VSL Sklep II Cp 2211/2025
Sodna praksa višjih sodišč, 2026-03-12

Katarina Marolt Kuret (preds.), Majda Irt (poroč.), Alenka Kobal Velkavrh

motenje posesti - določen zahtevek - oblika zahtevka v sporih zaradi motenja posesti - opis motilnega ravnanja - vzpostavitev prejšnjega posestnega stanja - odmera stroškov - urnina - nagrada za zastopanje na naroku

K sklepu priložena fotografija je dokazno sredstvo, ki omogoča nazornejšo predstavo o zatrjevanem motilnem ravnanju. Zahtevek je bil oblikovan jasno, določno in v skladu s sodno prakso. Opisan je bil način motenja in zahtevana vzpostavitev prejšnjega posestnega stanja, vključno s prepovedjo bodočega motenja.

I. Pritožbi se delno ugodi in se sklep sodišča prve stopnje v 5. točki izreka spremeni tako, da se znesek 1.344,36 EUR nadomesti z zneskom 1.271,16 EUR.

II. V preostalem izpodbijanem in nespremenjenem delu se pritožba zavrne ter se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

III. Pravdni stranki nosita vsaka svoje stroške pritožbenega postopka.

1. Okrajno sodišče v Radovljici je delno ugodilo tožbenemu zahtevku in tožencema naložilo, da vzpostavita prejšnje stanje s tem, da z dovoza, ki se nahaja na delu nepremičnine s parc. št. 000, k. o. X, ob meji s parc. št. 001, k. o. X, in parc. št. 002, ista k. o. (na priloženi fotografiji označeno z modro barvo), v celoti odstranita leseno ograjo, skale in kamenje ter steber z oznako "privat" (2. točka izreka). Tožencema je prepovedalo, da v bodoče s takimi ali podobnimi motilnimi dejanji posegata v posest tožnika (3. točka izreka). Tožbo

je v delu, ki se nanaša na tožnico Občino A., zavrnilo (4. točka izreka). Tožencema je naložilo, da prvemu tožniku povrneta 1.344,36 EUR pravdnih stroškov, skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi (5. točka izreka), druga tožnica Občina A. pa je dolžna tožencema povrniti pravdne stroške v višini 825,72 EUR, skupaj s pripadajočimi zakonskimi zamudnimi obrestmi (6. točka izreka).

2. Toženca odločitve sodišča ne sprejemata in zoper ugodilni del sklepa vlagata pritožbo. Predlagata, da pritožbeno sodišče tudi v tem delu zahtevek zavrne. Podredno predlagata razveljavitev sklepa v izpodbijanem delu in vrnitev zadeve sodišču v ponovno odločanje.

Izpodbijanemu sklepu je bila priložena črno-bela fotografija (A3), ki se nanaša na 2. točko izreka. Ker na tej fotografiji ni ničesar označenega z modro barvo, izpodbijanega sklepa ni mogoče niti preizkusiti niti izvršiti. Tožnik bi moral v postopku postaviti določen zahtevek z natančnim opisom, ki bi izhajal iz izreka sklepa. Odločitev je zaradi sklicevanja na fotografijo neizvršljiva. Pravnomočen in izvršljiv postane samo izrek sodbe, zato lahko predstavlja fotografija le del nepravnomočne in neizvršljive obrazložitve sklepa. Poleg tega je sodišče navedlo, da fotografija predstavlja prilogo odločbi in ne sestavnega dela njenega izreka.

Upoštevaje ugodilni del sklepa bi morala toženca v praksi s svojega zemljišča odstraniti asfalt in tampon, ki je pod asfaltom. Za kaj takega pa prvi tožnik nima izkazanega pravnega interesa.

Napačna je tudi odločitev o stroških prvega tožnika. Sodišče je uporabilo napačno tarifno številko in mu v nasprotju z določilom 1. odstavka 6. člena Odvetniške tarife (OT) prisodilo urnino. Če morata toženca tožniku, ki je v pravdi uspel, povrniti 100 % njegovih stroškov, bi jima morala tudi druga tožnica, ki ni uspela, povrniti 100 % njunih pravdnih stroškov.

3. Pritožba je bila vročena v odgovor tožnikoma in nanjo sta se odzvala z odgovorom. V odgovoru predlagata zavrnitev pritožbe kot neutemeljene in potrditev sklepa v izpodbijanem delu ter priglašata stroške pritožbenega postopka.

5. Pritožbeno sodišče soglaša s celovitimi dejanskimi in pravnimi zaključki izpodbijanega sklepa, na podlagi katerih je bilo tožbenemu zahtevku delno ugodeno. Sklep ponudi izčrpno, obsežno in prepričljivo dokazno oceno vseh v postopku izvedenih dokazov, na podlagi katerih je sodišče ugotovilo pravno odločilna dejstva. Pravilno je bilo uporabljeno pravilo o trditvenem in dokaznem bremenu strank (7. člen ZPP).

6. Pritožbeno sklicevanje na črno-belo fotografijo, na kateri ni vidna modra označba, je neutemeljeno in ne more imeti želene teže. Tožnik je postavil določen zahtevek. V 1. točki izreka je z opredelilnimi dejavniki (navedbami parcelnih številk) natančno navedeno mesto motenja. Izrek je jasen, nedvoumen ter izvršljiv. Fotografija, s katero sta bila toženca seznanjena že ob prejemu tožbe, je namenjena boljši vizualni zaznavi. Tožnik je postavil dajatveni zahtevek; zaradi večje jasnosti in izvršljivosti pa dodal ugotovitveni del, ki določno opredeljuje dajatveni zahtevek. Med pravdnima strankama ni sporno, da so ovire postavljene na parc. št. 000, k. o. X, ter blizu meje s parc. št. 001 in parc. št. 002, ista k. o., sporno območje (dovoz) pa obsega približno 25 m².

