TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSL Sklep II Kp 26665/2024
Sodna praksa višjih sodišč, 2024-09-30

Mateja Lužovec (preds.), Barbara Črešnar Debeljak (poroč.), dr. Alja Kratovac

pomilostitev - aktivna legitimacija - odločitev ministra za pravosodje - postopek začet po uradni dolžnosti - zavrženje prošnje

Aktivno legitimiran za vložitev prošnje za pomilostitev iz razloga po 1. točki člena 2 ZPom je le minister, pristojen za pravosodje (drugi odstavek člena 4 v zvezi s 5. členom ZPom).

II. Obtoženega se oprosti plačila sodne takse kot stroška pritožbenega postopka.

1. Okrožno sodišče v Ljubljani je z izpodbijanim sklepom zavrglo prošnjo za pomilostitev v delu, ki se nanaša na obtoženega A. A.

2. Zoper navedeni sklep je vložil pritožbo obtoženčev zagovornik iz vseh pritožbenih razlogov in smiselno predlagal, da Višje sodišče v Ljubljani pritožbi ugodi in izpodbijani sklep razveljavi.

4. Sodišče druge stopnje po proučitvi pritožbenih navedb, razlogov izpodbijanega sklepa ter podatkov spisa ugotavlja, da je odločitev sodišča prve stopnje o zavrženju prošnje za pomilostitev pravilna in zakonita.

) res omogoča, kot zatrjuje pritožnik, da pomilostitev, med drugim, obsega možnost, da se po imenu določeni osebi odpusti kazenski pregon (1. točka 2. člena); drži tudi pritožbena trditev, da take možnosti ni mogoče udejanjiti, če je vložitev prošnje za pomilostitev vezana na čas po pravnomočnosti sodbe. Vendar pritožnik spregleda, da je aktivno legitimiran za vložitev prošnje za pomilostitev iz razloga po 1. točki člena 2 ZPom le minister, pristojen za pravosodje (drugi odstavek člena 4 v zvezi s 5. členom ZPom). Pravilno bi torej sodišče prve stopnje moralo prošnjo za pomilostitev zavreči iz razloga po prvi alineji prvega odstavka člena 9 ZPom, kar pa ne spremeni dejstva, da je odločitev o zavrženju prošnje v skladu s prvim odstavkom člena 9 ZPom.

6. Sodišče druge stopnje je zato, upoštevaje neutemeljenost pritožbenih navedb in dejstvo, da pri presoji izpodbijanega sklepa ni ugotovilo kršitev, na katere je dolžno paziti po uradni dolžnosti (peti odstavek člena 402 ZKP), pritožbo zagovornika obtoženca zavrnilo kot neutemeljeno. Glede na podatke spisa je obtoženca oprostilo plačila sodne takse kot stroška pritožbenega postopka.

Zakon o pomilostitvi (1995) - ZPom  - člen 2, 2-1, 4, 4/2, 5, 9, 9/1, 9/1-1

Kazenski zakonik (2008) - KZ-1  - člen 97

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSM Sklep II Kp 97641/2024
Sodna praksa višjih sodišč, 2025-02-18

Bernard Tajnšek (preds.), dr. Barbara Nerat (poroč.), Melita Puhr

izročitev tujca - pogoji za izročitev tujca - mednarodna zaščita - odprava pripora

Preizkus po uradni dolžnosti je pokazal, da so utemeljeni zaključki prvostopenjskega sodišča, ko je pritrdilo preiskovalnemu sodniku v zanesljivi ugotovitvi, da A. A. dejansko uživa začasno mednarodno zaščito, ki se izteče šele dne 11. 11. 2029, zaradi česar (ter ob upoštevanju mednarodno pravnega načela nevračanja) pogoji za njegovo izročitev Republiki X niso podani.

