TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSL Sklep II Cp 616/2023
Sodna praksa višjih sodišč, 2023-08-18

Metoda Orehar Ivanc (preds.), Matjaž Voglar (poroč.), Polona Marjetič Zemljič

zamuda roka - prepozna pritožba - predlog za vrnitev v prejšnje stanje - opravičljiv razlog za zamudo - trditveno in dokazno breme - nedopustna pritožbena novota

Toženec v predlogu za vrnitev v prejšnje stanje oziroma pritožbi tovrstnih okoliščin (vpliva močnih analgetikov) ni zatrjeval, zato gre za nedopustno pritožbeno novoto.

Pritožba se zavrne in se izpodbijani sklep potrdi.

1. Sodišče prve stopnje je 30. 8. 2022 izdalo sodbo, s katero je tožniku prisodilo plačilo odškodnine. Zoper sodbo je toženec 17. 11. 2022 vložil pritožbo. Sodišče prve stopnje je ugotovilo, da je pritožba prepozna, vendar po vsebini vsebuje tudi predlog za vrnitev v prejšnje stanje v smislu 116. člena Zakona o pravdnem postopku.

2. Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje predlog za vrnitev v prejšnje stanje zavrnilo kot neutemeljen in pritožbo zavrglo kot prepozno.

3. Zoper sklep se pritožuje toženec in med drugim navaja, da je res tri dni pred iztekom roka za pritožbo zapustil bolnišnico, vendar je bil pod vplivom močnih protibolečinskih sredstev in ni bil ne fizično ne psihično v stanju, da bi lahko korektno napisal pritožbo.

6. Toženec ne zanika ugotovitev sodišča prve stopnje, da je pritožbo vložil po izteku roka, ki je potekel šele tri dni po toženčevi vrnitvi iz bolnišnice, vendar navaja, da naj bi imel za to upravičen razlog – bil naj bi pod vplivom močnih analgetikov in zato nesposoben napisati pritožbo.

7. Pritožbeno sodišče ugotavlja, da toženec v predlogu za vrnitev v prejšnje stanje oziroma pritožbi z dne 17. 11. 2022 tovrstnih okoliščin (vpliva močnih analgetikov) sploh ni zatrjeval, zato gre za nedopustno pritožbeno novoto (337. člen ZPP), ki je ni mogoče upoštevati. Poleg tega je sodišče prve stopnje ugotovilo, da toženec v pritožbi z ničemer ni izkazal, da je sploh bival v bolnišnici (pritožbi z dne 17. 11. 2022 ni priložil nobenih dokazil), zato so sedaj tej pritožbi priložena dokazila prepozna in zato neupoštevna (primerjaj 337. člen ZPP). Pravilno je stališče sodišča prve stopnje v 4. točki obrazložitve izpodbijanega sklepa, da je treba dejstva, ki izkazujejo opravičenost razlogov za zamudo, dokazati že v predlogu za vrnitev v prejšnje stanje.

8. Glede na vse povedano pritožbeno sodišče ugotavlja, da je izpodbijani sklep v vseh pogledih pravilen, pritožbene navedbe pa niso utemeljene. Ker niso podani niti uradoma upoštevni (drugi odstavek 350. člena ZPP) pritožbeni razlogi, je na podlagi 2. točke 365. člena ZPP pritožbo zavrnilo in potrdilo izpodbijani sklep.

Uradni list RS, št. 73/2007 – UPB-3 in nadaljnji, v nadaljevanju ZPP.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 116, 337

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sodba II Cp 916/2023
Sodna praksa višjih sodišč, 2023-08-07

IZVRŠILNO PRAVO - OBLIGACIJSKO PRAVO - ZAVAROVALNO PRAVO

prehod zavarovančevih pravic nasproti odgovorni osebi na zavarovalnico (subrogacija) - terjatev zavarovalnice - nastanek škode - zapadlost obveznosti - izplačilo zavarovalnine - nezmožnost plačila - obročno plačilo dolga - prisilna izterjava dolga - omejitev izvršbe

Ker gre za subrogacijo zavarovalnice, je obveznost zapadla z dnem, ko je tožnica (zavarovalnica) neposrednemu oškodovancu izplačala zavarovalnino.

