VSL Sklep IV Cp 320/2026
Sodna praksa višjih sodišč, 2026-03-11

Polona Marjetič Zemljič (preds.), Matjaž Voglar (poroč.), dr. Tadeja Jelovšek

korist mladoletnega otroka - sprememba odločitve o stikih - vikend - stiki med počitnicami - skupno starševstvo - sodna poravnava - sprememba sodne poravnave - sprememba okoliščin - preživnina

Sodna poravnava ima pomen in moč pravnomočno razsojene stvari (res transacta); četudi je v družinskih postopkih sklenjeno sodno poravnavo bistveno lažje spremeniti kot pa na primer v pravdnem postopku, je poseg v pravnomočno urejeno razmerje dopusten le, če to zahtevajo spremenjene razmere in koristi otroka, spremembe pa morajo biti bistvene in pravno relevantne.

Predlagateljica pravilno izpostavlja, da je pomembna razlika, ali preživlja z otrokoma cel dan oziroma vikend, torej od jutra do večera, ali pa zgolj popoldneve. Jasno je, da je otrok, ko pride iz šole, vsaj deloma utrujen, ima tudi različne obveznosti in izvenšolske dejavnosti, in četudi v prvih razredih osnovne šole teh obveznosti ni veliko, se stiki urejajo za naprej in treba jih je urediti čim bolj celovito in dolgoročno. V višjih razredih osnovne šole in v srednji šoli bo šolskih obveznosti vedno več, zelo verjetno tudi več drugih aktivnosti, tako da bo prosti čas med vikendi še toliko pomembnejši. Tu ne gre zgolj za interese oziroma koristi staršev, saj je tudi za otroka zelo pomembno (otrokova korist), da ima možnost z vsakim od staršev preživeti približno enak del kakovostnega prostega časa.

I. Pritožbi predlagateljice (nasprotne udeleženke po nasprotnem predlogu) se deloma ugodi in se izpodbijani sklep v prvi alineji I. točke izreka spremeni tako, da se ta alineja po spremembi glasi:

"- vikende deklici izmenično preživljata pri materi in pri očetu; kadar vikend preživljata pri očetu, ju oče ob petkih obe prevzame v vrtcu oziroma šoli in ju v ponedeljek pripelje v vrtec oziroma šolo; v tednu, ko oče nima vikend stika z deklicama, ima z deklicama popoldanski stik en dan v tednu, po dogovoru z materjo,"

II. V preostalem delu se pritožba predlagateljice (nasprotne udeleženke po nasprotnem predlogu) in v celoti pritožba nasprotnega udeleženca (predlagatelja po nasprotnem predlogu) zavrneta in se sklep sodišča prve stopnje v izpodbijanem, a nespremenjenem delu potrdi.

III. Vsak udeleženec sam nosi svoje stroške pritožbenega postopka.

Oris zadeve in odločitev sodišča prve stopnje:

1. Uvodoma pritožbeno sodišče pojasnjuje, da bo predlagateljico, ki je hkrati nasprotna udeleženka po nasprotnem predlogu, imenovalo predlagateljica oziroma mati, nasprotnega udeleženca, ki je hkrati predlagatelj po nasprotnem predlogu, pa nasprotni udeleženec oziroma oče.

2. Udeleženca sta bivša zunajzakonska partnerja, ki imata hčerki A. A. (roj. 2019) in B. A. (roj. 2021). Udeleženca sta 6. 2. 2024 sklenila sodno poravnavo, s katero sta bili deklici zaupani v varstvo in vzgojo materi, stiki pa so bili urejeni tako, da je imel oče stik z deklicama tri vikende v mesecu (in sicer dva vikenda od petka do nedelje, en vikend pa od petka do ponedeljka); medletne zimske počitnice sta deklici v celoti preživljali pri očetu, prvomajske v celoti pri materi, preostale (jesenske in božično-novoletne) pa po medsebojnem dogovoru razdeljene na polovico; med poletnimi počitnicami sta bili deklici pri očetu zdržema dvakrat po en teden in pri materi zdržema dva tedna, v preostalem času pa so stiki potekali enako kot med letom; nasprotnemu udeležencu je bila določena preživnina 215 EUR za A. A. in 195 EUR za B. A.

