VSL Sklep IV Cp 183/2026
Sodna praksa višjih sodišč, 2026-02-06

Alenka Kobal Velkavrh (preds.), Majda Irt (poroč.), Katarina Marolt Kuret

DRUŽINSKO PRAVO - NEPRAVDNO PRAVO - ZAVAROVANJE TERJATEV

razmerja med starši in otroki - ukrepi za varstvo koristi otroka - izdaja začasne odredbe - potrebnost izdaje začasne odredbe - nujnost izdaje začasne odredbe - določitev stikov med staršem in otrokom - sprememba ureditve stikov - način izvajanja stikov - izvrševanje stikov pod nadzorom Centra za socialno delo (CSD) - telefonski stiki z otrokom - začasna ukinitev stikov - visoka ogroženost otroka - največja korist otroka - mnenje Centra za socialno delo (CSD) - stiska otroka - družinsko nasilje - alkohol - hiter postopek - omejitev dokazovanja - pravica do izjave - absolutnost pravice - (ne)izvedba dokaza z zaslišanjem - zaslišanje udeležencev v postopku

Mnenje CSD je strokovni dokaz, ki ima v družinskih postopkih posebno težo. Ima bistvene značilnosti in strukturo izvedenskih mnenj; izdelajo ga strokovnjaki, tako da je sorodno izvedenskemu mnenju. V postopku izdaje začasne odredbe (lahko) nadomešča izvedensko mnenje s področja psihološke stroke, saj bi njegovo pridobivanje terjalo preveč časa. Treba je upoštevati, da je postopek za izdajo začasne odredbe hiter in sumaren; namenjen je preprečitvi nastanka težko nadomestljive ali nenadomestljive škode, v njem pa sodišče odloča na podlagi standarda verjetno izkazane ogroženosti.

Postopek izdaje začasne odredbe je hiter in sumaren. Sodišče lahko odloči tudi brez izvedbe vseh dokazov, ki bi bili sicer potrebni; torej tudi brez zaslišanja staršev, če je to nujno zaradi zaščite otrok. V postopkih, kjer je treba hitro zaščititi pravice, je dopustno, da sodišče ne izvede vseh dokazov; pravica do izjave namreč ni absolutna. Prav hitrost postopka je tista, ki v obravnavani zadevi upravičuje omejitve dokazovanja. Tudi sodna praksa potrjuje, da zaslišanje udeležencev ni obvezno.

I. Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

II. Odločitev o pritožbenih stroških se pridrži za končno odločbo.

1. Udeleženca sta starša 16-letnega A., 14-letnega B. in 8-letnega C. Stiki med očetom in otroki so od 4. 6. 2025 (začasna odredba) potekali vsakih 14 dni v obsegu ene ure pod nadzorom strokovnih delavcev CSD, ob sobotah pa po telefonu.

2. Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje spremenilo način stikovanja tako, da se osebni in telefonski stiki začasno ukinejo ter potekajo le preko pošte na način, da oče otrokom ob pomembnih praznikih (npr. rojstni dnevi, božič, novo leto, velika noč ...) pošlje voščilnico ali pismo s krajšo osebno vsebino. Otroci pa mu lahko, če tako sami želijo, po pošti pošiljajo voščilnice ali pisma. Predaja pošte otrokom poteka preko CSD, kjer strokovni delavec preveri vsebino pošte in presodi, ali je vsebina primerna. Če je primerna, preda pošto mami, ki nato pošto preda naprej otrokom. Če pa vsebina ni primerna, se pošta vrne k očetu (I. točka izreka). Sodišče je oba starša napotilo na vključitev v razne oblike pomoči (III. točka izreka).

3. Nasprotni udeleženec odločitve sodišča ne sprejema in zoper njo vlaga pritožbo, v kateri uveljavlja vse pritožbene razloge iz 1. odstavka 338. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP). Predlaga, da pritožbeno sodišče izdano začasno odredbo glede obsega stikov razveljavi ter naloži sodišču prve stopnje opravo neposrednega zaslišanja obeh staršev in postavitev izvedenca klinične psihologije.

Nasprotni udeleženec v pritožbi zatrjuje, da začasna odredba ni bila potrebna in nujna. Otrokom tudi ni v korist. Sodišče je zagrešilo bistvene kršitve določb postopka, ker udeležencev ni neposredno zaslišalo. S tem je bilo kršeno načelo kontradiktornosti v postopku. Zaradi takšnih omejitev ne more začeti/vzpostaviti kvalitetnega odnosa z otroki; s tem se poglablja že nastali odtujitveni sindrom. Nujno bi bilo treba angažirati izvedenca psihološke stroke. Oceniti bi bilo treba vpliv in vzrok za takšno stanje otrok, saj so že nekaj časa prepuščeni v izključno vzgojo materi ter dedku in babici po materini strani. Otrokom je treba omogočiti, da imajo po razpadu zakonske zveze približno enakovreden odnos in stike z obema staršema. V obravnavani zadevi pa je mati v prednostni. Dolgoročno so stiki z obema staršema otrokom v korist.

4. Na pritožbo je odgovorila predlagateljica. V odgovoru predlaga njeno zavrnitev in priglaša stroške pritožbenega postopka.

