VSK Sodba PRp 999/2023
Sodna praksa višjih sodišč, 2024-01-31

Vitomir Bohinec (preds.), mag. Jana Petrič (poroč.), Matej Štros

ustavitev postopka o prekršku - opis prekrška - konkretizacija - razveljavitev sodbe

Po mnenju pritožbenega sodišča ti znaki so podani, saj opis, da je storilec oškodovanko odrinil iz vozila in nanjo kričal, pri čemer se je oškodovanka prestrašila, se počutila prizadeto in prestrašeno, zadošča in ni treba, da se dobesedno povzame besede, ki naj bi jih storilec pri kričanju izrekel. Pri zaključku, da naj bi iz izjave oškodovanke izhajalo, da je dejanje izzvala in da zato storilčevega ravnanja ni mogoče opredeliti kot nesramnega in nasilnega, pa gre že za dokazno oceno izjave oškodovanke, kar je lahko le predmet dokaznega postopka, ki pa ga sodišče prve stopnje še ni izvajalo. Povedano pa pomeni, da pogoji za ustavitev postopka po 1. točki prvega odstavka 136. člena ZP-1 niso podani.

I. Pritožbi se ugodi, izpodbijana sodba se razveljavi, zadeva pa vrne sodišču prve stopnje v novo odločitev.

1. Z izpodbijano sodbo je Okrajno sodišče v Postojni ustavilo postopke o prekršku po četrtem v zvezi s prvim odstavkom 6. člena ZJRM-1, ker v plačilnem nalogu opisano dejanje ni prekršek.

2. Zoper sodbo se pritožuje prekrškovni organ. Opisuje potek dogodkov iz dosedanjega postopka. Sklicuje se na Zakon o preprečevanju nasilja v družini (v nadaljevanju ZPND) in opredelitev nasilja v 2. členu tega zakona ter na določbe ZJRM-1. Pritožnik meni, da je na podlagi opisanega poteka dogodkov in citiranih zakonskih določb storilec nedvomno odgovoren za očitani prekršek. Sporočajo še, da so obravnavali tudi pisno pritožbo storilca zoper ravnanje policista in da je disciplinski organ ugotovil pravilno postopanje policista.

3. V odgovoru na pritožbo je zagovornica storilca pritrdila razlogom sodišča prve stopnje in predlagala zavrnitev pritožbe. V pritožbi prekrškovni organ navaja tudi novote, ki po njenem mnenju niso dopustne.

5. Kot pravilno navaja sodišče prve stopnje, mora biti dejanje, ki je prekršek v opisu dejanja v plačilnem nalogu konkretizirano. Iz opisa dejanja v plačilnem nalogu izhaja, da se je storilec do bivše žene vedel na nasilen in nesramen način s tem, da jo je odrinil iz vozila in nato stopil iz vozila in nanjo kričal. Pri tem se je bivša žena prestrašila in se počutila prizadeto in v strahu in bila vidno razburjena. Sodišče prve stopnje je postopek ustavilo iz razloga po 1. točki prvega odstavka 136. člena Zakona o prekrških (v nadaljevanju ZP-1). Gre za razlog, pri katerem sodišče ne ocenjuje dokazov, temveč le ugotavlja, ali so v opisu dejanja podani znaki prekrška. Po mnenju pritožbenega sodišča ti znaki so podani, saj opis, da je storilec oškodovanko odrinil iz vozila in nanjo kričal, pri čemer se je oškodovanka prestrašila, se počutila prizadeto in prestrašeno, zadošča in ni treba, da se dobesedno povzame besede, ki naj bi jih storilec pri kričanju izrekel. Pri zaključku, da naj bi iz izjave oškodovanke izhajalo, da je dejanje izzvala in da zato storilčevega ravnanja ni mogoče opredeliti kot nesramnega in nasilnega, pa gre že za dokazno oceno izjave oškodovanke, kar je lahko le predmet dokaznega postopka, ki pa ga sodišče prve stopnje še ni izvajalo. Povedano pa pomeni, da pogoji za ustavitev postopka po 1. točki prvega odstavka 136. člena ZP-1 niso podani.

6. Ker zaradi napačnega materialnopravnega stališča sodišče prve stopnje sploh še ni izvedlo preizkusa zahteve za sodno varstvo, je pritožbeno sodišče na podlagi povedanega pritožbi ugodilo, izpodbijano sodbo razveljavilo, zadevo pa vrnilo sodišču prve stopnje v novo odločitev.

Zakon o prekrških (2003) - ZP-1  - člen 136, 136/1, 136/1-1

Zakon o varstvu javnega reda in miru (2006) - ZJRM-1  - člen 6, 6/1, 6/4

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.