7. K sklepu priložena fotografija je dokazno sredstvo, ki omogoča nazornejšo predstavo o zatrjevanem motilnem ravnanju. Pritožbeni očitek, da naj bi bila fotografija uporabljena kot nadomestilo za natančno opredeljen zahtevek, je neutemeljen. Zahtevek je bil oblikovan jasno, določno in v skladu s sodno prakso. Opisan je bil način motenja in zahtevana vzpostavitev prejšnjega posestnega stanja, vključno s prepovedjo bodočega motenja. Ugotovitveni del je bil uporabljen za specifikacijo dajatvenega dela, kar je v skladu s sodno prakso. Opis prostorskih meja omogoča zanesljivo in trdno opredelitev prostora, na katerem se izvršuje posest. To območje, kjer je prišlo do motenja, je obema strankama dobro poznano. Zato so vsi pritožbeni očitki v zvezi s priloženo fotografijo neutemeljeni.

8. Nerazumljiv je pritožbeni očitek, da bi morala toženca s svojega zemljišča odstraniti asfalt in tampon pod asfaltom. Sodišče ni odredilo odstranitve asfalta, marveč ovir, s katerimi sta toženca preprečila dostop (lesena ograja, skale, kamenje in steber z napisom "privat"). Zavezana sta k vzpostavitvi stanja, kakršno je bilo pred motenjem, da bo tožniku znova omogočen prehod. Pritožnika konkretnih ugotovitev sodišča o motenju posesti niti ne izpodbijata. Njuni pritožbeni ugovori v zvezi s fotografijo pa niso utemeljeni in za odločitev tudi ne bistveni.

9. Utemeljen pa je pritožbeni očitek o odmeri pravdnih stroškov tožniku. Za zastopanje na prvem naroku mu je bilo v skladu s tarifno številko 21 pravilno priznanih 300 točk, enako število točk mu je bilo priznano tudi za zastopanje na drugem naroku 26. 3. 2025, čeprav bi mu moralo biti v skladu z 2. točko tar. št. 21 priznano 150 točk (50 % iz tar. št. 19).

10. V nasprotju z določilom 1. odstavka 6. člena OT je bila prisojena tudi urnina. Za narok 6. 12. 2024, ki se je pričel z devetnajstminutno zamudo in je trajal 57 minut, je sodišče tožniku zaradi čakanja prisodilo 100 točk urnine, čeprav je v skladu z 2. odstavkom 6. člena OT - ta določa, da pripada odvetniku urnina za vsake začete pol ure nad 15 minut za čakanje na narok za obravnavo ali drug narok, ki se je pričel z zamudo - upravičen le do 50 točk. Urnina za trajanje tega naroka tožniku ne pripada, ker narok ni presegel 1 ure.

Tožniku je bila napačno prisojena tudi urnina za narok 26. 3. 2025. Ta je trajal od 9. do 13.33, kar predstavlja osem začetih polurnih enot in ne devet, kot je navedlo sodišče, zato tožniku pripada 400 točk urnine.

11. Neutemeljen pa je pritožbeni očitek, da bi morala druga tožnica tožencema povrniti vse njune stroške. Sodišče prve stopnje se je pravilno oprlo na določbo 1. odstavka 161. člena ZPP. Pri delnem uspehu se stroški delijo sorazmerno z uspehom. Uspeh tožencev je le delen, zato sta upravičena (le) do povračila polovičnega zneska odmerjenih pravdnih stroškov.

12. Pritožbeno sodišče je glede na zgoraj pojasnjeno pritožbi v stroškovnem delu delno ugodilo in znižalo urnino za narok 6. 12. 2024 na 50 točk, urnino za narok 26. 3. 2025 pa na 400 točk. Prvi tožnik je upravičen do 1430 točk nagarade, kar ob upoštevanju vrednosti točke (0,60 EUR) znaša 858 EUR. Ob upoštevanju stroška sodnih taks, kilometrine in 22 % DDV je prvi tožnik upravičen do povračila stroškov v višini 1.271,16 EUR.

13. V preostalem izpodbijanem in nespremenjenem delu pa je pritožba neutemeljena, saj pritožbeno sodišče (tudi) ni ugotovilo kršitev določb materialnega in procesnega prava, na katere - skladno z določbo 2. odstavka 350. člena ZPP - pazi po uradni dolžnosti. Zato je v tem delu pritožbo zavrnilo in sklep sodišča prve stopnje potrdilo (2. točka 365. člena ZPP).

14. Uspeh tožencev v pritožbi je bil minimalen, zato je pritožbeno sodišče ob upoštevanju določb 154., 155. in 165. člena ZPP odločilo, da pravdni stranki nosita vsaka svoje stroške pritožbenega postopka.

Pravilno tožbeni zahtevek, op. pritožbenega sodišča.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 154, 154/2, 161, 161/1, 180, 180/1

Odvetniška tarifa (2015) - tarifna številka 21, 21-1, 21-2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.