1. Okrožno sodišče v Mariboru je kot sodišče prve stopnje s sklepom I Ks 97641/2024 z dne 11. 2. 2025 zavrnilo zahtevo Generalnega državnega tožilstva X, št. 19/1/2-26789-24 z dne 9. 1. 2025 za predajo A. A. Republiki X, zaradi izvedbe kazenskega postopka zaradi kaznivega dejanja goljufije po 4. točki 190. člena Kazenskega zakonika Republike X. Ob tem je na podlagi prvega odstavka 96. člena Zakona o kazenskem postopku (v nadaljevanju ZKP) odločilo, da bremenijo stroški kazenskega postopka iz 1. do 5. točke drugega odstavka 92. člena ZKP in potrebni izdatki tujca ter nagrada in potrebni izdatki njegovega zagovornika proračun.

2. Višja državna tožilka z Okrožnega državnega tožilstva v Mariboru je v mnenju, ki ga je dne 13. 2. 2025 podala po prvem odstavku 527. člena ZKP, z zgoraj povzeto odločitvijo sodišča prve stopnje v celoti soglašala.

3. Po pregledu zadeve pritožbeno sodišče ugotavlja, da je sklep sodišča prve stopnje pravilen in zakonit.

4. Preizkus po uradni dolžnosti je pokazal, da so utemeljeni zaključki prvostopenjskega sodišča, ko je pritrdilo preiskovalnemu sodniku v zanesljivi ugotovitvi, da A. A. dejansko uživa začasno mednarodno zaščito, ki se izteče šele dne 11. 11. 2029, zaradi česar (ter ob upoštevanju mednarodno pravnega načela nevračanja) pogoji za njegovo izročitev Republiki X niso podani. Ker tretji odstavek 525. člena ZKP preiskovalnemu sodniku nalaga, da mora v primeru, da ima tujec mednarodno zaščito, le-tega takoj izpustiti na prostost, pa se je kot pravilna in zakonita izkazala tudi odločitev sodišča prve stopnje v zvezi z odpravo pripora zahtevane osebe, ki je bil sicer v teku od dne 26. 12. 2024 do 7. 2. 2025.

5. Posledično ugotovljenemu in ker tretji odstavek 530. člena ZKP določa, minister, pristojen za pravosodje, ne dovoli izročitve tujca, če mu je bila priznana mednarodna zaščita, je sodišče prve stopnje v skladu z določbo prvega odstavka 527. člena ZKP prošnjo za izročitev utemeljeno zavrnilo, za sprejeto odločitev, ki ji v celoti in popolnoma sledi tudi pritožbeno sodišče ter se nanjo v zaobid podvajanja dosledno sklicuje, pa tudi ponudilo izčrpno in tehtno razlogovanje.

6. Po obrazloženem je pritožbeno sodišče odločilo, kot izhaja iz izreka tega sklepa (prvi odstavek 527. člena ZKP).

Zakon o kazenskem postopku (1994) - ZKP  - člen 525, 525/3, 527, 527/1, 530, 530/3

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSM Sklep I Cp 935/2024
Sodna praksa višjih sodišč, 2025-02-03

sodna taksa - razveljavitev plačilnega naloga - pravni interes za vložitev ugovora - uradni preizkus

Iz izpodbijanega sklepa izhaja, da je sodišče prve stopnje ob uradnem preizkusu ugotovilo, da je izdalo napačen plačilni nalog za odmero sodne takse za pritožbo, zato ga je s sedaj izpodbijanim sklepom razveljavilo (peti odstavek 34.a člena ZST-1). Posledično toženka nima pravnega interesa za vlaganje ugovora oziroma predloga za obročno plačilo sodne takse, kot je določena v razveljavljenem sklepu.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom plačilni nalog P 53/2024 z dne 23. 8. 2024 razveljavilo. Ugovor tožene stranke in predlog za obročno plačilo sodne takse je kot prepozna zavrglo.

2. Zoper sprejeto odločitev se pritožuje tožena stranka (v nadaljevanju toženka). V pritožbi navaja, da ni zamudila 15 dnevnega roka za plačilo sodne takse, sodna taksa pa je bila odmerjena napačno, tako v tem plačilnem nalogu kot tudi v prihajajočem. Predlaga, da sodišče druge stopnje izpodbijani sklep razveljavi.

