VSC Sklep I Ip 202/2023
Sodna praksa višjih sodišč, 2023-09-14

Katarina Lenarčič (preds.), Tatjana Kamenšek Krajnc (poroč.), Petra Robič Verbovšek

izvršilni stroški - ugovor po izteku roka

Izvršba je kljub izvedenimi delnimi plačili dolžnika, za katera je že bila delno pravnomočno ustavljena, tekla še naprej in bi tekla tudi v primeru, če dolžnik ne bi vložil ugovora po izteku roka. Kar pomeni, da upnik stroškov tega pravnega sredstva dolžniku ni povzročil neutemeljeno.

I. Pritožbi se delno ugodi in se izpodbijana II. točka izreka sklepa sodišča prve stopnje spremeni tako, da dolžnik krije sam svoje stroške ugovora po izteku roka.

II. V preostalem delu se pritožba zavrne ter se v še izpodbijanem in nespremenjenem delu (III. točka izreka) potrdi sklep sodišča prve stopnje.

III. Dolžnik mora v 8 dneh od vročitve tega sklepa, povrniti upniku njegove pritožbene stroške v znesku 175,73 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od prvega naslednjega dne po izteku roka za izpolnitev obveznosti, določenega v tej točki izreka, do plačila.

IV. Dolžnik krije sam svoje stroške odgovora na pritožbo.

1. Sodišče prve stopnje je z v uvodu navedenim sklepom ugodilo ugovoru dolžnika po izteku roka in izvršilni postopek ustavilo za dne 19. 5. 2022 plačanih 10.000,00 EUR, dne 19. 12. 2022 plačanih 116,54 EUR, dne 20. 12. 2022 plačanih 989,00 EUR, dne 19. 1. 2023 plačanih 123,21 EUR in dne 23. 1. 2023 plačanih 1.495,98 EUR (I. točka izreka). Odločilo je tudi, da je upnik dolžan v roku 8 dni od vročitve tega sklepa povrniti dolžniku stroške v znesku 298,66 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od prvega naslednjega dne po izteku tega roka za izpolnitev obveznosti, določenega v tej točki izreka, do plačila (II. točka izreka) in da upnik sam trpi stroške ugovornega postopka (III. točka izreka).

2. Upnik po pooblaščencu pravočasno pritožbeno izpodbija stroškovni odločitvi v II. in III. točki izreka tega sklepa sodišča prve stopnje iz vseh pritožbenih razlogov po prvem odstavku 338. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju: ZPP) v zvezi s 366. členom ZPP in s 15. členom Zakona o izvršbi in zavarovanju (v nadaljevanju: ZIZ). Sodišču druge stopnje smiselno predlaga, da sklep sodišča prve stopnje v pritožbeno izpodbijanem delu spremeni tako, da priglasitev stroškov dolžnika zavrne. Priglaša pritožbene stroške.