Pritožba se zavrne in se izpodbijana sodba potrdi.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo v sporu majhne vrednosti (442. do 458. člen Zakona o pravdnem postopku

) ugodilo tožbenemu zahtevku iz naslova zavarovalne subrogacije in naložilo toženki plačilo 705 EUR s pripadki.

2. Zoper sodbo se pritožuje toženka in navaja, da njena pokojnina znaša 868,71 EUR mesečno, zato ni sposobna plačati zneska po navedeni sodbi, temveč bi lahko plačala le po obrokih.

5. Pritožbeno sodišče ugotavlja, da toženka ne izpodbija materialnopravne pravilnosti razlogov sodišča prve stopnje, temveč navaja le, da zaradi socialnih razlogov ni sposobna plačati vtoževanega zneska v enem obroku. Pritožbeno sodišče razume pritožničino stisko, vendar pojasnjuje, da dejanska nemožnost plačila prisojenega zneska ne more biti razlog za zavrnitev zahtevka tožnice. Prav tako noben zakon ne daje sodišču možnosti, da bi določilo obročno plačilo dolga, ki je zapadel v celoti. Odškodninska obveznost zapade s trenutkom nastanka škode (165. člen Obligacijskega zakonika

). V konkretnem primeru, ko gre za subrogacijo zavarovalnice, je obveznost zapadla z dnem, ko je tožnica (zavarovalnica) neposrednemu oškodovancu izplačala zavarovalnino, zato od tega trenutka odgovorna oseba (v tem primeru toženka) dolguje plačilo celotnega zneska. Obročno plačilo lahko toženki odobri tožnica, vendar sodišče tožnice v to ne more prisiliti.

6. Pritožbeno sodišče še pojasnjuje, da Zakon o izvršbi in zavarovanju

določa omejitve, na kolikšen del pokojnine in drugih denarnih prejemkov je mogoče seči z rubežem v primeru prisilne izterjave (102. člen ZIZ), vendar bodo te omejitve stvar morebitne izvršbe (in bo torej morda lahko prišlo do de facto obročnega poplačila), ni pa jih mogoče že vnaprej določiti v sodbi, s katero se odloča o temelju, višini in zapadlosti obveznosti.

7. Glede na vse povedano pritožbeno sodišče ugotavlja, da niso podani pritožbeni razlogi, niti razlogi, na katere mora paziti po uradni dolžnosti (drugi odstavek 350. člena v zvezi s prvim odstavkom 458. člena ZPP), zato je na podlagi 353. člena ZPP pritožbo zavrnilo in potrdilo izpodbijano sodbo.

Uradni list RS, št. 73/2007 – UPB-3 in nadaljnji, v nadaljevanju ZPP.

Uradni list RS, št. 83/2001 in nadaljnji, v nadaljevanju OZ.

Uradni list RS, št. 3/2007 – uradno prečiščeno besedilo in nadaljnji, v nadaljevanju ZIZ.

Obligacijski zakonik (2001) - OZ  - člen 165, 963, 963/1

Zakon o izvršbi in zavarovanju (1998) - ZIZ  - člen 102, 102/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep I Cp 304/2023
Sodna praksa višjih sodišč, 2023-06-12

plačilo sodne takse kot procesna predpostavka - izdaja plačilnega naloga za plačilo sodne takse - rok za plačilo sodne takse - pravni pouk v plačilnem nalogu - opozorilo na pravne posledice neplačila sodne takse - poziv na predložitev potrdila o plačilu sodne takse - prepozno plačilo sodne takse za pritožbo - domneva umika pritožbe - fikcija umika pritožbe

Tožnica je plačala sodno takso šele po pozivu sodišča, naj predloži potrdilo o plačilu sodne takse, kar je prepozno. Če taksa ni plačana v roku 15-tih dni, se skladno s tretjim odstavkom 105.a člena ZPP šteje, da je pritožba umaknjena.