3. Približno leto pozneje je mati vložila predlog za delno spremembo stikov: deklici naj bosta pri očetu le dva vikenda v mesecu in zgolj od petka do nedelje (ne pa do ponedeljka), poleg tega naj ima nasprotni udeleženec še en stik med tednom; predlagala je tudi izmenično preživljanje zimskih počitnic in druge manjše korekcije med medletnimi ter poletnimi počitnicami.

4. Oče je vložil nasprotni predlog: vsi vikend stiki naj potekajo od petka do ponedeljka; predlagal je tudi popravke stikov med počitnicami ter skupno starševstvo in spremembo preživnine.

5. Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje sodno poravnavo glede stikov spremenilo tako, da vsi vikend stiki potekajo od ponedeljka do petka, kot je predlagal oče; režim medletnih počitnic ostane enak; glede poletnih počitnic je edina sprememba, da deklici z očetom preživita dva tedna skupaj, ko ima oče kolektivni dopust; dodatno je določilo telefonski stik z drugim staršem med poletnimi 14-dnevnimi počitnicami ter uredilo ravnanje v primeru bolezni deklic (obveščanje in nadomeščanje odpadlih stikov - I. točka izreka); zavrnilo je, kar sta udeleženca zahtevala več ali drugače (II. točka izreka) in odločilo, da nosita vsak svoje stroške postopka (III. točka izreka).

6. Zoper sklep se pritožujeta oba udeleženca.

7. Predlagateljica v pritožbi med drugim navaja, da je neprimerno, da deklici kar tri tedne na mesec preživljata z očetom, z materjo pa le en teden in čas med delavniki, saj popoldan ob šolskih in drugih obveznostih ni mogoče tako kakovostno preživljati časa kot med vikendi. Oče ima hčerki zgolj ob prostem času, v ostalem času pa je breme prevaljeno na predlagateljico. Ni razloga, da bi oče s hčerkama preživljal vsakokratne zimske počitnice, saj je pozimi na voljo vrsta dejavnosti, ki jih dekleti lahko opravljata tako z materjo kot tudi z očetom. V nasprotju s koristjo otrok je tudi odločitev, da nasprotni udeleženec hčerki vrača v ponedeljek zjutraj neposredno v šolo oziroma vrtec; deklici morata vstajati izjemno zgodaj (okoli 5:45 zjutraj), takšno zgodnje vstajanje in dolga vožnja pa je za deklici prevelik psihofizični napor.

8. Nasprotni udeleženec je na pritožbo predlagateljice odgovoril in predlagal njeno zavrnitev.

9. Nasprotni udeleženec v pritožbi med drugim navaja, da sodišče ni obrazložilo zavrnitve dokaznega predloga glede pridobitve mnenja CSD, s čimer je zagrešilo absolutno bistveno kršitev določb postopka. Odločitev sodišča je protispisna. Sodišče prve stopnje se ni opredelilo do pisnih navedb nasprotnega udeleženca, ki se nanašajo na več kršitev sodne poravnave s strani predlagateljice, kar je eden izmed razlogov za predodelitev otroka. Slabša komunikacija in celo konflikten odnos po novejši sodni praksi ni več ovira za skupno starševstvo. Nasprotni udeleženec je zatrjeval, da bi skupna skrb za hčerki udeleženca prisilila k medsebojnemu spoštovanju in sodelovanju. Sodišče je nepravilno ugotovilo zmožnosti nasprotnega udeleženca prispevati k preživljanju. Pavšalna obrazložitev, da so se nekatere postavke stroškov spremenile v druge postavke, ni zadostna, ker so se stroški znižali in ne gre za spremembo v druge postavke. Spremenjene okoliščine so predvsem sprememba bivanjskih okoliščin na strani predlagateljice, večji obseg stikov med otrokoma in očetom, nova zakonska zveza predlagateljice in v posledici drugačna porazdelitev stroškov, odpadli strošek vrtčevskega in subvencionirana šolska prehrana, dejstvo, da vsak od staršev sam poskrbi za nakup oblačil in obutve ter športnih rekvizitov ter dejstvo, da na nasprotnega udeleženca odpade celoten strošek prevozov glede stikov.

