišče zapolni tako, da upošteva vse okoliščine primera, ki pa so lahko raznolike. Mednje se uvrščajo zlasti premoženjsko stanje udeležencev, razlogi za postopek, procesna racionalnost udeležencev oziroma obseg stroškov, krivda in drugi razlogi. Pri tem je tudi uspeh v postopku lahko ena izmed okoliščin, ki jo sodišče upošteva, ne more pa biti to edina okoliščina. Te okoliščine sodišče ovrednoti v smislu pravičnosti.

9. Prosti preudarek, kot pravilno opozarja nasprotni udeleženec, je pravni standard, ki ga sodišče zapolni tako, da upošteva vse okoliščine primera.

10. Sodišče prve stopnje je v svoji obrazložitvi navedlo, da je bilo glavno vodilo pri odločitvi varstvo in koristi otrok. V ta namen je sodišče prve stopnje postavilo izvedenko za socialno delo po uradni dolžnosti, saj udeleženca postopka izvedbe tega dokaza nista predlagala. Pravilno je sodišče prve stopnje zato postopalo, ko je s končno odločitvijo odločilo o stroških postopka, in sicer, da udeleženca postopka krijeta vsak svoje stroške postopka, o skupnih stroških postopka pa je odločilo, da sta jih dolžna kriti oba udeleženca postopka, saj sta, kot pravilno ugotavlja sodišče prve stopnje, za varstvo pravic in koristi otrok zavezana poskrbeti oba starša, naloga izvedenke pa je bila prav ugotavljanje primernosti nasprotnega udeleženca za izvajanje stikov. Tako nima prav pritožba nasprotnega udeleženca, da je dokaz bil nepotreben in da v ničemer ni prispeval k odločitvi sodišča. Prav na podlagi ugotovitev izvedenke je sodišče prve stopnje odločilo o stikih med nasprotnim udeležencem in tremi otroci, kar pritožbeno ni sporno.

11. Glede na obrazloženo je sodišče druge stopnje pritožbo nasprotnega udeleženca kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje (2. točka 365. člena ZPP v zvezi z 42. členom ZNP -1).

12. Sodišče druge stopnje ugotavlja, da je sodišče prve stopnje v primeru odločitve o stroških, ki jih je dolžna kriti predlagateljica, zmotno uporabilo materialno pravo. Po oceni sodišča druge stopnje je namreč sodišče prve stopnje premalo upoštevalo premoženjsko stanje predlagateljice, predvsem dejstvo, da je slednja upravičena do brezplačne pravne pomoči, ki je bila odobrena z odločbo Okrožnega sodišča v Novem mestu Bpp 344/2025 z dne 13. 5. 2025 za zastopanje in pravno svetovanje pred sodiščem prve stopnje in z odločbo Bpp 1390/2025 za postopek s pritožbo.

13. Res je, da predlagateljica ni imela odobrene brezplačne pravne pomoči za stroške izvedenca, vendar pa prav odločba Bpp izkazuje njeno finančno stanje, ki ob sorazmerno nizkem dohodku in skrbi za tri mladoletne otroke, onemogoča plačilo stroškov postopka, ne da bi bilo ogroženo njeno lastno preživljanje oziroma preživljanje mladoletnih otrok. V skladu s prvim odstavkom 13. člena Zakona o brezplačni pravni pomoči (v nadaljevanju ZBPP) je do brezplačne pravne pomoči namreč upravičena oseba, ki glede na svoj materialni položaj in glede na materialni položaj svoje družine brez škode za svoje socialno stanje in socialno stanje svoje družine ne bi zmogla stroškov sodnega postopka oziroma stroškov nudenja pravne pomoči.

14. Sodišče druge stopnje je tako ponovno ocenilo in ovrednotilo vse okoliščine primera, ko je sodišče prve stopnje sicer pravilno odločalo o delitvi skupnih stroškov nastalih med postopkom, pri tem pa ni upoštevalo, da je predlagateljica upravičenka do brezplačne pravne pomoči, in se šteje, da je njeno socialno stanje in stanje njene družine zaradi stroškov sodnega postopka ogroženo (drugi odstavek 13. člena ZBPP), zato je, ob pravilni uporabi 101. in 55. člena ZNP-1, odločitev sodišča prve stopnje, ki se nanaša na predlagateljico, spremenilo in odločilo, da se skupni stroški, ki odpadejo na njo, krijejo iz sredstev sodišča (3. točka 365. člena ZPP v zvezi z 42. členom ZNP-1).

15. Predlagateljica stroškov pritožbenega postopka ni priglasila, zato je odločitev o njih odpadla. Nasprotni udeleženec s pritožbo ni uspel, zato krije sam svoje stroške pritožbenega postopka (154. člen v zvezi s 165. členom ZPP v zvezi s 42. členom ZNP-1).

VSM sklep III Cp 185/2024 z dne 9. 5. 2024.

Zakon o brezplačni pravni pomoči (2001) - ZBPP  - člen 13, 13/1, 13/2

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 341, 365, 365/1, 365/1-3

Zakon o nepravdnem postopku (2019) - ZNP-1  - člen 42, 55, 55/2, 101

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.