1. Sodišče prve stopnje je 13. 10. 2022 sklenilo, da se postopek v tej pravdni zadevi prekine do pravnomočne odločitve v zadevah V P 1598/21 Okrajnega sodišča v Ljubljani in VL 41642/2021 Okrajnega sodišča v Ljubljani (ki se sedaj vodi pod opr. št. P 749/2021 na Okrožnem sodišču v Ljubljani).

2. Tožeča stranka je vložila pravočasno pritožbo in sodišče prve stopnje jo je na podlagi 34. člena Zakona o sodnih taksah (ZST-1) pozvalo, da v roku 15 dni plača sodno takso za pritožbo v znesku 33 EUR. Plačilni nalog je odvetniška družba, ki jo je za zastopanje pooblastila tožeča stranka, prejela 8. 11. 2022, kar dokazuje k list. št. 81 pripeta povratnica. Tožeča stranka je sodno takso za pritožbo plačala 14. 12. 2022.

3. Plačilo sodne takse za pritožbo je procesna predpostavka (prvi odstavek 105. a člena Zakona o pravdnem postopku – ZPP). Tožeča stranka je bila že s plačilnim nalogom z dne 7. 11. 2022 poučena, da se bo, če taksa ne bo plačana v roku 15-tih dni, skladno s tretjim odstavkom 105. a člena ZPP štelo, da je pritožbo umaknila. Višje sodišče ugotavlja, da takse za pritožbo v roku 15-tih dni od prejema plačilnega naloga ni plačala; plačala jo je šele po pozivu sodišča, naj predloži potrdilo o plačilu sodne takse. Ker se šteje, da je tožeča stranka pritožbo umaknila, je sodnica poročevalka skladno s prvim odstavkom 346. člena ZPP zavrgla pritožbo kot nedovoljeno (tretji odstavek 343. člena ZPP).

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 105a

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep I Cp 954/2023
Sodna praksa višjih sodišč, 2023-05-29

stroški pravdnega postopka - odmera stroškov - vrednost spora - ugotovitev vrednosti spornega predmeta - seštevek vrednosti spornih predmetov - določitev vrednosti nedenarnega zahtevka - višina odvetniške nagrade

Skupna vrednost zahtevkov v obravnavani zadevi predstavlja seštevek vrednosti dveh odškodninskih zahtevkov ter vrednosti zahtevka za opustitev poseganja v lastninsko pravico.

Pritožba se zavrne in se sklep sodišča prve stopnje potrdi.

1. Sodišče prve stopnje je s sklepom, ki ga je izdalo 17. 3. 2023, odločilo o stroških postopka. Tožnikoma je naložilo, da tožencem v roku 15-ih dni plačata 716,77 EUR s pripadki.

2. Zoper odločitev se pritožujeta tožnika. Navajata, da je sodišče stroške odmerilo v previsokem znesku. Vrednost spora znaša 32.233 odvetniških točk, nagrada za odgovor na tožbo pa 500 in ne 800 točk. Nižji so posledično tudi ostali stroški.

5. Skupna vrednost zahtevkov v obravnavani zadevi (ob upoštevanju, da je bil odškodninski zahtevek tretje tožnice izločen) znaša 39.340 EUR (oziroma 65.567 točk) in ne 19.340 EUR (oziroma 32.233 točk). Tožnika sta namreč s tožbo uveljavljala ne le dva odškodninska zahtevka (vrednost 2 x 9.670 EUR), ampak sta zahtevala tudi opustitev poseganja v lastninsko pravico (vrednost 20.000 EUR). O vseh zahtevkih je sodišče prve stopnje s sodbo na podlagi odpovedi tudi odločilo.