10. Predlagateljica je na pritožbo nasprotnega udeleženca odgovorila in predlagala njeno zavrnitev.

11. Pritožba predlagateljice je deloma utemeljena, pritožba nasprotnega udeleženca pa ni utemeljena.

12. V tej zadevi je bila komaj leto dni pred vložitvijo predloga sklenjena sodna poravnava, s katero sta starša sporazumno uredila dodelitev otrok v varstvo in vzgojo, stike in preživnino, kot je povzeto v uvodu te odločbe. Sodna poravnava ima pomen in moč pravnomočno razsojene stvari (

); četudi je v družinskih postopkih sklenjeno sodno poravnavo bistveno lažje spremeniti kot pa na primer v pravdnem postopku, je poseg v pravnomočno urejeno razmerje dopusten le, če to zahtevajo spremenjene razmere in koristi otroka, spremembe pa morajo biti bistvene in pravno relevantne. Vse to je sodišče prve stopnje obširno in natančno obrazložilo v 4. točki izpodbijanega sklepa.

13. Pritožba je samostojno pravno sredstvo, zato morajo biti v pritožbi očitane kršitve konkretizirane. To pomeni, da mora pritožba opisati procesno dejstvo, iz katerega je mogoče izpeljati sklep o obstoju procesne kršitve. Če pritožba graja dokazno oceno sodišča prve stopnje ali kršitev pravice do izjave zaradi neizvedbe dokaza, mora jasno in določno navesti, katero odločilno dejstvo ni bilo ugotovljeno ali je bilo napačno ugotovljeno, argumentirano kritizirati dokazno oceno sodišča prve stopnje in tudi povedati, v čem bi bila izpodbijana odločitev sodišča drugačna, če bi bil ta dokaz izveden oziroma bi bilo to odločilno dejstvo drugače (pravilno) ugotovljeno.

14. Glede na zgoraj povedano je velik del pritožbenih navedb nasprotnega udeleženca nekonkretiziran in zato neupošteven; gre za navedbe, da sodišče prve stopnje ni obrazložilo zavrnitve dokaznega predloga glede pridobitve mnenja CSD (ni jasno, o čem naj bi CSD podal mnenje

); da je odločitev protispisna (ni obrazloženo, za kakšno nasprotje gre); da je sodišče prve stopnje nepravilno ugotovilo zmožnosti nasprotnega udeleženca prispevati k preživljanju; navedbe v zvezi s spremenjenimi okoliščinami glede preživljanja niso zneskovno niti okvirno konkretizirane, hkrati pa ni pojasnjeno, kdaj so te spremembe nastale.

15. Neresnične so pritožbene navedbe predlagateljice, da je sodišče prve stopnje "v celoti spregledalo mnenje CSD," saj se je sodišče prve stopnje do mnenja opredelilo v 13. in 14. točki obrazložitve izpodbijanega sklepa.

16. Pritožba predlagateljice graja odločitev sodišča prve stopnje, ki je vse vikend stike določilo od petka do ponedeljka, vendar se pri tem ne sooči z vsemi razlogi sodišča prve stopnje (12. in 13. točka obrazložitve izpodbijanega sklepa); poleg zmanjševanja konfliktov ob predaji (kar je tudi po mnenju pritožbenega sodišča legitimen razlog za takšno spremembo), je sodišče prve stopnje izpostavilo tudi, da imata deklici pri očetu ustaljen ritem, da imata v primeru, če se stik konča v ponedeljek, na voljo celotno brezskrbno nedeljo (sicer se morata že po kosilu začeti pripravljati na vožnjo) in da zamud v šolo oziroma vrtec ni bilo.

Ugotovilo je tudi, da je oče pripravil celoletni koledar stikov, ki je bil dan v izjavo predlagateljici, tako da sta lahko datume stikov uskladila, kar dodatno zmanjšuje konflikte in zaplete. Ti razlogi utemeljujejo tudi in predvsem korist otrok in ne zmožnosti nasprotnega udeleženca, kot neutemeljeno navaja pritožba. Da B. A. med vožnjo bruha, je nedovoljena pritožbena novota, navedbe o pretirani utrujenosti deklic pa niso z ničemer izkazane.

