VSC Sklep II Cp 470/2023
Sodna praksa višjih sodišč, 2023-12-15

Tatjana Kamenšek Krajnc (preds.), Petra Robič Verbovšek (poroč.), Karolina Pečnik

zadržanje na zdravljenju v oddelku pod posebnim nadzorom brez privolitve - pogoji - duševna motnja

Predmet pritožbenega obravnavanja je obstoj zakonskih pogojev, ki jim pritožnica pritožbeno oporeka. Pritožbeno sodišče, upoštevaje določbo 53. člena ZDZdr, ugotavlja, da je sodišče prve stopnje ob ugotovljenih dejstvih pravilno uporabilo materialno pravo, ki ga je povzelo v obrazložitvi v okviru katere je presojalo kumulativno izpolnjenost zakonskih pogojev, ki morajo biti podani za takšen način zdravljenja, katere določa prvi odstavek 39. člena citiranega zakona.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom sklenilo, da se A. A., rojena ..., zadrži na zdravljenju v oddelku pod posebnim nadzorom Psihiatrične bolnišnice Vojnik za dobo do šest tednov, šteto od dne 29. 11. 2023 dalje.

2. Proti sklepu se pravočasno pritožuje zadržana oseba (v nadaljevanju tudi pritožnica). Vlaga laično pritožbo, brez navedbe pritožbenih razlogov, v kateri izraža nestrinjanje s sprejeto odločitvijo prvostopnega sodišča. Navaja, da so materine trditve neresnične. S B. B. se je sprla zaradi hrane, mati pa je potegnila z njim. Priznava, da skupno bivanje z materjo ni več mogoče. Navaja, da sedaj jemlje zdravila.

3. V odgovoru na pritožbo bližnja oseba C. C. oporeka pritožbenim navedbam hčerke, ki ima od 25. leta postavljeno diagnozo paranoidna shizofrenija, iz odgovora izhaja predlog za zavrnitev pritožbe.

4. V odgovoru na pritožbo, vloženem po odvetnici zadržane osebe, ki je bila postavljena po drugem odstavku 61. člena Zakona o duševnem zdravju (ZDZdr), se ta pridružuje navedbam pridržane osebe.

6. Pritožbeno sodišče najprej izpostavlja, da je že sodišče prve stopnje pojasnilo,

da zadržanje na zdravljenju v oddelku pod posebnim nadzorom brez privolitve zadržanega (za kar gre v obravnavanem primeru zaradi kasnejšega umika soglasja

zadržane osebe, ki je bila dne 22. 11. 2023 sprejeta na zdravljenje) pomeni občuten poseg v človekove z Ustavo RS (Ustava) varovane pravice, to je v pravico do osebne svobode (prvi odstavek 19. člena Ustave), v pravico do varstva duševne integritete (35. člen Ustave) ter v pravico do prostovoljnega zdravljenja (51. člen Ustave). Zato je, kadar je takšen poseg nujno potreben, bodisi zaradi zavarovanja drugih oseb bodisi zaradi varstva osebe same (ogrožanje življenja, zdravja, povzročanje premoženjske škode), ki (nujno) potrebuje zdravljenje, zdravljenje v oddelku pod posebnim nadzorom brez privolitve osebe dopustno le pod zakonsko določenimi pogoji in z omejitvijo trajanja na najkrajši možni čas. Predmet pritožbenega obravnavanja je zato obstoj zakonskih pogojev, ki jim pritožnica pritožbeno oporeka. Pritožbeno sodišče, upoštevaje določbo 53. člena ZDZdr, ugotavlja, da je sodišče prve stopnje ob ugotovljenih dejstvih pravilno uporabilo materialno pravo, ki ga je najprej povzelo v točki 6 obrazložitve, in nato v nadaljnji obrazložitvi tudi presojalo kumulativno izpolnjenost zakonskih pogojev, ki morajo biti podani za takšen način zdravljenja, katere določa prvi odstavek 39. člena citiranega zakona.