6. Ob upoštevanju te vrednosti in Odvetniške tarife, ki je veljala v času vložitve odgovora na tožbo (in sicer tar. št. 19 v zvezi s tar. št. 18), znaša nagrada za odgovor na tožbo 800 točk. Do enake nagrade bi bila tožena stranka upravičena tudi po sedaj veljavni Odvetniški tarifi. Ob upoštevanju višine te nagrade je sodišče prve stopnje pravilno odmerilo tudi dodatno nagrado za zastopanje več strank, materialne stroške ter DDV.

7. Pritožba je glede na obrazloženo neutemeljena. Ker pritožbeno sodišče ni ugotovilo niti kršitev, na katere v obsegu drugega odstavka 350. člena ZPP pazi po uradni dolžnosti, jo je na podlagi 2. točke 365. člena ZPP zavrnilo in potrdilo izpodbijani sklep.

8. Ker tožnika s pritožbo nista uspela, do povračila pritožbenih stroškov nista upravičena (1. odst. 154. čl. ZPP

v zvezi z 165. čl. ZPP). Odločitev o tem je vsebovana v odločitvi o zavrnitvi pritožbe.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 41, 41/1, 44, 44/2

Odvetniška tarifa (2015) - tarifna številka 18, 19, 19-1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSM Sklep III Cp 389/2024
Sodna praksa višjih sodišč, 2024-05-28

Mirjana Klobasa (preds.), Branko Reisman (poroč.), Milena Šteharnik

sprememba osebnega imena mladoletnega otroka - koristi otroka kot pravni standard

I. Pritožba se zavrne in potrdi sklep sodišča prve stopnje.

II. Nasprotna udeleženka krije sama svoje pritožbene stroške.

1. Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje odločilo, da je zahtevek predlagatelja za spremembo osebnega imena otroka utemeljen in otrokovo osebno ime spremenilo tako, da celoten ime in priimek otroka glasita: A. B. C.

2. Prvostopni sklep s pritožbo izpodbija nasprotna udeleženka zaradi zmotne uporabe materialnega prava. V pritožbi navaja, da je sprememba imena otroka v nasprotju s koristmi otroka, ker se otrok identificira s priimkom B., ne pa C. in zahteva naravnega očeta za spremembo priimka otroka predstavlja škodljivo in sebično ravnanje predlagatelja, kar pa zagotovo ni v interesu koristi otroka. Pritožbenemu sodišču predlaga zavrnitev predloga. Priglaša pritožbene stroške.

3. Predlagatelj ni vložil odgovora na pritožbo.

5. Po določbi 2. člena Zakona o osebnem imenu (ZOI-1) je osebno ime osebnostna pravica, njen sestavni del pa tudi pravica do svobode izbire in s tem povezane spremembe osebnega imena. Tako zasnovano pravico v imenu mladoletnega otroka, ki še ni dopolnil 9 let, izvršujejo starši (12. člen ZOI-1). Procesno mora sodišče pred določitvijo o predlagani spremembi osebnega imena pridobiti mnenje pristojnega CSD o koristi otroka v zvezi s predlagano spremembo osebnega imena (četrti odstavek 20. člena ZOI-1).

6. V danem primeru je prvostopno sodišče predlogu za spremembo osebnega imena ugodilo in otroku zraven imena A. in priimka B. (sedanji priimek matere) dodalo še priimek C. (priimek naravnega očeta otroka). Pritrditi je prvostopnemu sodišču, da je navedena sprememba priimka otroka v skladu s koristmi otroka, ker predstavlja otrokovo identifikacijo z očetom in njegovo širšo družino in tudi ne krati osebnosti in dostojanstvo otroka. Taka odločitev prvostopnega sodišča je tudi v skladu z mnenjem pristojnega CSD, ki navaja, da za tako spremembo strokovna služba nima zadržkov, da takšna sprememba ni v škodo otroka, ker bo otrok tako tudi preko priimka povezan z obema naravnima staršema. Nasprotna pritožbena izvajanja so neutemeljena.

