VSL Sodba I Cp 207/2023
Sodna praksa višjih sodišč, 2023-03-23

CIVILNO PROCESNO PRAVO - OBLIGACIJSKO PRAVO

postopek v sporu majhne vrednosti - ugovor zastaranja terjatve - triletni zastaralni rok - pritožbene novote

Sodišče prve stopnje je moralo in smelo obravnavati ugovor zastaranja le v okviru njegovega dejanskega obsega. Novih navedb glede zastaranja, ki jih toženec podaja šele v pritožbi, pritožbeno sodišče ne sme upoštevati.

I. Pritožba se zavrne in se sodba sodišča prve stopnje v izpodbijanem delu potrdi.

II. Toženec mora v 8 dneh tožeči stranki povrniti 186 EUR stroškov pritožbenega postopka, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi od poteka roka za prostovoljno izpolnitev dalje.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo tožencu naložilo, da mora tožeči stranki v osmih dneh plačati 617,63 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od zneskov in datumov, natančneje navedenih v I. točki izreka sodbe, ter 324,53 EUR pravdnih stroškov.

2. Zoper takšno sodbo se v delu, ki se nanaša na plačilo 419,99 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 16. 4. 2018, pritožuje toženec. Predlaga spremembo sodbe. Navaja, da se pritožuje zaradi napačne uporabe materialnega prava in „bistvenih postopkovnih kršitev“. Slednjih ne konkretizira, sicer pa v pritožbi navaja, da je ugovarjal zastaranje terjatve tožeče stranke „iz naslova računa s 7. 4. 2018“, saj je zapadla najkasneje 45 dni po tem, ko je toženec izdal račun s 26. 1. 2018 in ne šele ob izdaji računa tožeče stranke.

3. Tožeča stranka v odgovoru predlaga zavrnitev pritožbe. Izpostavlja, da se toženec v pritožbi ponovno sklicuje na zastaranje, a na drugi dejanski podlagi kot prej. Kljub temu na pritožbene navedbe tudi vsebinsko odgovarja.

5. Ker vrednost spornega predmeta v obravnavani zadevi ne presega 2.000 EUR (gre torej za spor majhne vrednosti, v katerem se uporabljajo pravila 30. poglavja Zakona o pravdnem postopku; ZPP), se sme sodba izpodbijati samo zaradi bistvene kršitve določb pravdnega postopka iz 2. odstavka 339. člena ZPP in zaradi zmotne uporabe materialnega prava (1. odstavek 458. člena ZPP).

6. Če se sodišče prve stopnje ne bi opredelilo do navedb toženca, s katerimi bi ta utemeljeval svoj ugovor zastaranja, bi to lahko predstavljalo bistveno kršitev določb pravdnega postopka iz 2. odstavka 339. člena ZPP. A tožeča stranka v odgovoru na pritožbo pravilno izpostavlja, da ni tako. Navedb, s katerimi utemeljuje ugovor zastaranja v pritožbi, namreč toženec v postopku pred sodiščem prve stopnje ni podal. Ugovor zoper sklep o izvršbi je utemeljeval tako:

„Račun …s 7. 4. 2108 v znesku 419,99 EUR, ki je zapadel v plačilo 15. 4. 2108, je zastaral. Tako upnik kot dolžnik sta gospodarska subjekta, zato za terjatve iz naslova njunega pogodbenega sodelovanja … velja 3-letni zastaralni rok. Upnik je predlog za izvršbo vložil 19. 4. 2021, torej po izteku zastaralnega roka.“

Zgolj v tem okviru je sodišče prve stopnje moralo in smelo obravnavati ugovor zastaranja, saj ga sme v skladu s 3. odstavkom 335. člena Obligacijskega zakonika (OZ) upoštevati le na ugovor in zato tudi v dejanskem obsegu ugovora tožene stranke. To je (materialno pravno pravilno) sodišče prve stopnje naredilo v 12. točki obrazložitve izpodbijane sodbe.

7. (Novih) navedb, s katerimi tožnik v pritožbi utemeljuje zastaranje, višje sodišče glede na določbe 451., 452. in 1. odstavka 458. člena ZPP ter ob s posebnostmi postopka v sporu majhne vrednosti usklajeni razlagi 1. odstavka 337. člena ZPP ne sme upoštevati.

8. Pritožba torej ni utemeljena, razlogov, na katere pazi po uradni dolžnosti, pa višje sodišče ni našlo – sodišče prve stopnje je materialno pravo (določbe OZ in pogodbe o medsebojnem sodelovanju s 16. 12. 2009) uporabilo pravilno, bistvenih kršitev iz 2. točke 339. člena ZPP pa ni napravilo. Pritožbo je bilo zato v skladu s 353. členom ZPP treba zavrniti in sodbo v izpodbijanem delu potrditi.

9. Zaradi pritožbenega neuspeha mora pritožnik tožeči stranki povrniti 186 EUR stroškov pritožbenega postopka – 250 odvetniških točk za sestavo odgovora na pritožbo, skupaj z 2 % materialnih stroškov (med katere spadajo tudi neutemeljeno posebej priglašeni stroški poštnine) in 22 % davka na dodano vrednost.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 337, 337/1, 339, 339/2, 451, 452, 458, 458/1

Obligacijski zakonik (2001) - OZ  - člen 335, 335/3

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.