4. Sodišče druge stopnje je izpodbijani sklep preizkusilo v okviru pritožbenih navedb in po uradni dolžnosti (350. člen v zvezi s 366. členom Zakona o pravdnem postopku - v nadaljevanju ZPP v zvezi s 1. členom Zakona o sodnih taksah - v nadaljevanju ZST-1).

5. Iz izpodbijanega sklepa izhaja, da je sodišče prve stopnje ob uradnem preizkusu ugotovilo, da je izdalo napačen plačilni nalog za odmero sodne takse za pritožbo, zato ga je s sedaj izpodbijanim sklepom razveljavilo (peti odstavek 34.a člena ZST-1). Posledično toženka nima pravnega interesa za vlaganje ugovora oziroma predloga za obročno plačilo sodne takse, kot je določena v razveljavljenem sklepu.

6. Pravilno je sodišče prve stopnje ugovor in predlog za obročno plačilo sodne takse kot prepozna zavrglo. O slednjem ima izpodbijani sklep ustrezne razloge v 8. točki obrazložitve.

7. V nadaljevanju postopka bo sodišče prve stopnje toženki izdalo novi plačilni nalog. Glede na obrazloženo je sodišče druge stopnje pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje (2. točka 365. člena ZPP).

Zakon o sodnih taksah (2008) - ZST-1  - člen 34a, 34a/5

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep I Cp 502/2024
Sodna praksa višjih sodišč, 2025-01-27

pritožba - vložitev pritožbe - sklenitev sodne poravnave - umik pritožbe - ugotovitveni sklep

Ker so pritožniki umaknili že vloženi pritožbi še preden je pritožbeno sodišče o njih odločalo, je bilo treba v skladu z določbo drugega odstavka 334. člena ZPP izdati ugotovitveni sklep o umiku pritožb.

Ugotovi se, da sta tožeča in tožena stranka pritožbi umaknili.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijano odločbo ugotovilo, da je po podlagi utemeljen tožbeni zahtevek glede prve toženke in drugega toženca na nerazdelno plačilo uporabnine (I. in II. točka izreka). Prav tako je ugotovilo, da je po podlagi utemeljen tožbeni zahtevek za plačilo uporabnine glede tretjega toženca (III. točka izreka), preostale tožbene zahtevke za plačilo pa je zavrnilo (IV. točka izreka) in odločitev o stroških postopka pridržalo za končno odločbo (V. točka izreka) .

2. Pritožbo sta vložili obe pravdni stranki. Tožnik se v pritožbi zavzema za ugoditev tudi preostalim (zavrnjenim) zahtevkom. Toženci pa zasledujejo zavrnitev zahtevkov oziroma dopolnitev izreka sodbe z navedbo obdobij, za katere tožnik temelja ni izkazal.

3. Tožnik je v vlogi s 15. 1. 2025 sporočil, da sta pravdni stranki sklenili sodno poravnavo, zato pritožbo umika. Umik pritožbe so 21. 1. 2025 zaradi sklenjene sodne poravnave podali tudi toženci.

4. Ker so pritožniki umaknili že vloženi pritožbi še preden je pritožbeno sodišče o njih odločalo, je bilo treba v skladu z določbo 2. odstavka 334. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) izdati ugotovitveni sklep o umiku pritožb.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 334, 334/2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep I Ip 135/2025
Sodna praksa višjih sodišč, 2025-02-04

ustavitev izvršbe - obračun upnikove terjatve - pravilna uporaba materialnega prava

Obračun terjatve pomeni uporabo materialnega prava in ne dejanskega vprašanja, rešitev katerega bi bila odvisna od odgovora stranke na poziv sodišča, če je terjatev plačana. Upnik je svoje naredil z vložitvijo predloga za izvršbo, s tem je jasno povedal, koliko terja. Sodišče je tisto, ki mora preveriti, ali je dolžnikov dolžnik v celoti izvršil upnikovo terjatev. Obračun terjatve namreč vključuje tudi uporabo pravnih pravil o obračunu zamudnih obresti.