7. Po obrazloženem, in ker pritožbeno sodišče ob preizkusu izpodbijanega sklepa v skladu s 42. členom Zakona o nepravdnem postopku (v nadaljevanju ZNP-1) v zvezi s 366. členom in drugim odstavkom 350. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) ni ugotovilo uradoma upoštevanih kršitev določb postopka ali nepravilne uporabe materialnega prava, je o pritožbi odločilo, kot je razvidno iz izreka tega sklepa (42. člen ZNP-1 v zvezi s 2. točko 365. člena ZPP).

8. Mati otroka s pritožbo ni uspela in zato krije sama svoje pritožbene stroške.

Zakon o osebnem imenu (2006) - ZOI-1  - člen 2, 12, 20, 20/4

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep II Cp 1572/2023
Sodna praksa višjih sodišč, 2024-01-31

izločitev sodnika - izločitveni razlog - razlogi za izločitev sodnika - zavrženje zahteve za izločitev višjih sodnikov

Iz njunih navedb izhaja le odklonilno stališče do sodnikov oziroma do njihovega predhodnega odločanja, ne gre pa za argumentirane navedbe o morebitnem izločitvenem razlogu. Že iz tega razloga je njun predlog nepopoln. Vloge dedičev zato vsebinsko ni bilo mogoče presojati in jo je bilo treba v skladu s šestim odstavkom 72. člena ZPP zavreči.

Zahteva za izločitev sodnikov Višjega sodišča v Ljubljani A. A., B. B. in C. C. se zavrže.

1. V zapuščinski zadevi Okrajnega sodišča na Vrhniki D 243/2020, ki se pred Višjim sodiščem v Ljubljani vodi zaradi odločanja o pritožbah dedičev D. D. in E. E. zoper sklepa sodišča prve stopnje z dne 24. 4. in 13. 7. 2023 pod opr. št. II Cp 1572/2023 sta navedena dediča na sodišče po elektronski pošti dne 21. 9. 2023 poslala vlogo, v kateri smiselno zahtevata izločitev višjih sodnikov Višjega sodišča v Ljubljani A. A., B. B. in C. C. Navajata, da navedeni sodniki o predmetni zadevi ne smejo odločati, ker so lagali in krivo pisno pričali glede namembnosti in vrednosti nepremičnin, ki jih je F. F. v preteklosti podarila G. G. in H. H.

3. Sodnik ne sme opravljati sodne funkcije ali soditi v konkretni zadevi, če obstajajo okoliščine, ki vzbujajo dvom v njegovo nepristranskost ali objektivnost, ki jih zakon o pravdnem postopku (ZPP) določa v 70. členu. Izločitev sodnika lahko zahteva tudi stranka, ki mora navesti okoliščine, na katere svojo zahtevo za izločitev opira (prvi in četrti odstavek 72. člena ZPP). To pomeni, da mora določno navesti okoliščine, zaradi katerih meni, da posamezni sodnik v konkretni zadevi sodniške funkcije ne sme opravljati oziroma mora navesti tiste okoliščine, ki vzbujajo dvom o njegovi nepristranskosti (70. člen ZPP).

4. Sodišče druge stopnje ugotavlja, da dediča v zahtevi za izločitev takšnih konkretnih okoliščin nista navedla, saj sta svoj očitek, da naj bi navedeni sodniki lagali in krivo (pisno) pričali podala le pavšalno, brez konkretizacije na kakšen način in kdaj naj bi to storili ter brez konkretnih pojasnil glede nepremičnin, v zvezi s katerimi podajata svoj očitek. Iz njunih navedb tako izhaja le odklonilno stališče do sodnikov oziroma do njihovega predhodnega odločanja, ne gre pa za argumentirane navedbe o morebitnem izločitvenem razlogu. Že iz tega razloga je njun predlog nepopoln. Vloge dedičev zato vsebinsko ni bilo mogoče presojati in jo je bilo treba v skladu s šestim odstavkom 72. člena ZPP zavreči.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 70, 72, 72/1, 72/4, 72/6

