VSL Sklep II Cp 832/2023
Sodna praksa višjih sodišč, 2023-07-19

Barbka Močivnik Škedelj (preds.), Brigita Markovič (poroč.), Barbara Krpač Ulaga

motenje posesti - dajatveni zahtevek - ugotovitveni zahtevek - ugotovitev načina motenja posesti - sodna praksa - pomanjkljiv izrek - rok za plačilo obveznosti - začetek teka roka za plačilo - zamudni sklep - vročitev tožbe v odgovor - odgovor na tožbo - pomanjkanje pravdne (procesne) sposobnosti - stroški odgovora na pritožbo

Sodna praksa dopušča, da je sestavni del zahtevka v pravdah zaradi motenja posesti tudi ugotovitev motenja, če bi brez tega dela postal dajatveni zahtevek nejasen.

I. Pritožbi se delno ugodi in se zamudni sklep v IV. točki izreka spremeni tako, da se ta po spremembi glasi:

„Tožena stranka je dolžna tožeči stranki v roku 15-ih dni od prejema zamudnega sklepa povrniti 403,99 EUR stroškov postopka, v primeru zamude skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi od poteka roka za prostovoljno izpolnitev dalje do plačila.“

V ostalem se pritožba zavrne in sklep v izpodbijanem, a nespremenjenem delu potrdi.

II. Tožeča stranka sama nosi stroške pritožbenega postopka.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim zamudnim sklepom ugodilo zahtevku tožnika in ugotovilo, da je toženec motil tožnika v posesti nepremičnine ID znak: del stavbe 0000-865-214 s tem, da je 2. 7. 2022 zamenjal ključavnico na vhodnih vratih stanovanja ter tožniku ni želel izročiti novega ključa stanovanja, s čimer mu je onemogočil uporabo in posest te nepremičnine (točka I izreka). Tožencu je naložilo, da tožniku izroči ključ in mu omogoči neoviran vstop in uporabo stanovanja ter mu prepovedalo, da v bodoče s takimi in podobnimi dejanji posega v njegovo posest (točki II in III izreka sklepa). Odločilo je tudi o stroških postopka in tožencu naložilo, da tožniku v roku 15-tih dni povrne 403,99 EUR (točka IV izreka sklepa).

2. Toženec je po prejemu odločitve vložil predlog za vrnitev v prejšnje stanje in pritožbo. Predlog za vrnitev v prejšnje stanje je sodišče prve stopnje zavrnilo. Odločitev je pravnomočna.

3. Toženec v pritožbi navaja, da sodišče ni dovolj obrazložilo materialnopravne podlage odločitve, v sklepu bi moralo navesti tudi dejstva, na katera je odločitev oprlo. Točka IV izreka je nepopolna in neizvršljiva, saj ni navedeno, od kdaj teče rok za plačilo. Tožbo je res prejel, vendar v njej ni bilo navedeno, da bi bilo nanjo treba odgovoriti. Je starejša oseba z mnogimi kroničnimi boleznimi. Prejema zdravila, ki vplivajo na spomin in lahko povzročijo zmedenost. Še vedno tudi ni vajen živeti sam. V roku 8-ih dni procesnega dejanja ne bi bil sposoben opraviti. Poslovna sposobnost se mu intervalno izgublja in ni sposoben vedno skrbeti za svoje pravne interese in se odzvati na dogodke. Sklicuje se še na 12. čl. ZPP.

4. Tožnik je na pritožbo odgovoril. Meni, da je neutemeljena in predlaga njeno zavrnitev.

6. Izpodbijani zamudni sklep je pritožbeno sodišče preizkusilo v mejah uveljavljenih pritožbenih razlogov, po uradni dolžnosti pa v obsegu 2. odst. 350. čl. ZPP.

7. 1. odst. 318. čl. ZPP določa pogoje, ki morajo biti izpolnjeni, da sodišče lahko izda sklep,

s katerim ugodi tožbenemu zahtevku, če tožena stranka v roku iz drugega odstavka 428. čl. ZPP ne odgovori na tožbo. Poleg ostalih pogojev (da ne gre za zahtevek, s katerim stranke ne morejo razpolagati; da iz dejstev, ki so navedena v tožbi, izhaja utemeljenost zahtevka; da dejstva, na katera se opira tožbeni zahtevek, niso v nasprotju z dokazi, ki jih je predložil sam tožnik ali z dejstvi, ki so splošno znana), izpolnjenosti katerih pritožnik v pritožbi ne ugovarja, mora biti po 1. tč. 1. odst. 318. čl. ZPP izpolnjen tudi pogoj, da je bila toženi stranki tožba pravilno vročena v odgovor.

izhaja, da je sodišče prve stopnje tožbo tožencu vročilo s pozivom, naj na tožbo (obrazloženo) odgovori v roku 8-ih dni ter z opozorilom na posledice, če tega ne bo storil. Drugačna pritožbena trditev je zato neutemeljena.