Navaja, da je predlog za izvršbo vložil dne 4. 5. 2022 in da je sodišče sklep o izvršbi izdalo dne 10. 5. 2022. Z vlogo z dne 14. 12. 2022 je predlagal utesnitev izvršbe za plačila, ki jih je prejel po vložitvi izvršilnega predloga. Dolžnik je dne 2. 3. 2023 vložil ugovor po izteku roka, v katerem je zatrjeval plačila, ki jih je izvedel po upnikovi vložitvi izvršilnega predloga in ne tudi pred njegovo vložitvijo. Sodišče bi moralo vlogo dolžnika z dne 2. 3. 2023 presojati kot obvestilo o delnem plačilu dolga in ne kot ugovor po izteku roka, saj dolžnik ni zatrjeval nobenega izmed pogojev iz 56. člena ZIZ. Upnik je z vlogo z dne 3. 5. 2023 podal utesnitev izvršbe kot odgovor na dolžnikovo vlogo z dne 2. 3. 2023 za plačila, ki jih je prejel po vložitvi izvršilnega predloga. Dolžnik v vlogi z dne 2. 3. 2023 ni navedel nobenih dejstev in okoliščin, ki bi se nanašale na samo terjatev in bi nastopile po izvršljivosti odločbe, ki jih brez svoje krivde ni mogel uveljaviti v ugovoru zoper sklep o izvršbi. Sodišče bi moralo zavreči ugovor dolžnika z dne 2. 3. 2023, saj je temeljil na razlogih, ki bi jih dolžnik lahko uveljavil že v ugovoru zoper sklep o izvršbi, ker gre za plačila, ki jih je dolžnik plačal po vloženem izvršilnem predlogu. V nadaljevanju sodišču očita zmotnost ugotovitve, da je bil ugovor dolžnika potreben, ker je upnik neutemeljeno vložil predlog za izvršbo za celotni znesek glavnice. Poleg tega sodišče ni podalo ustrezne utemeljitve, zakaj je bilo upniku naloženo plačilo dela priglašenih stroškov dolžnika. Stroškov ugovora po izteku roka, ki to po svoji pravni naravi sploh ni, ni mogoče šteti kot stroške, ki jih je upnik neutemeljeno povzročil dolžniku. Upnik in dolžnik sploh ne bi bila v izvršilnem postopku, če bi dolžnik pravočasno plačal upnikovo terjatev. Pri odločanju o tem, ali je upnik neutemeljeno povzročil stroške dolžniku, se presoja upnikova krivda. Ni mogoče pričakovati, da bo upnik za vsako plačilo nemudoma delno umaknil predlog za izvršbo, ker bi bilo to neekonomično. Za neutemeljeno povzročene stroške postopka s strani upnika gre po stališču sodne prakse zgolj v primeru, kadar dolžnik v svojem pravočasnem in utemeljenem ugovoru zoper sklep o izvršbi navede in dokaže, da je bila njegova obveznost do upnika že poplačana pred vložitvijo predloga za izvršbo ali kadar upnik umakne predlog za izvršbo, kar pa se v konkretnem primeru ni zgodilo. Upnik ima prosto izbiro umika. ZIZ ne predpisuje sankcij, če upnik delnega umika ne vloži. Bistvo izvršilnega postopka je poplačilo upnika. Ko in če bo prišlo do celotnega poplačila izterjevane terjatve, bo upnik tudi ustavil predmetno izvršbo. Ker je bilo poplačilo opravljeno po vložitvi predloga za izvršbo in po izdaji sklepa o izvršbi, je upnik utemeljeno vložil predlog za izvršbo, zato ni dolžniku neutemeljeno povzročil stroške ugovornega postopka. Potrebo po izvršilnem postopku na podlagi izvršilnega naslova je povzročil dolžnik s svojim neplačilom izterjevane terjatve in je z ugovorom uspel zgolj zaradi sklicevanja na prisilno poplačilo terjatve. Ugovor dolžnika po izteku roka zaradi delnih plačil zneskov ne pomeni, da so bili dolžniku neupravičeno povzročeni stroški postopka s strani upnika, saj se je postopek izvršbe upnikove terjatve začel izključno zaradi dolžnikove krivde (neplačila obveznosti do upnika), hkrati pa upnik ni dolžan sproti vlagati delnih umikov izvršbe, ampak je delna poplačila dolžnika mogoče sodišču sporočiti tudi na drugačen način in v časovnem zaporedju, ki je zakonsko predpisano.

3. Dolžnik v po pooblaščencu vloženem odgovoru na pritožbo nasprotuje pritožbenim navedbam upnika, predlaga zavrnitev pritožbe in priglaša stroške odgovora na pritožbo.

5. Pritožbeno je izpodbijana odločitev sodišča prve stopnje o stroških ugovora po izteku roka, s katero je dolžnikove stroške ugovora po izteku roka naložilo v plačilo upniku, upnikove stroške odgovora na ugovor po izteku roka pa ni priznalo in je odločilo, da jih upnik krije sam.