17. Deloma pa je utemeljena pritožba predlagateljice glede vprašanja, koliko vikendov preživita deklici s katerim od staršev. Sodišče prve stopnje je sicer pravilno ugotovilo, da se režim, kot je bil dogovorjen s poravnavo, izvaja in da ni večjih težav, vendar pa je pri tem premalo upoštevalo dejstvo (spremenjeno okoliščino), da je A. A. pričela hoditi v šolo, B. A. pa bo vstopila v osnovno šolo naslednje leto, kar prinaša za otroka in posledično oba starša več obveznosti. Zato je nemoteno, sproščeno preživljanje prostega časa v teh spremenjenih okoliščinah še toliko pomembnejše. Predlagateljica pravilno izpostavlja, da je pomembna razlika, ali preživlja z otrokoma cel dan oziroma vikend, torej od jutra do večera, ali pa zgolj popoldneve. Jasno je, da je otrok, ko pride iz šole, vsaj deloma utrujen, ima tudi različne obveznosti in izvenšolske dejavnosti, in četudi v prvih razredih osnovne šole teh obveznosti ni veliko, se stiki urejajo za naprej in treba jih je urediti čim bolj celovito in dolgoročno. V višjih razredih osnovne šole in v srednji šoli bo šolskih obveznosti vedno več, zelo verjetno tudi več drugih aktivnosti, tako da bo prosti čas med vikendi še toliko pomembnejši. Tu ne gre zgolj za interese oziroma koristi staršev, saj je tudi za otroka zelo pomembno (otrokova korist), da ima možnost z vsakim od staršev preživeti približno enak del kakovostnega prostega časa. Zato je sodišče druge stopnje predlagateljičini pritožbi deloma ugodilo in izpodbijani sklep glede stikov spremenilo tako, da deklici preživljata vikende izmenoma pri enem in drugem staršu.

18. Da se hkrati deklicama zagotovi zadosti stikov z obema staršema (in tudi očetu zadosti stikov z deklicama), je pritožbeno sodišče očetu določilo v tistem tednu, ko nima vikend stika, en popoldanski stik. Glede na navedbe obeh udeležencev o tem, da oče za vožnjo na stik porabi precej časa, da imata deklici različne popoldanske dejavnosti in glede na dejstvo, da so možnosti za izvajanje stikov v različnih letnih časih različne, pritožbeno sodišče tedenskega popoldanskega stika ni podrobneje določilo, temveč je izbiro dneva, ure in načina njegove izvedbe prepustilo staršema. Čeprav je ugotovljeno, da med njima obstajajo konflikti in zamere, pa je sodišče prve stopnje ugotovilo, da sta se starša večinoma uspela dogovoriti (oče je na primer tudi pripravil koledar stikov, kar pritožbeno sodišče pozdravlja), tako da pritožbeno sodišče ne dvomi, da se bosta uspela uskladiti tudi glede stika med tednom, in tako ravnati v korist otrok.

19. Neutemeljene, pa tudi vsebinsko prazne so pritožbene navedbe glede 14-dnevnega strnjenega stika v času očetovega kolektivnega dopusta. Ne gre le za prilagajanje očetovemu službenemu urniku, niti za vprašanje, komu se je ugodilo in v kolikšnem obsegu (ta postopek ni pravda, torej sodni spopad dveh strank, temveč se vodi predvsem zaradi koristi otrok), temveč predvsem za to, da se deklicama zagotovi možnost, da z očetom preživljata kakovosten čas. Zakaj takšna odločitev ne bi bila v korist otrok, pritožba predlagateljice ne pojasni.

20. Enako velja za pritožbene navedbe glede medletnih počitnic, ki jih sodišče prve stopnje ni spremenilo. Pritožba ne pojasni, katere so tiste okoliščine, ki so se od sklenitve sodne poravnave spremenile. Pritožbeno sodišče soglaša, da glede na dejstvo, da oče smuča, mati pa ne, deklici z očetom preživljata zimske počitnice (z materjo pa prvomajske). Druge zimske dejavnosti bo mati z deklicama lahko izvajala v božičnih ali novoletnih počitnicah ali pa med zimskimi vikendi, tako da deklici za zimske radosti z materjo ne bosta prikrajšani.

21. Glede na vse povedano je pritožbeno sodišče pritožbi predlagateljice deloma ugodilo in izpodbijani sklep glede stikov deloma spremenilo, kot izhaja iz izreka tega sklepa (3. točka 365. člena Zakona o pravdnem postopku

v zvezi z 42. členom Zakona o nepravdnem postopku

22. Nasprotni udeleženec obširno graja odločitev sodišča prve stopnje, ki ni sledilo njegovemu predlogu za skupno starševstvo. Res je, da je v novejši sodni praksi skupno starševstvo primarna in prevladujoča oblika izvajanja starševske skrbi, vendar pa sta v tej zadevi starša sklenila sodno poravnavo, s katero sta bili deklici v varstvo in vzgojo zaupani materi. Pritožba konkretizirano ne pojasni, katere okoliščine so se od sklenitve sodne poravnave tako bistveno spremenile, da upravičujejo spremembo zaupanja otrok v varstvo in vzgojo.