7. Sodišče prve stopnje je po izvedenem dokaznem postopku, v okviru katerega je prebralo zapisnik ob sprejemu z dne 22. 11. 2023, anamnezo z dne 22. 11. 2023, poročilo CSD Savinjsko Šaleška, Enota Žalec, in CSD Celje z dne 29. 11. 2023, zaslišalo zadržano,

najbližjo osebo – mater zadržane osebe, in pridobilo ustni izvid in mnenje izvedenca dr. med. Č. Č., ki je opravil pregled zadržane osebe, utemeljeno zaključilo, da so izpolnjeni zakonski pogoji za zadržanje na zdravljenju na oddelku pod posebnim nadzorom psihiatrične bolnišnice brez privolitve.

8. Na podlagi izvida in mnenja izvedenca psihiatra je prvostopno sodišče prepričljivo in dokazno podprto ugotovilo, da sta pri zadržani, pri kateri je podana duševna motnja paranoidna shizofrenija ter odvisnost od kanabisa in drugih psihoaktivnih substanc, zaradi po izvedencu potrjenega poslabšanja duševne motnje po opustitvi medikamentozne terapije, prisotni hudo motena presoja realnosti in nesposobnost obvladovati svoje ravnanje. Sledilo je tudi strokovnim zaključkom izvedenca, da je pri zadržani, ki je prenehala z jemanjem zdravil, katera odklanja, podana evidentna paranoidna simptomatika, pri čemer je do svoje psihopatologije nekritična, ambivalentna. Navedene zaključke je temeljilo na strokovnih zaključkih izvedenca, ki je na svojem področju strokovnjak in kot tak pomočnik sodišča. Zato takšnih ugotovitev pritožnica, ki tudi v pritožbi še vedno omenja magijo in okuženje z belo slino, ne more omajati zgolj z navedbo, da sedaj sprejema medikamentozno terapijo, in s tem potrebo po zdravljenju, kot je razumeti navedbe o „jemanju kventiax-a itd“. Zaključkov izvedenca ne more izpodbiti niti z nadaljnjimi pritožbenimi navedbami, da ne more živeti skupaj z materjo in njenim partnerjem, zaradi česar je napovedala oddajo vloge za neprofitno stanovanje, da se k svojemu partnerju ne bo več vrnila, da si želi svojega stanovanja in da sama skrbi zase. Sodišče prve stopnje je upoštevalo tudi vsebino zapisnika ob sprejemu ter izpovedi zadržane in bližnje osebe

, ki jih je pravilno presojalo v skladu z metodološkim napotilom iz 8. člena ZPP v zvezi s členom 42 ZNP-1. Zato s pritožbenim zanikanjem, ob tem, ko je zadržana v svoji izpovedi priznavala, da je materinemu partnerju izrekla grožnje ob uporabi noža, čeprav sedaj v pritožbi skuša slednje minimizirati z navedbo, da je šlo za top nož, in da sta se sprla zaradi hrane, ne more omajati dejanskih zaključkov prvostopnega sodišča, ki temeljijo tudi na materini izpovedi,

kateri še vedno očita, da se je postavila na stran partnerja in ne na njeno, prav tako tudi ne dejanskih zaključkov sodišča o grožnjah z nožem tudi prijatelju, pri katerem je zadržana nazadnje bivala, o čemer je izpovedovala mati. Dejansko stanje, ki omogoča zanesljiv zaključek o izpolnjenosti pogojev iz 39. člena ZDZdr, je po presoji pritožbenega sodišča ugotovljeno popolno in pravilno.