6. Pravno podlago za povrnitev stroškov predstavljata določbi petega in šestega odstavka 38. člena ZIZ. Dolžnik mora upniku na njegovo zahtevo povrniti stroške, ki so bili potrebni za izvršbo, vključno s stroški poizvedb o dolžnikovem premoženju, oziroma povrniti stroške postopka po uradni dolžnosti (peti odstavek 38. člena ZIZ). Upnik mora dolžniku oziroma tretjemu na njegovo zahtevo povrniti izvršilne stroške, ki mu jih je neutemeljeno povzročil (šesti odstavek 38. člena ZIZ).

7. Podatki v spisu potrjujejo pritožbene navedbe upnika, da je dne 4. 5. 2022 vložil predlog za izvršbo na podlagi izvršilnega naslova in je sodišče prve stopnje dne 10. 5. 2022 izdalo sklep o izvršbi za izterjavo 81.103,26 EUR s pripadki. Iz spisa tudi izhaja, da je upnik dne 14. 12. 2022 delno umaknil predlog za izvršbo, sodišče prve stopnje pa je na podlagi tega delnega umika s sklepom z dne 1. 2. 2023 delno ustavilo izvršbo za dne 3. 6. 2022 plačanih 4.715,65 EUR, dne 17. 6. 2022 plačanih 77,90 EUR, dne 4. 7. 2022 plačanih 246,86 EUR, dne 18. 7. 2022 plačanih 857,75 EUR, dne 25. 7. 2022 plačanih 199,79 EUR, dne 19. 8. 2022 plačanih 77,90 EUR, dne 19. 9. 2022 plačanih 53,41 EUR, dne 17. 10. 2022 plačanih 77,90 EUR, dne 26. 10. 2022 plačanih 1.553,58 EUR, dne 17. 11. 2022 plačanih 108,58 EUR in dne 21. 11. 2022 plačanih 755,09 EUR. Dolžnik je nato 2. 3. 2023 vložil ugovor po izteku roka, sodišče prve stopnje pa je v I. točki izreka sklepa z dne 31. 5. 2023 temu ugovoru delno ugodilo za dne 19. 5. 2022 plačanih 10.000,00 EUR, dne 19. 12. 2022 plačanih 116,54 EUR, dne 20. 12. 2022 plačanih 989,00 EUR, dne 19. 1. 2023 plačanih 123,21 EUR in dne 23. 1. 2023 plačanih 1.495,98 EUR.

8. Upnik sicer pritožbeno izpostavlja, da bi sodišče prve stopnje moralo dolžnikovo vlogo z dne 2. 3. 2023 obravnavati kot obvestilo o delnem plačilu dolga. Vendar pa je odločitev o ugoditvi ugovoru po izteku roka, ki jo je sodišče prve stopnje sprejelo v I. točki izreka sklepa z dne 31. 5. 2023, že pravnomočna, saj upnik s predmetno pritožbo izrecno izpodbija zgolj stroškovni odločitvi v II. in III. točki izreka.

9. Utemeljeno pa pritožbeno izpostavlja, da dolžnikovih stroškov ugovora po izteku roka ni povzročil neutemeljeno.

10. Pri presoji o povrnitvi stroškov ugovora po izteku roka utemeljenost tovrstnega ugovora samodejno ne pomeni, da je upnik stroške povzročil dolžniku neutemeljeno, ampak je potrebno upoštevati vse pravno odločilne okoliščine. Izvršba za plačilo denarne terjatve se opravi v obsegu, ki je potreben za njeno poplačilo in dokler terjatev ni v celoti poplačana. Če se delna poplačila opravljajo pri opravi izvršbe z izvrševanjem sklepa o izvršbi, ni razloga, da bi dolžnik ob vsakem posameznem plačilu upniku vložil ugovor po izteku roka, in tudi ni razloga, da bi upnik za vsako tovrstno plačilo utesnil izvršbo. Ugovor po izteku roka oziroma utesnitev izvršbe sta lahko praviloma potrebna v primeru, če je bilo poplačilo opravljeno izven izvršbe.

