VSL Sklep Cst 53/2025
Sodna praksa višjih sodišč, 2025-02-27

Renata Horvat (preds.), Đorđe Grbović (poroč.), Tadeja Zima Jenull

postopek osebnega stečaja - izvzem in omejitev premoženja iz stečajne mase - osebno vozilo - avtomobil

Dolžnica se utemeljeno pritožuje zoper sklep, s katerim je sodišče prve stopnje zavrnilo predlog, da njen avto izvzame iz stečajne mase.

Predmet izvršbe niso stvari, za katere sodišče presodi, da so nujno potrebne dolžniku in članom njegovega gospodinjstva. Izvršba se torej ne vodi za vsako ceno, ampak so med drugim pomembni tudi socialni in osebnostni oziri na dolžnikovi strani. Zaradi potrebe, da se v tem okviru lahko uravnovesijo vse okoliščine posameznega primera, je med drugim tudi določbo o članih dolžnikovega gospodinjstva treba pojmovati primerno prožno.

Znotraj postopka osebnega stečaja se lahko in tipično tudi se izvede postopek za odpust obveznosti s ciljem, da se dolžnik znova postavi na noge, del česar je tudi dolžnikova dolžnost, da si med preizkusnim obdobjem prizadeva za ohranitev oziroma pridobitev zaposlitve. Obenem je načelo postopkov insolventnosti, naj se ti vodijo tako, da se zagotovijo najugodnejši pogoji glede višine plačila in rokov za plačilo terjatev upnikov. Obojim navedenim ciljem pa je lahko bolj v prid, da dolžnik, ki nima dobrega dostopa do mreže javnega prevoza, ohrani možnost uporabe vozila, zato da lažje najde ali ohrani zaposlitev, kot pa da se vozilo proda, zlasti če je tako malo vredno, da bi se za stroške njegove prodaje porabilo večino njegove vrednosti.

Pritožbi se ugodi in se izpodbijani sklep spremeni tako, da se iz stečajne mase izvzame dolžničino osebno vozilo Škoda Fabia, letnik 2005.

1. Dolžnica se utemeljeno pritožuje zoper sklep, s katerim je sodišča prve stopnje zavrnilo predlog, da njen avto izvzame iz stečajne mase.

2. V postopku osebnega stečaja so iz stečajne mase izvzeti predmeti, ki so izvzeti iz izvršbe po 79. členu Zakona o izvršbi in zavarovanju (1. točka drugega odstavka 389. člena Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju, ZFPPIPP). Predmet izvršbe tako niso stvari, za katere sodišče presodi, da so nujno potrebne dolžniku in članom njegovega gospodinjstva. Izvršba (individualna ali v primeru stečaja generalna) se torej ne vodi za vsako ceno, ampak so med drugim pomembni tudi socialni in osebnostni oziri na dolž­nikovi strani. Zaradi potrebe, da se v tem okviru lahko uravnovesijo vse okoliščine posameznega primera, je med drugim tudi določbo o članih dolžnikovega gospodinjstva treba pojmovati primerno prožno. Isto izhodišče je imelo Višje sodišče v Ljubljani na primer v zadevi Cst 314/2022, kjer je pred prodajo osem let starega vozila v ocenjeni vrednosti 3500–4000 EUR, ki bi verjetno pokrila samo stroške postopka, terjatev upnikov pa niti delno, dalo prednost (v še drugih okoliščinah tistega primera) možnosti vzdrževanja dolžnikovih stikov z mladoletnimi otroki, s katerimi ni skupaj živel (sklep z dne 19. 10. 2022). Nadalje je pri odločanju o izvzetju dolžnikovega osebnega vozila treba še upoštevati, da se znotraj postopka osebnega stečaja lahko in tipično tudi se izvede postopek za odpust obvez­nosti s ciljem, da se dolžnik znova postavi na noge (prim. določbo prvega odstavka 399. člena ZFPPIPP o namenu odpusta in sklep Višjega sodišča v Ljubljani Cst 130/2020 z dne 12. 5. 2020), del česar je tudi dolžnikova dolžnost, da si med preizkusnim obdobjem prizadeva za ohranitev oziroma pridobitev zaposlitve (prim. prvi odstavek 401. člena ZFPPIPP). Obenem je načelo postopkov insolventnosti, naj se ti vodijo tako, da se zagotovijo najugodnejši pogoji glede višine plačila in rokov za plačilo terjatev upnikov (47. člen ZFPPIPP). Obojim navedenim ciljem pa je lahko bolj v prid, da dolžnik, ki nima dobrega dostopa do mreže javnega prevoza, ohrani možnost uporabe vozila, zato da lažje najde ali ohrani zaposlitev, kot pa da se vozilo proda, zlasti če je tako malo vredno, da bi se za stroške njegove prodaje porabilo večino njegove vrednosti. To bi le navidez služilo cilju poplačila upnikov in bi se sprevrglo v destrukcijo.

3. Po oceni pritožbenega sodišča je zato v tej zadevi odločilno, da pritožnica živi v manjšem kraju, oddaljenem od trgovin in priložnosti za delo, ki jih po svojem zatrjevanju išče in jih do konca preizkusnega obdobja 13. 2. 2027 tudi mora iskati (če bi se pokazalo, da je to drugače, bi se lahko vprašanje izvzetja njenega vozila v tem obdobju znova odprlo in razrešilo drugače); da sta edina družinska člana, s katerima ohranja stike, babica, ki živi v Mariboru, in dedek, ki živi v sedem kilometrov oddaljenem kraju brez avtobusne povezave, pri čemer sta oba resno bolna in obema pomaga s prevozi k zdravnikom in pri gospodinjstvu. Stečajni upravitelj ni nasprotoval resničnosti teh okoliščin, sodišče prve stopnje pa tudi ni ugotovilo drugačnih. Nenazadnje je bilo za pritožbeno sodišče še pomembno, da gre za 20 let star avto in da je upravitelj menil, da bi ga bilo mogoče prodati na spodnji meji razpona 500–1000 EUR, in da bi stroški prodaje

4. Pritožbeno sodišče je ocenilo, da je materialno pravo treba uporabiti drugače, kot ga je sodišče prve stopnje, zato je pritožbi ugodilo in izpodbijani sklep spremenilo iz zavrnilnega v ugodilni (peta alineja 358. člena, 366. člen in 3. točka 365. člena Zakona o pravdnem postopku v zvezi s prvim odstavkom 121. člena ZFPPIPP).

Zakon o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju (2007) - ZFPPIPP  - člen 389, 389/2, 389/2-1

Zakon o izvršbi in zavarovanju (1998) - ZIZ  - člen 79, 79/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.