I. Pritožbi se ugodi in se izpodbijani sklep razveljavi ter zadeva vrne v ponovno odločanje sodišču prve stopnje.

II. Odločitev o pritožbenih stroških se pridrži za končno odločitev.

1. Sodišče prve stopnje je s sklepom ugotovilo, da je izvršba uspešno končana.

2. V pravočasni pritožbi upnik opozarja, da je sodišče zmotno ugotovilo, da je terjatev poplačana. Celoten dolg je bil 2.690,14 EUR (1.588,84 EUR glavnice, 49,50 EUR in 3,21 EUR stroškov ter 1.048,59 EUR obresti), 16. 9. 2024 pa je bilo plačano 2.608,31 EUR, kar pomeni, da je ostanek obveznosti 81,83 EUR.

4. Obračun terjatve pomeni uporabo materialnega prava in ne dejanskega vprašanja, rešitev katerega bi bila odvisna od odgovora stranke na poziv sodišča, če je terjatev plačana. Upnik je svoje naredil z vložitvijo predloga za izvršbo, s tem je jasno povedal, koliko terja. Sodišče je tisto, ki mora preveriti ali je dolžnikov dolžnik v celoti izvršil upnikovo terjatev. Obračun terjatve namreč vključuje tudi uporabo pravnih pravil o obračunu zamudnih obresti.

5. Očitno je, da v obravnavani zadevi sodišče pred izdajo izpodbijanega sklepa ni opravilo obračuna terjatve, zato je pritožba utemeljena, kar pa narekuje razveljavitev izpodbijanega sklepa (3. točka 365. člena ZPP, v zvezi s 15. členom ZIZ). Sodišče prve stopnje bo moralo opraviti obračun terjatve in upoštevati izvedeno plačilo. Če bo ugotovilo, da ostaja del terjatve nepoplačan, naj se o tem obvesti dolžnikovega dolžnika, ki bo nadaljeval z izvršbo, v nasprotnem primeru pa naj sodišče o obračunu terjatve obvesti upniku, ki lahko nanj odgovori, potem pa ponovno izda ustrezen sklep.

6. Odločitev o pritožbenih stroških temelji na tretjem odstavku 165. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ.

Zakon o izvršbi in zavarovanju (1998) - ZIZ  - člen 3

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep Cst 67/2025
Sodna praksa višjih sodišč, 2025-03-13

mag. Sonja Ilovar Gradišar (preds.), Đorđe Grbović (poroč.), Renata Horvat

plačilo stroškov stečajnega postopka - neobstoječe pravno sredstvo

V ZFPPIPP pravnega sredstva, za katero se zavzema pritožnik, ni. Sodišče prve stopnje je pravilno zavrglo njegovo vlogo, naj se družbi A., d. o. o., naloži vrniti 62.000 EUR z obrestmi od prejema plačila.

Pritožba se zavrne in se izpodbijani sklep potrdi.

1. Sodišče prve stopnje je zavrglo vlogo v uvodu tega pritožbenega sklepa navedenega upnika z dne 10. 12. 2024, naj se družbi A., d. o. o., naloži vrniti 62.000 EUR z obrestmi od prejema plačila.

2. Upnik se pritožuje, vendar neutemeljeno.

3. V Zakonu o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju (ZFPPIPP) pravnega sredstva, za katero se zavzema pritožnik, ni. To višje sodišče je že pojasnilo v zadevi Cst 495/2018, da upnik lahko da pobudo sodišču, da to da obvezna navodila upravitelju, vendar glede (ne)ukrepanja sodišča v zvezi s to pobudo nima nikakršnega pravovarstvenega zahtevka. Brez sleherne podlage v ZFPPIPP je tudi, da bi sodišče nalagalo vrnitev (dela) prejetega plačila, za katero upravitelj navaja, da ga je izvedel v skladu s pravnomočno potrjenim predračunom stroškov stečajnega postopka, v stečajno maso, in še manj, da bi upnik kaj takšnega lahko od sodišča zahteval.

4. Prvostopenjski sklep, ki tudi nima napak, na katere mora pritožbeno sodišče paziti po uradni dolžnosti, je zato potrdilo, pritožbo pa zavrnilo (drugi odstavek 350. v zvezi s 366. in 2. točko 365. člena Zakona o pravdnem postopku, uporabljeni na podlagi prvega odstavka 121. člena ZFPPIPP).