11. V obravnavani zadevi je odločilno, da z delnimi plačili, ki jih je dolžnik uveljavil v ugovoru po izteku roka z dne 2. 3. 2023 in jih je sicer opravil izven izvršbe, terjatev ni bila poplačana v celoti. Poleg tega je sodišče prve stopnje s sklepom z dne 1. 2. 2023 na podlagi upnikovega delnega umika predloga za izvršbo z dne 14. 12. 2022 že delno ustavilo izvršbo za plačila, ki jih je dolžnik opravil pred plačili, ki jih je sicer uveljavil v ugovoru po izteku roka z dne 2. 3. 2023. Izvršba je kljub vsemi že izvedenimi delnimi plačili dolžnika, za katera je že bila delno pravnomočno ustavljena, tekla še naprej in bi tekla tudi v primeru, če dolžnik ne bi vložil ugovora po izteku roka. Kar pomeni, da upnik stroškov tega pravnega sredstva dolžniku ni povzročil neutemeljeno. Zato so utemeljene pritožbene trditve, da je sodišče prve stopnje zmotno odločilo, da je upnik dolžan povrniti dolžniku stroške ugovora po izteku roka (II. točka izreka).

12. Upnik pritožbeno ne izpodbija ugotovitev sodišča prve, da je v vlogi z dne 3. 5. 2023 zgolj potrdil navedbe iz ugovora po izteku roka. Prav tako pritožbeno ne izpodbija zaključka sodišča prve stopnje, da iz tega razloga stroški navedene vloge, skladno s petim odstavkom 38. člena ZIZ, niso bili potrebni za izvršbo. Na podlagi navedenih pritožbeno neizpodbijanih ugotovitvah je pravilna odločitev sodišča prve stopnje, da upnik te stroške krije sam.

13. Ob obrazloženem je sodišče druge stopnje pritožbi upnika delno ugodilo in izpodbijano II. točko izreka spremenilo tako, da dolžnik krije sam svoje stroške ugovora po izteku roka (3. točka 365. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ), v preostalem delu pa je pritožbo zavrnilo in v še izpodbijanem in nespremenjenem delu (III. točka izreka) potrdilo sklep sodišča prve stopnje (2. točka 365. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ).

14. Upnik je s pritožbo delno uspel, zato so bili stroški v zvezi s pritožbo potrebni za izvršbo (peti odstavek 38. člena ZIZ). Sodišče druge stopnje je upniku priznalo: za pritožbo 200 točk po 7. točki tar. št. 31 v zvezi s tar. št. 19 (ob upoštevanju pritožbeno izpodbijane vrednosti ni v celoti priznalo priglašenih 1.375 točk) in 2 % materialnih stroškov po tretjem odstavku 11. člena (4 točke), to je ob upoštevanju vrednosti točke 0,60 EUR (prvi odstavek 13. člena), 122,40 EUR, zvišano za 22 % DDV po drugem odstavku 12. člena v znesku 26,93 EUR, kar skupaj s sodno takso za pritožbo (26,40 EUR) znaša 175,73 EUR. Ob obrazloženem mora dolžnik v 8 dneh od vročitve tega sklepa povrniti upniku pritožbene stroške v znesku 175,73 EUR, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od prvega naslednjega dne po izteku roka za izpolnitev obveznosti.

15. Ker je upnik delno uspel s pritožbo, ni neutemeljeno povzročil stroškov dolžnikovega odgovora na pritožbo. Zato dolžnik te stroške krije sam (šesti odstavek 38. člena ZIZ).

Zakon o izvršbi in zavarovanju (1998) - ZIZ  - člen 38

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.