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep I Cp 63/2024
Sodna praksa višjih sodišč, 2024-01-16

pritožba zoper sklep o zavrženju pritožbe - nepodpisana pritožba - nepopolna vloga

Sodišče prve stopnje je zavrglo pritožbo z dne 3. 4. 2023, ker pritožba ni podpisana. Po določbi tretjega odstavka 343. člena ZPP je takšna pritožba nepopolna in jo mora sodišče zavreči. Sodišče ne more vrniti te vloge v popravo, saj je ZPP jasen, da se določbe 336. člena ZPP v postopku s pritožbo ne uporabljajo glede določbe 108. člena ZPP o vračanju nepopolnih vlog v dopolnitev.

Pritožba se zavrne kot neutemeljena in se potrdi sklep sodišča prve stopnje z dne 6. 6. 2023.

1. Sodišče prve stopnje je s sklepom z dne 6. 6. 2023 zavrglo pritožbo dedinje A. A., ki je bila vložena 3. 4. 2023 (list. št. 46).

2. Proti temu sklepu vlaga pritožbo dedinja A. A. Prosi za oprostitev plačila sodne takse in navaja razloge. Pritožbo je podpisala.

4. Sodišče prve stopnje je zavrglo pritožbo z dne 3. 4. 2023, ker pritožba ni podpisana. Po določbi tretjega odstavka 343. člena ZPP je takšna pritožba nepopolna in jo mora sodišče zavreči. Sodišče ne more vrniti te vloge v popravo, saj je ZPP jasen, da se določbe 336. člena ZPP v postopku s pritožbo ne uporabljajo glede določbe 108. člena ZPP o vračanju nepopolnih vlog v dopolnitev.

5. Treba pa je ugotoviti, da je bila pritožnica na to opozorjena, saj je v pravnem pouku (list. št. 41) v izpodbijanem sklepu bilo zapisano, da mora biti pritožba podpisana. Takšna je tudi ustaljena sodna praksa

6. Pritožba ni utemeljena in tudi niso podani razlogi, na katero pritožbeno sodišče pazi po uradni dolžnosti, kar je narekovalo zavrnitev pritožbe in potrditev sklepa sodišča prve stopnje (2. točka 365. člena ZPP).

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 343, 343/3

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep IV Cpg 138/2023
Sodna praksa višjih sodišč, 2024-01-25

Đorđe Grbović (preds.), Renata Horvat (poroč.), Tadeja Zima Jenull

Pritožnik je pritožbo umaknil, še preden je pritožbeno sodišče o njej odločilo, zato je bil izdan ugotovitveni sklep o umiku pritožbe.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom pri subjektu vpisa A. d. o. o. vpisalo vstop novega družbenika B., d. o. o., s poslovnim deležem 1.929.062,20 EUR, v odstotku: 12,5800 %, ter spremembo poslovnega deleža zaporedna številka 297224 iz 2.730.573,74 EUR na 801.511,54 EUR, v odstotku: iz 17,8069 % na 5,2269 %.

2. Družbenik subjekta spisa Slovenski državni holding, d. d., je proti sklepu pravočasno vložil pritožbo, subjekt vpisa pa je nanjo odgovoril.

3. Še preden je pritožbeno sodišče odločilo o pritožbi, je pritožnik z dopisom z dne 16. 1. 2024 pritožbo umaknil. Subjekt vpisa se je z umikom strinjal in povračila stroškov postopa ni zahteval.