9. Prepričljiv je namreč tudi zaključek sodišča prve stopnje, da zadržana v posledici hude duševne motnje, zaradi katere ima hudo moteno presojo realnosti in ni sposobna obvladovati svojega ravnanja, huje ogroža svoje zdravje (ugotovljena nekritičnost do svoje psihopatologije, nejemanje predpisanih zdravil, ki jih odklanja, zaradi česar je prišlo do poslabšanja shizofrenije) ter zdravje in življenje drugih (dokazno so podprte ugotovitve, da se je zadržana pred sprejemom v bolnišnico nasilno vedla do bližnjih, s čimer je ogrožala najmanj njihovo zdravje,

poleg tega pa je bila ob sprejemu v Psihiatrično bolnišnico Vojnik pripeljana v spremstvu dežurne zdravnice in policije). Pravilno je ugotovljena tudi izpolnjenost zadnjega pogoja, in sicer, da pri zadržani trenutno ne pride v poštev nobena od milejših oblik pomoči; na podlagi mnenja izvedenca je sodišče namreč ugotovilo, da zadržana potrebuje 24-urni nadzor, nadzor nad jemanjem predpisane medikamentozne terapije, modifikacije in optimizacije teh ter morebitne nadaljnje diagnostične obdelave, kar je možno zagotoviti zgolj na oddelku pod posebnim nadzorom psihiatrične bolnišnice.

Tudi glede časa zadržanja je sodišče prve stopnje sledilo strokovnemu mnenju,

pri čemer je čas zadržanja določen v skladu z določbo prvega odstavka 48. člena ZDZdr v zvezi s tretjim odstavkom 65. člena ZDZdr. Kot je povsem pravilno opozorilo že sodišče prve stopnje, je ob pritožbeno razbrani želji zadržane, da si želi biti odpuščena, ponovno izpostaviti možnost iz 71. člena ZDZdr, da se zadržanega odpusti ali premesti na drug oddelek še pred potekom roka po sklepu sodišča, če se njeno stanje že prej toliko izboljša, da ni več pogojev za zdravljenje v oddelku pod posebnim nadzorom.

10. Ob obrazloženem se pritožbene navedbe pokažejo za neutemeljene. Ob pravilno in popolno ugotovljenem dejanskem stanju je sodišče prve stopnje materialno pravo pravilno uporabilo. V pritožbi postopkovnih kršitev ni razbrati, sodišče druge stopnje pa v okviru pritožbenega preizkusa ni zasledilo kršitev, na katere pazi po uradni dolžnosti. Zato je pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje (2. točka 365. člena ZPP v zvezi z 42. členom ZNP-1, oboje v zvezi s prvim odstavkom 30. člena ZDZdr).

11. O priglašenih stroških v pritožbenem postopku bo odločilo sodišče prve stopnje.

Točka 5 obrazložitve izpodbijanega sklepa.

In ki so: (-) če oseba ogroža svoje življenje ali življenje drugih ali če huje ogroža svoje zdravje ali zdravje drugih ali povzroča hudo premoženjsko škodo sebi ali drugim, (-) če je ogrožanje iz prejšnje alineje posledica duševne motnje, zaradi katere ima oseba hudo moteno presojo realnosti in sposobnost obvladovati svoje ravnanje, in (-) če navedenih vzrokov in ogrožanja iz predhodnih alinej ni mogoče odvrniti z drugimi oblikami pomoči (zdravljenjem v psihiatrični bolnišnici izven oddelka pod posebnim nadzorom, z ambulantnim zdravljenjem ali z nadzorovano obravnavo).

Točke 8 do 10 obrazložitve izpodbijanega sklepa.

V okviru katere je ta izpovedovala o sovražni nastrojenosti hčerke do nje in njenega partnerja, o grožnjah obema z nožem, pri čemer materinega partnerja v pritožbi še vedno okarakterizira kot črnega magika, za mater pa tudi priznava, da ne more več živeti z njo.

Točke 8 do 10 obrazložitve izpodbijanega sklepa.

Točka 14 obrazložitve izpodbijanega sklepa.

Točka 15 obrazložitve izpodbijanega sklepa.

Zakon o duševnem zdravju (2008) - ZDZdr  - člen 39, 48, 53, 65

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.