VSL Sklep I Cp 1827/2025
Sodna praksa višjih sodišč, 2026-03-20

Alenka Kobal Velkavrh (preds.), Majda Irt (poroč.), Katarina Marolt Kuret

začasna odredba za zavarovanje nedenarne terjatve - nevarnost, da bo uveljavitev terjatve onemogočena ali precej otežena - prepoved razpolaganja z nepremičnino - razveza pogodbe o dosmrtnem preživljanju - namen prodaje - nepoštenost ravnanja - objektivna nevarnost

V okoliščinah, ko je bila že izdana sodba, s katero je bila pogodba o dosmrtnem preživljanju razvezana, čeprav odločitev še ni bila pravnomočna, je ravnanje prve toženke moč oceniti kot nepošteno. Tožniku je uspelo z verjetnostjo izkazati namen tožencev, da sporno nepremičnino prodata.

V nasprotju s predpostavko iz drugega odstavka 270. člena ZIZ upniku nedenarne terjatve ni treba izkazati, da bo prav dolžnikovo aktivno ravnanje (prodaja/obremenitev) onemogočilo oziroma otežilo uveljavitev terjatve. Nevarnost iz 1. alineje drugega odstavka 272. člena ZIZ ni opredeljena kot subjektivna, temveč kot objektivna. Zato se ne zahteva izkaz delovanja.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom zavrnilo ugovor tožencev zoper sklep o začasni odredbi (I. točka izreka), odločitev o stroških pa pridržalo za končno odločbo (II. točka izreka).

2. Toženca odločitve sodišča ne sprejemata in zoper njo vlagata pritožbo, v kateri uveljavljata vse pritožbene razloge iz 1. odstavka 338. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP). Zatrjujeta, da prva toženka ni ravnala z nepoštenim namenom. Uveljavljala je le svoje zakonske pravice. Nepremičnine nimata namena prodati, ker jima že več let predstavlja dom. Z vknjižbo lastninske pravice sta le uresničevala pravico iz pogodbe o dosmrtnem preživljanju. Tožnikovemu predlogu očitata nekonkretiziranost. Sodišče se ni opredelilo do tega, da predstavlja takšna začasna odredba hud poseg v lastninsko pravico. Pri regulacijskih začasnih odredbah je vselej potreben restriktiven pristop.

3. Pritožba je bila vročena v odgovor nasprotni stranki, ta pa se nanjo ni odzvala.

5. Sodišče je 29. 5. 2023 izdalo sodbo, s katero je razvezalo pogodbo o dosmrtnem preživljanju. Ta sodba je bila 11. 4. 2024 na pritožbenem sodišču potrjena

. V vmesnem času, ko je tekel pritožbeni postopek, je prva toženka, kljub izdani sodbi, na podlagi pogodbe o dosmrtnem preživljanju vložila zemljiškoknjižni predlog za vpis lastninske pravice pri nepremičnini z ID znakom parcela 0000 643/7. Zato je tožnik vložil predlog za izdajo začasne odredbe, s katero bi se prvi toženki prepovedalo razpolagati s solastniškim deležem do 1/2 prej navedene nepremičnine, pri kateri je vknjižena na podlagi pogodbe o dosmrtnem preživljanju. Temu predlogu je sodišče ugodilo in 20. 2. 2024 izdalo začasno odredbo. Zoper to začasno odredbo sta toženca vložila ugovor; sodišče pa je z izpodbijanim sklepom njun ugovor zavrnilo.

6. Sodišče prve stopnje je svojo odločitev pravilno temeljilo na določilu 272. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju (ZIZ), ki določa pogoje za izdajo začasne odredbe za zavarovanje nedenarne terjatve. Ugotovilo je tako verjeten obstoj terjatve kot tudi obstoj nevarnosti, da bo njena uveljavitev onemogočena ali precej otežena, ter da dolžnik z izdajo začasne odredbe - če bi se ta tekom postopka izkazala za neutemeljeno - ne bi utrpel hujših neugodnih posledic od tistih, ki bi brez njene izdaje nastale upniku. Obrazložitev sodišča je izčrpna in celovita. V okoliščinah, ko je bila že izdana sodba, s katero je bila pogodba o dosmrtnem preživljanju razvezana, čeprav odločitev še ni bila pravnomočna, je ravnanje prve toženke moč oceniti kot nepošteno. Tožniku je uspelo z verjetnostjo izkazati namen tožencev, da sporno nepremičnino prodata. Navedba, da je toženčevega pooblaščenca večkrat klical in po SMS sporočili glede prodaje spraševal A. A., je zadosti konkretizirana. Poleg tega je sodišče opravilo tudi tehtanje

iz 3. alineje 1. odstavka 272. člena ZIZ, ki mu pritožbeno sodišče v celoti pritrjuje. Toženca bosta lahko kljub izdani začasni odredbi nepremičnino še naprej uporabljala, le odsvojiti /obremeniti je ne bosta mogla.

7. Tožnik je izkazal objektivno nevarnost, da bo uveljavitev terjatve onemogočena ali otežena. V nasprotju s predpostavko iz 2. odstavka 270. člena ZIZ upniku nedenarne terjatve ni treba izkazati, da bo prav dolžnikovo aktivno ravnanje (prodaja/obremenitev) onemogočilo oziroma otežilo uveljavitev terjatve. Nevarnost iz 1. alineje 2. odstavka 272. člena ZIZ ni opredeljena kot subjektivna, temveč kot objektivna. Zato se ne zahteva izkaz delovanja. Zadostuje že verjeten izkaz nastanka posledice same, torej nevarnosti za bodočo izterjavo. To pa je tožniku uspelo izkazati.

8. Ob pojasnjenem se ponudi zaključek, da pritožba ni utemeljena. Pritožbeno sodišče pa tudi ni zaznalo kršitev določb materialnega in procesnega prava, na katere - skladno z določbo 2. odstavka 350. člena ZPP - pazi po uradni dolžnosti, zato je pritožbo zavrnilo in izpodbijani sklep potrdilo (2. točka 365. člena ZPP).

Zakon o izvršbi in zavarovanju (1998) - ZIZ  - člen 270, 270/2, 272

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.