23. Navedbe, da bi bilo skupno starševstvo dobro za razreševanje konfliktnega odnosa med staršema, da bi ju to prisililo k sodelovanju, toleranci itd., so zgolj predvidevanje, za katerega ni nujno, da se bo uresničilo. Hkrati ni razloga, da se ne bi njun odnos izboljšal tudi ob sedanjem režimu izvajanja starševske skrbi, pri čemer tudi pritožbeno sodišče, enako kot sodišče prve stopnje, poudarja, da je to pomembno predvsem zaradi koristi otrok.

24. Pritožbene navedbe glede domnevnih materinih kršitev sodne poravnave zgrešijo bistvo zadeve, ki ga je pritožbeno sodišče izpostavilo v uvodu te obrazložitve: pravnomočna sodna poravnava v družinski zadevi se lahko spremeni, če se bistveno spremenijo okoliščine in je to v korist otrok. Sprememba sodne poravnave ne more biti sankcija za starša, ki poravnavo krši. Zato so tudi nepomembne navedbe nasprotnega udeleženca, da je podal že štiri kazenske ovadbe zaradi suma storitve kaznivega dejanja odvzema mladoletne osebe (kot je razvidno iz spisa, naj bi šlo za to, da mati deklic ni pripeljala na stik), pri čemer pritožbeno sodišče soglaša s sodiščem prve stopnje, da je takšno ravnanje nesmiselno, nekonstruktivno in prav nič ne pripomore k zmanjševanju konflikta med staršema (za kar se sicer zavzema nasprotni udeleženec na prejšnji strani pritožbe).

25. Pritožbene navedbe glede preživnine so nekonkretizirane (pri nobeni od zatrjevanih, deloma nerazumljivo navrženih, okoliščin pritožba ne pove, za kakšne zneske oziroma vrednosti naj bi šlo), hkrati pa pritožba ne pojasni, kdaj so se posamezne spremembe zgodile, tako da niti ni mogoče preizkusiti, ali so se okoliščine v zvezi s preživnino od njene določitve v sodni poravnavi (cca leto dni pred začetkom tega postopka) bistveno spremenile.

26. Ker v zvezi s pritožbo nasprotnega udeleženca niso podani izrecno uveljavljani pritožbeni razlogi in ker pritožbeno sodišče tudi ni našlo uradoma upoštevnih kršitev (drugi odstavek 350. člena ZPP v zvezi z 42. členom ZNP-1), je pritožbo nasprotnega udeleženca zavrnilo in sklep sodišča prve stopnje, kolikor ni bil na podlagi predlagateljičine pritožbe spremenjen, potrdilo (2. točka 365. člena ZPP v zvezi z 42. členom ZNP-1).

27. V družinskih postopkih sodišče odloča o stroških po prostem preudarku (drugi odstavek 55. člena ZNP-1). Glede na to, da je predlagateljica s pritožbo uspela le deloma, nasprotni udeleženec pa ni uspel, je pritožbeno sodišče odločilo, da vsak udeleženec nosi svoje stroške pritožbenega postopka.

Primerjaj sodbo VSRS II Ips 136/2016 z dne 5. 10. 2017 in sklep VSRS II Ips 29/2024 z dne 4. 9. 2024.

Ta očitek je tudi očitno neresničen: sodišče prve stopnje je pridobilo kar dve mnenji CSD.

Iz razlogov sodišča prve stopnje, ki jih predlagateljica konkretizirano tudi ne prereka, izhaja, da je do zamud občasno prihajalo ob nedeljah, ker je imel nasprotni udeleženec takrat istočasno dogovorjeno primopredajo za hčerko C. A.

Uradni list RS, št. 73/2007 - UPB-3 in nadaljnji, v nadaljevanju ZPP.

Uradni list RS, št. 16/2019, v nadaljevanju ZNP-1.

Družinski zakonik (2017) - DZ  - člen 7, 7/4, 138, 138/1, 138/4, 140, 140/1, 141, 141/1, 141/2, 141/8

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.