Zakon o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju (2007) - ZFPPIPP  - člen 101, 353

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Dopolnilni sklep I Cpg 184/2024
Sodna praksa višjih sodišč, 2025-02-27

Tadeja Zima Jenull (preds.), Renata Horvat (poroč.), Đorđe Grbović

povrnitev stroškov postopka - pritožbeni stroški - izostanek odločitve o pravdnih stroških - predlog za izdajo dopolnilnega sklepa o stroških - dopolnilni sklep - dopolnilni sklep o stroških

Tožena stranka v pravočasnem predlogu za izdajo dopolnilnega sklepa utemeljeno navaja, da pritožbeno sodišče ni odločilo o njenih priglašenih stroških odgovora na pritožbo, zato je pritožbeno sodišče z dopolnilnim sklepom odločilo, da je tožeča stranka dolžna povrniti toženi stranki stroške odgovora na pritožbo.

Predlogu za izdajo dopolnilnega sklepa se ugodi in se sklep Višjega sodišča v Ljubljani I Cpg 184/2024 z dne 16. 1. 2025 dopolni glede odločitve o stroških pritožbenega postopka z izrekom, ki se glasi: "Tožeča stranka mora plačati toženi stranki 466,65 EUR stroškov odgovora na pritožbo, v roku 15 dni."

1. Tožena stranka je predlagala Višjemu sodišču v Ljubljani, da sklep I Cpg 184/2024 z dne 16. 1. 2025 dopolni z odločitvijo o predlogu za povrnitev njenih stroškov odgovora na pritožbo tožeče stranke zoper sklep Okrožnega sodišča v Ljubljani VIII Pg 1020/2020 z dne 30. 1. 2024.

3. Višje sodišče v Ljubljani je s sklepom I Cpg 184/2024 z dne 16. 1. 2025 zavrnilo pritožbo tožeče stranke zoper sklep Okrožnega sodišča v Ljubljani VIII Pg 1020/2022 - 26 z dne 30. 1. 2024, s katerim je prvostopenjsko sodišče tožbo zavrglo, in izpodbijani sklep potrdilo.

4. Tožena stranka v pravočasnem predlogu za izdajo dopolnilnega sklepa utemeljeno navaja, da pritožbeno sodišče ni odločilo o njenih priglašenih stroških odgovora na pritožbo. Ti glede na specifikacijo v odgovoru na pritožbo predstavljajo nagrado odvetniku za sestavo odgovora, materialne stroške v višini 2 % in 22 % DDV.

5. Pritožbeno sodišče je glede na navedeno predlogu za izdajo dopolnilnega sklepa ugodilo in toženi stranki s tem dopolnilnim sklepom priznalo 375 EUR za sestavo odgovora na pritožbo (625 odvetniških točk - OT), materialne stroške v višini 7,50 EUR (12,50 OT) in 22 % DDV v višini 84,15 EUR.

6. Glede na navedeno je pritožbeno sodišče na podlagi utemeljene zahteve tožene stranke z dopolnilnim sklepom odločilo, da je tožeča stranka dolžna povrniti toženi stranki 466,65 EUR stroškov odgovora na pritožbo (326. v zvezi s 332. členom ZPP, oba v zvezi s 349. in 366. členom ZPP).

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 325, 326

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep Cst 80/2025
Sodna praksa višjih sodišč, 2025-03-26

mag. Sonja Ilovar Gradišar (preds.), Renata Horvat (poroč.), Tadeja Zima Jenull

CIVILNO PROCESNO PRAVO - INSOLVENČNO PRAVO

Upnica je pritožbo umaknila pred izdajo odločbe pritožbenega sodišča, zato je pritožbeno sodišče s sklepom ugotovilo, da je pritožba umaknjena.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom začelo postopek osebnega stečaja nad dolžnico A. A., ..., B. in ugotovilo, da je bila dolžnica ob izdaji tega sklepa vpisana v Poslovni register Republike Slovenije kot podjetnik oziroma zasebnik s temi podatki: ..., A. A. s. p., ..., C., in za upraviteljico imenovalo D. D.