4. Drugi odstavek 334. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) v zvezi z 19. členom Zakona o sodnem registru (ZSReg) in 42. členom Zakona o nepravdnem postopku (ZNP-1) določa, da dokler sodišče druge stopnje ne izda odločbe, lahko stranka umakne že vloženo pritožbo. Pritožbeno sodišče je glede na navedeno izdalo ugotovitveni sklep o umiku pritožbe.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 334, 334/2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep Cst 117/2024
Sodna praksa višjih sodišč, 2024-05-23

Renata Horvat (preds.), Đorđe Grbović (poroč.), Tadeja Zima Jenull

sklep o prodaji - sestava sodišča - strokovni sodelavec

Pritožba ne more uspeti z očitkom, da je strokovna sodelavka odločala o vprašanju prodaje premoženja, ki je presegalo vrednostni prag, iznad katerega ne bi bila smela odločati. Predmet pritožbenega izpodbijanja je sklep o ugovoru, tega pa je izdala sodnica, s čimer pa je bila morebitna prejšnja napaka sanirana.

Pritožba se zavrne in se izpodbijani sklep potrdi.

1. Dolžnik se pritožuje proti sklepu, s katerim je sodišče prve stopnje zavrnilo njegov ugovor z dne 20. 2. 2024 zoper sklep o prodaji. Tega je izdala strokovna sodelavka, z njim pa je bilo odločeno, da se proda dolžnikov polovični delež parcele št. 000/2 k. o. št. ... skupaj s polovičnim deležem, ki pripada stečajni dolžnici iz drugega postopka osebnega stečaja. Kot način prodaje je bilo določeno zavezujoče zbiranje ponudb, izhodiščna cena dolžnikovega deleža pa postavljena na 220.181,50 EUR.

2. Pritožba ne more uspeti z očitkom, da je strokovna sodelavka odločala o vprašanju prodaje premoženja, ki je presegalo vrednostni prag iz 4. točke tretjega odstavka 53. člena Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju (ZFPPIPP), iznad katerega ne bi bila smela odločati. Predmet pritožbenega izpodbijanja je sklep o ugovoru, tega pa je izdala sodnica, s čimer pa je bila morebitna prejšnja napaka sanirana.

3. Pritožbeno sodišče se s pritožnikom ne strinja, da sodišče prve stopnje ni konkretno pojasnilo, kako je prišlo do izhodiščne cene. Obrazložilo je, da je sledilo upraviteljičinemu predlogu, da se po neuspešni dražbi z dne 28. 9. 2023 in glede na tamkajšnje zanimanje kupcev izhodiščno ceno določi na ravni predzadnje ponudbe s tiste dražbe. Nadalje četudi identiteta dražitelja, ki je to ponudbo dal, res ni razvidna iz izpodbijanega sklepa, ni videti, zakaj bi bilo to odločilno za pravilnost tega sklepa. Da tega ni mogoče preizkusiti, pa v nobenem primeru ne drži.

4. Pritožnik navaja, da ni prejel zapisnika o dražbi, od koder bi bil lahko preveril predzadnjo ponudbo. Nikjer ni določeno, da bi bilo treba zapisnik dražbe vročati dolžniku, da pa bi mu bil onemogočen vpogled v ta zapisnik, pa pritožnik ne trdi.

5. Pritožbeni očitek o nesorazmerju med terjatvijo in izhodiščno ceno je presplošen in nerazumljiv.

6. Ker pritožbeni razlogi niso utemeljeni in ker uradni preizkus izpodbijanega sklepa ni pokazal absolutno bistvenih postopkovnih kršitev ali napačne uporabe materialnega prava (drugi odstavek 350. člena v zvezi s 366. členom Zakona o pravdnem postopku, ZPP, in prvim odstavkom 121. člena ZFPPIPP), je pritožbeno sodišče pritožbo zavrnilo in izpodbijani sklep potrdilo (2. točka 365. člena in 353. člen ZPP v zvezi s prvim odstavkom 121. člena ZFPPIPP).

Zakon o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju (2007) - ZFPPIPP  - člen 53, 53/3, 53/3-4, 331

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.