6. Pritožbeno sodišče je začasno odredbo preizkusilo v okviru zatrjevanih, pravno pomembnih pritožbenih razlogov, ter razlogov, na katere je dolžno paziti po uradni dolžnosti na podlagi določila 350. člena ZPP v zvezi s 366. členom istega zakona in v povezavi z 42. členom Zakona o nepravdnem postopku (ZNP-1).

7. Pritožbeno sodišče pritrjuje ugotovitvi sodišča prve stopnje o nujnosti izdaje začasne odredbe. Iz poročil CSD izhaja, da se je zaradi stikov pod nadzorom in telefonskih stikov pri otrocih pričela povečevati nervoznost. Po stiku so potrebovali čas, da ga predelajo. Otroci so pri očetu zaznali alkohol, B. je doživel panični napad. Zato CSD predlaga ukinitev telefonskih stikov, ker so (tudi) zaradi njih otroci v stiski, ter postavitev izvedenca s področja klinične psihologije, da oceni, kako stiki vplivajo na otroke. Iz mnenja CSD s 5. 11. 2025 je moč povzeti, da so otroci ob stikih z očetom zelo obremenjeni. Stiki jim predstavljajo stisko. Na telefonskih stikih oče vrši nad otroki pritiske. Med drugim jih sprašuje, kaj se pogovarjajo z zagovorniki. Obenem CSD opozarja na visoko ogroženost otrok. Strah jih je očetove alkoholiziranosti; do njega gojijo zamere, prisotne so nepredelane stiske zaradi nasilja, kateremu so bili priča. Ves čas izvajanja stikov pod nadzorom sporočajo, da si stikov ne želijo in da jim ti predstavljajo stisko. Pri vseh otrocih se že prepoznava škoda: upad učnega uspeha, neprimerna vedenja, panični napad, nočne more, uporništvo. Stiska otrok se je ob uvedbi in izvajanju stikov pod nadzorom ter telefonskih stikov z očetom dodatno poglobila in povzroča škodo za njihov nadaljnji psihosocialni razvoj. Zato CSD meni, da je treba nemudoma prekiniti osebne in telefonske stike ter uvesti stike preko pisem.

8. Pritožba nasprotnega udeleženca ne uspe vzbuditi dvoma v pravilnost odločitve sodišča prve stopnje, ki je imelo podlago v zgoraj povzetem mnenju CSD. Mnenje CSD je strokovni dokaz, ki ima v družinskih postopkih posebno težo. Ima bistvene značilnosti in strukturo izvedenskih mnenj; izdelajo ga strokovnjaki, tako da je sorodno izvedenskemu mnenju. V postopku izdaje začasne odredbe (lahko) nadomešča izvedensko mnenje s področja psihološke stroke, saj bi njegovo pridobivanje terjalo preveč časa. Treba je upoštevati, da je postopek za izdajo začasne odredbe hiter in sumaren; namenjen je preprečitvi nastanka težko nadomestljive ali nenadomestljive škode, v njem pa sodišče odloča na podlagi standarda verjetno izkazane ogroženosti.

9. CSD meni, da otroci potrebujejo mir, stabilnost, celotna družina pa strokovno pomoč za razreševanje strahov in stisk, izhajajočih iz preteklih obremenjujočih in nasilnih dogodkov v družini. Mati se mora opolnomočiti v staršev vlogi, oče pa potrebuje strokovno pomoč pri prepoznavanju škodljivih vzorcev vedenja ter pri opolnomočenju v starševski vlogi.

10. Pritožba neutemeljeno opozarja na kršitev določb postopka, ker sodišče ni zaslišalo udeležencev. Že prej je bilo poudarjeno, da je postopek izdaje začasne odredbe hiter in sumaren. Sodišče lahko odloči tudi brez izvedbe vseh dokazov, ki bi bili sicer potrebni; torej tudi brez zaslišanja staršev, če je to nujno zaradi zaščite otrok. In ravno takšna situacija je podana v obravnavani zadevi. Pritožbeno sodišče nima razloga za dvom v ugotovitve iz poročil CSD, da so imeli stiki pod nadzorom nasprotni učinek od pričakovanega in da je trenutna ogroženost otrok visoke stopnje. V postopkih, kjer je treba hitro zaščititi pravice, je dopustno, da sodišče ne izvede vseh dokazov; pravica do izjave namreč ni absolutna. Prav hitrost postopka je tista, ki v obravnavani zadevi upravičuje omejitve dokazovanja. Tudi sodna praksa

potrjuje, da zaslišanje udeležencev ni obvezno. Ker so otroci, kot je bilo ugotovljeno iz listinskih dokazil, ogroženi, je moralo sodišče ukrepati in v skladu s 161. členom Družinskega zakonika (DZ) izdati začasno odredbo. V nadaljevanju postopka pa bo sodišče dalo obema udeležencema možnost, da ustno predstavita videnje zadeve, po potrebi pa bo izvedlo tudi dokaz z izvedencem psihološke stroke.

11. Pritožbeno sodišče je iz zgoraj navedenih razlogov pritožbo zavrnilo in potrdilo izpodbijani sklep sodišča 1. stopnje (2. točka 365. člena ZPP v zvezi z 42. členom ZNP-1).

12. Ker je odločitev o začasni odredbi le vmesna odločitev in ker bo uspeh strank mogoče presoditi šele ob končni odločitvi, je odločitev o stroških pritožbenega postopka pridržana za končno odločbo (154 in 165. člen ZPP).

Družinski zakonik (2017) - DZ  - člen 161

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.