2. Upnica Republika Slovenija je proti sklepu pravočasno vložila pritožbo zaradi bistvene kršitve določb postopka in zmotne ugotovitve dejanskega stanja. Pritožbenemu sodišču je predlagala, da pritožbi ugodi, izpodbijani sklep razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v nov postopek.

3. Upraviteljica je na pritožbo odgovorila.

4. Upnica je z vlogo z dne 25. 3. 2025 pritožbo umaknila.

5. Ker je upnica pritožbo umaknila pred izdajo odločbe pritožbenega sodišča, je pritožbeno sodišče sklenilo, kot je razvidno iz izreka tega sklepa (drugi odstavek 334. člena ZPP v zvezi s 366. členom ZPP, oba v zvezi s prvim odstavkom 121. člena ZFPPIPP).

Zakon o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju (2007) - ZFPPIPP  - člen 121, 121/1

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 334, 334/2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSK Sklep PRp 70/2025
Sodna praksa višjih sodišč, 2025-04-23

Matej Štros (preds.), mag. Jana Petrič (poroč.), Mara Bristow

delo v splošno korist - sprememba kazenske sankcije

V ponovljenem postopku bo moralo sodišče prve stopnje pri probacijskem organu opraviti dodatne poizvedbe in dati storilcu možnost, da se do navedb probacijskega organa opredeli. Šele na podlagi tako izvedenega postopka bo sodišče lahko odločilo, ali so izpolnjeni pogoji za ustavitev izvrševanja sklepa o določitvi dela v splošno korist.

I. Pritožbi se ugodi, izpodbijani sklep se razveljavi, zadeva pa vrne sodišču prve stopnje v novo odločitev.

1. Z izpodbijanim sklepom je Okrajno sodišče v Novi Gorici ustavilo izvrševanje sklepa, s katerim je bilo storilcu določeno delo v splošno korist.

2. Zoper sklep se storilec pritožuje po svojem zagovorniku. Opisuje dogodek, zaradi katerega je izvajalska organizacija odpovedala soglasje za opravljanje dela v splošno korist in se za svoje ravnanje ponovno opravičuje. Njegovo opravičilo je sprejela tudi sodelavka. Naslednjega dne so mu v A. dejali, da preklicujejo soglasje. Razlog preklicu torej ni neizvršitev dela. Storilec je delo opravljal, pravočasno prihajal na delo, upošteval vsa navodila in sodeloval s probacijsko enoto in izvajalsko organizacijo. Zato bi sodišče storilcu moralo najmanj dati možnost, da delo v splošno korist opravi v kakšni drugi izvajalski organizaciji. Glede na vse okoliščine je ustavitev izvrševanja dela v splošno korist nesorazmeren ukrep.

4. V predmetni zadevi je probacijski organ obvestil sodišče, da je storilec sicer uspešno začel z izvajanjem del v splošno korist, da pa jih je izvajalska organizacija obvestila, da zaradi njegovega neprimernega vedenja do zaposlenih preklicuje izvrševanje dela v splošno korist. Probacijski organ je storilca poklical, ga seznanil s posledicami njegovega neprimernega vedenja. Storilec je povedal, da mu je žal in da se je zaposlenim opravičil.

5. Iz dopisa ni razvidno, za kakšno neprimerno vedenje je šlo in ali je probacijski organ skladno z določbo prvega odstavka 17. člena Zakona o probaciji predlagal kakšno spremembo osebnega načrta. Prav tako iz dopisa ni jasno razviden predlog probacijskega organa za spremembo sankcije. V sklepu je sodišče samo povzelo vsebino dopisa probacijskega organa, ni pa konkretneje obrazložilo zakaj meni, da so izpolnjeni pogoji za ustavitev postopka. Sklepa zato glede na pritožbene navedbe niti ni mogoče preizkusiti. Pritožbeno sodišče je na podlagi povedanega pritožbi ugodilo, izpodbijani sklep razveljavilo, zadevo pa vrnilo sodišču prve stopnje v novo odločitev (peti odstavek 163. člena Zakona o prekrških).