9. Toženec v pritožbi pravilnosti vročitve oporeka tudi s trditvami, ki vsebinsko gledano pomenijo trditev o pomanjkanju pravdne sposobnosti. Navaja namreč, da zaradi kroničnih bolezni in zdravil, ki jih prejema, ni sposoben skrbeti za svoje pravice in koristi. Pritožbeno sodišče mu ne more slediti. Pritožnik je sicer pritožbi priložil obsežno medicinsko dokumentacijo, vendar iz nje ne izhaja, da bi bila zaradi bolezni ali zdravil ta sposobnost toženca kakorkoli zmanjšana, izvedenca, ki bi to trditev preveril, pa ni predlagal.

10. Sodišče prve stopnje je materialnopravno podlago za odločitev navedlo v točki 9 izpodbijanega sklepa, dejstva, na katera je oprlo odločitev, pa je povzelo v točkah 10 in 11. Očitek, da tega ni storilo, je zato neutemeljen.

11. Pritožnik pa utemeljeno opozarja na pomanjkljiv izrek v delu, ki se nanaša na stroškovno odločitev, saj sodišče prve stopnje v njem ni opredelilo začetka teka roka za izpolnitev. To pomanjkljivost je zato odpravilo pritožbeno sodišče in sklep v tem delu spremenilo tako, kot izhaja izreka te odločbe.

12. Pritožbeno sodišče še dodaja, da ni spregledalo, da med izrekom v točki I in obrazložitvijo obstaja nasprotje, ki pa ni preraslo v kršitev po 14. tč. 2. odst. 339. čl. ZPP. Odločitev je namreč vseeno mogoče preizkusiti, saj gre pri tem za vprašanje pravilnega oblikovanja zahtevka. Teorija in sodna praksa sta sicer enotni, da je zahtevek v pravdi zaradi motenja posesti dajatveni

, vendar sodna praksa kljub temu dopušča, da je sestavni del zahtevka tudi ugotovitev motenja, če bi brez tega dela postal dajatveni zahtevek nejasen.

Ker je tak tudi konkretni primer, pritožbeno sodišče v ta del odločitve ni poseglo.

13. Pritožba je glede na obrazloženo delno utemeljena in ji je pritožbeno sodišče v zgoraj navedenem obsegu ugodilo in sklep v točki IV spremenilo. V ostalem je pritožbo zavrnilo in v izpodbijanem, a nespremenjenem delu na podlagi 353. čl. ZPP zamudni sklep potrdilo.

14. Ker toženec pritožbenih stroškov ni priglasil, je odločitev o tem odpadla. Tožniku so nastali stroški v zvezi z vložitvijo odgovora na pritožbo. Ob upoštevanju določbe 155. čl. ZPP je stranka dolžna povrniti nasprotni stranki le tiste stroške, ki so bili potrebni za postopek. Pritožbeno sodišče ocenjuje, da stroški za odgovor niso bili potrebni, saj v njem ni navedeno nič takega, kar bi pripomoglo k odločitvi o pritožbi. Nastale stroške je zato dolžan nositi sam.

Ker gre za postopek zaradi motenja posesti, sodišče odloča s sklepom in ne s sodbo (primerjaj 428. in 429. člen ZPP).

To je poziva na list. št. 9 (gre za standardiziran obrazec mot.Odg-d2) ter povratnice na list. št. 11.

Komentar R. Vrenčur k 34. členu Stvarnopravnega zakonika s komentarjem, GV Založba letnik 2004.

Glej na primer sklepa VSL I Cp 2550/2018 in I Cp 548/2020.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 155, 155/1, 313, 313/1, 313/2, 318, 318/1, 318/1-1, 339, 339/2, 339/2-14, 428, 428/2, 429

Stvarnopravni zakonik (2002) - SPZ  - člen 34

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.