VSM Sklep I Kr 49507/2021
Sodna praksa višjih sodišč, 2026-01-30

Simona Skorpik (preds.), Barbara Debevec (poroč.), Melita Puhr

predlog za prenos krajevne pristojnosti - drugi tehtni razlogi - zavrnitev predloga

Predlagateljevo prepričanje o tem, da v zadevi ne bo zagotovljeno nepristransko sojenje, in njegovo nezadovoljstvo s postopanjem oziroma odločanjem prvostopenjskega sodišča v obravnavanem postopku, kakor tudi dejstvo, da stranka ne zaupa sodniku oziroma sodišču, ne more biti zakonski razlog za prenos krajevne pristojnosti, razen če tako nezaupanje ni posledica izkazanih nezakonitih ravnanj sodnika oziroma sodišča.

Predlog za prenos krajevne pristojnosti ni namenjen odpravi dvoma v pravilnost procesnega postopanja in materialnopravnega odločanja posameznih sodnikov, pač pa so za ta namen predvidena (iz)redna pravna sredstva zoper sodne odločbe.

1. Zagovornica obdolženega A. A. je v vlogi z dne 26. 1. 2026 na izrecno željo obdolženca v smislu prvega odstavka 35. člena Zakona o kazenskem postopku (v nadaljevanju ZKP) predlagala prenos krajevne pristojnosti v kazenski zadevi Okrožnega sodišča na Ptuju II K 49507/2021. Iz njenega predloga je razbrati, da je bila sodba zoper obdolženca že trikrat razveljavljena in zadeva vrnjena sodišču prve stopnje v novo odločanje, da postopek traja že skoraj štiri leta in pol ter da so o zadevi odločali že trije različni sodniki, kar kaže na organizacijsko nezmožnost sodišča, da zadevo zaključi v razumnem roku. Po njenem mnenju bi prenos krajevne pristojnosti omogočil lažjo izvedbo postopka zaradi težav pri sestavljanju zakonitega in nepristranskega senata, večkratnih razveljavitev sodb, pogostih menjav sodnikov in nerazumno dolgega trajanja postopka. Obstajajo pa tudi drugi tehtni razlogi za prenos krajevne pristojnosti, saj je izkazan utemeljen dvom v nepristranskost sodišča kot celote, ker so že skoraj vsi sodniki sodišča sodelovali v predmetnem kazenskem postopku, predsednica sodišča pa je osebno podpisala evropski nalog za prijetje zoper obdolženca. Nadaljevanje postopka pred Okrožnim sodiščem na Ptuju, ki doslej ni zagotovilo zakonitega, nepristranskega in učinkovitega sojenja, bi pomenilo nadaljnje poglabljanje kršitev 23. člena Ustave Republike Slovenije (v nadaljevanju Ustava) ter 6. člena Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (v nadaljevanju EKČP), zaradi česar predlaga prenos krajevne pristojnosti na drugo stvarno pristojno sodišče.

3. Po prvem odstavku 35. člena ZKP ter 2. točki 104. člena in 116. členu Zakona o sodiščih se lahko za izvedbo kazenskega postopka določi drugo stvarno pristojno sodišče, če je očitno, da se bo postopek tako lažje izvedel, ali če za to obstajajo drugi tehtni razlogi. Tehtni razlogi za prenos krajevne pristojnosti so okoliščine, ki objektivno ne zagotavljajo nepristranskega (poštenega) sojenja v smislu prvega odstavka 23. člena Ustave oziroma prvega odstavka 6. člena EKČP.

4. V predlogu navedene okoliščine po presoji višjega sodišča ne dajejo podlage za zaključek, da so podani tehtni razlogi, ki bi utemeljevali prenos krajevne pristojnosti. Bistvo navedb predlagateljice je v izražanju nezaupanja ter nezadovoljstva z dosedanjim (po)tekom postopka v obravnavani zadevi Okrožnega sodišča na Ptuju, ki po njeni oceni traja nerazumno dolgo, kar pa samo po sebi ne more biti razlog za prenos krajevne pristojnosti. Institut prenosa (delegacije) krajevne pristojnosti je izjema od splošnih pravil o krajevni pristojnosti sodišč, zato ga je potrebno uporabljati in razlagati restriktivno. Okoliščine, ki utemeljujejo predlog za prenos krajevne pristojnosti, se morajo konkretizirano nanašati na sodišče kot celoto in ne zgolj na nekatere sodnike tega sodišča, hkrati pa morajo biti takšne narave, da pristojno sodišče kot celoto postavljajo pod objektivni dvom glede nepristranskosti sojenja, kar pa v obravnavani zadevi ni mogoče ugotoviti. V skladu z ustaljeno sodno prakso Vrhovnega sodišča Republike Slovenije

velja, da predlagateljevo prepričanje o tem, da v zadevi ne bo zagotovljeno nepristransko sojenje, in njegovo nezadovoljstvo s postopanjem oziroma odločanjem prvostopenjskega sodišča v obravnavanem postopku, kakor tudi dejstvo, da stranka ne zaupa sodniku oziroma sodišču, ne more biti zakonski razlog za prenos krajevne pristojnosti, razen če tako nezaupanje ni posledica izkazanih nezakonitih ravnanj sodnika oziroma sodišča. Slednje v obravnavani zadevi ni primer, saj predlagateljica ne navede nobene konkretne okoliščine, ki bi lahko utemeljeno vzbujala dvom v nepristranskost sojenja pri Okrožnem sodišču na Ptuju in kot taka narekovala prenos krajevne pristojnosti. Trditve, da postopek traja nerazumno dolgo in da je zadeva že bila večkrat razveljavljena, bodo zato, v kolikor bo pri njih vztrajala, predmet presoje v nadaljevanju postopka pred sodiščem prve stopnje in v morebitnem postopku s pravnimi sredstvi. Predlog za prenos krajevne pristojnosti namreč ni namenjen odpravi dvoma v pravilnost procesnega postopanja in materialnopravnega odločanja posameznih sodnikov, pač pa so za ta namen predvidena (iz)redna pravna sredstva zoper sodne odločbe.

5. Glede na navedeno je višje sodišče predlog za prenos krajevne pristojnosti kot neutemeljen zavrnilo (drugi odstavek 35. člena ZKP).

6. Zoper ta sklep ni pritožbe (tretji odstavek 35. člena ZKP).

Primerjaj sklepe VS RS I Kr 6439/2017-70 z dne 4. 4. 2019, I Kr 42208/2010 z dne 16. 11. 2017, I Kr 5961/2013 z dne 16. 11. 2017 in druge. Glej tudi Maja Baškovič v Miha Šepec et al, Zakon o kazenskem postopku (ZKP) s komentarjem, 1. knjiga, Lexpera, GV Založba, Ljubljana 2023, str. 322.

Sodba VS RS I Ips 62094/2013 z dne 9. 10. 2025.

Zakon o kazenskem postopku (1994) - ZKP  - člen 35, 35/1, 35/2, 35/3

Zakon o sodiščih (1994) - ZS  - člen 104, 104-2, 116

Ustava Republike Slovenije (1991) - URS  - člen 23, 23/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.