6. V ponovljenem postopku bo moralo sodišče prve stopnje pri probacijskem organu opraviti dodatne poizvedbe in dati storilcu možnost, da se do navedb probacijskega organa opredeli. Šele na podlagi tako izvedenega postopka bo sodišče lahko odločilo, ali so izpolnjeni pogoji za ustavitev izvrševanja sklepa o določitvi dela v splošno korist.

Zakon o probaciji (2017) - ZPro  - člen 17, 17/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSK Sklep PRp 713/2024
Sodna praksa višjih sodišč, 2025-01-07

Mara Bristow (preds.), mag. Jana Petrič (poroč.), Matej Štros

zahteva za sodno varstvo - globa - opomin

Ne glede na to, da je prekrškovni organ o obeh prekrških odločil z isto odločbo, gre še vedno za dva različna prekrška, ki naj bi bila storjena z dvema različnim dejanjema, zato plačilo globe za en prekršek ne vpliva na dovoljenost zahteve za sodno varstvo za drug prekršek. Tudi sicer je bil storilcu za prekršek po šestem odstavku 110. člena ZPrCP izrečen opomin, določbo 57.c člena Zakona o prekrških (v nadaljevanju ZP-1) pa je mogoče uporabiti le, če je storilcu izrečena globa.

I. Pritožbi se ugodi, izpodbijani sklep se razveljavi, zadeva pa vrne sodišču prve stopnje v novo odločitev.

1. Z izpodbijanim sklepom je Okrajno sodišče v Kopru kot nedovoljeno zavrglo storilčevo zahtevo za sodno varstvo zoper odločbo o prekršku Policijske postaje Koper št. 555010058348-9 z dne 30.1.2024, ker je storilec plačal polovično globo.

2. Zoper sklep se storilec pritožuje po svojem zagovorniku. Poudarja, da je v zvezi s prekrškom po tretjem odstavku 56. člena ZPrCP plačal polovično globo. Ne strinja pa se, da bi storil tudi prekršek po šestem odstavku 110. člena ZPrCP. Ker mu je bil za ta prekršek izrečen opomin, določba o plačilu polovične globe ne more veljati. Tudi sicer gre za različna prekrška, zato plačilo globe za en prekršek ne more pomeniti, da se je storilec odpovedal pravici uveljavljati sodno varstvo glede drugega prekrška.

4. V predmeti zadevi je bil storilec z odločbo o prekršku spoznan za odgovornega za dva prekrška. Za prekršek po tretjem odstavku 56. člena ZPrCP mu je bila izrečena globa 250,00 EUR, za prekršek po šestem odstavku 110. člena ZPrCP pa opomin. Storilec je v roku osmih dni plačal polovično globo za prvi prekršek, glede drugega pa je vložil zahtevo za sodno varstvo. Ne glede na to, da je prekrškovni organ o obeh prekrških odločil z isto odločbo, gre še vedno za dva različna prekrška, ki naj bi bila storjena z dvema različnima dejanjema, zato plačilo globe za en prekršek ne vpliva na dovoljenost zahteve za sodno varstvo za drug prekršek

. Tudi sicer je bil storilcu za prekršek po šestem odstavku 110. člena ZPrCP izrečen opomin, določbo 57.c člena Zakona o prekrških (v nadaljevanju ZP-1) pa je mogoče uporabiti le, če je storilcu izrečena globa. Zahteva za sodno varstvo zoper odločbo o prekršku je v delu, ki se nanaša na prekršek po šestem odstavku 110. člena ZPrCP, zato dovoljena.

5. Pritožbeno sodišče je na podlagi povedanega pritožbi ugodilo, izpodbijani sklep pa razveljavilo in zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v odločanje o zahtevi za sodno varstvo (peti odstavek 163. v zvezi s 168. členom ZP-1).

Zakon o prekrških (uradno prečiščeno besedilo) (2006) - ZP-1-UPB3  - člen 57c

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.