VSL Sklep II Cp 132/2024
Sodna praksa višjih sodišč, 2024-02-14

dr. Tadeja Jelovšek (preds.), Majda Irt (poroč.), Dušan Barič

motenje posesti - motilno dejanje - enkratno motilno dejanje - zadnje posestno stanje - nedopustna pritožbena novota

Motenje posesti je dejanje, s katerim nastane spremenjeno posestno stanje, ko je dosedanjemu dejanskemu posestniku oblast nad stvarjo v določenem delu omejena. Upoštevaje dejstvo, da je drugi toženec na spornem zemljišču parkiral svoje vozilo le krajši čas in ob prepričljivi ugotovitvi, da je avto s prikolico na spornem mestu pustil zato, ker je bila cesta do njegove hiše neprevozna, o volji tožencev, da bi s tem dejanjem pridobila posest zase, ni moč govoriti. Pritožbeno sodišče zato pritrjuje življenjsko prepričljivemu razlogovanju sodišča, da je šlo za enkratno dejanje, katerega namen ni bil v samovoljnem spreminjanju obstoječega posestnega stanja.

I. Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

II. Pravdni stranki nosita svoje stroške pritožbenega postopka.

1. Okrajno sodišče v Sevnici (v nadaljevanju: sodišče) je zavrnilo tožbeni zahtevek, s katerim je tožnik v motenjskem sporu od tožencev zahteval takojšnjo odstranitev osebnega avtomobila in avto prikolice z dela parkirišča na parc. št. 406/2, k.o. X ter prepoved nadaljnjega onemogočanja nemotene uporabo tega dela parkirišča s takimi oz. podobnimi dejanji. Ugodilo je ugovoru tožencev in razveljavilo začasno odredbo z dne 3. 5. 2023. Tožniku je naložilo, da tožencema povrne 1.827,84 EUR stroškov pravdnega postopka s pripadajočimi zakonskimi zamudnimi obrestmi.

2. Tožnik odločitve sodišča ne sprejema in zoper njo vlaga pravočasno pritožbo, v kateri uveljavlja vse pritožbene razloge iz prvega odstavka 338. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP). Sodišče je prezrlo navedbo tožencev, da bi lahko parkirala drugje. Izpostavlja intenziteto posega v njegovo mirno uživanje posesti. V obravnavanem primeru je enkraten poseg trajal dva dneva; pri tem pa ni pomembna le dolžina, ampak tudi volja. Drugi toženec je jasno povedal, da vozila ne bo umaknil, čeprav so bile v neposredni bližini na voljo alternativne možnosti parkiranja. Na spornem mestu po 23. 4. 2023 ni bilo več parkirano zaradi izdane začasne odredbe. Če začasna odredba ne bi bila izdana, bi bilo vozilo ponovno parkirano.

Soglasje lastnika zemljišča, na katerem se izvede motenje služnosti, se predpostavlja. O poteku dogodkov je bil prvi toženec obveščen.

Pritožba izpostavlja neverodostojnost pričanja drugega toženca in priče A. A. Motenje pa se ni zaključilo 23. 4. 2023, saj sta mu toženca zatrdila, da bosta ponovno parkirala na njegovem parkirišču in motila njegovo posest.

3. Toženca v odgovoru na pritožbo pritrjujeta pravnim naziranjem, ugotovitvam in zaključkom sodišča. Predlagata zavrnitev pritožbe in priglašata stroške pritožbenega postopka.

5. Tožnik zatrjuje motenje posesti dela parc. št. 406/2, k. o. X, ki ga je uporabljal kot parkirišče. Sodišče je ugotovilo, da je drugi toženec na tem delu zemljišča 22. 4. 2023 pustil svoj avtomobil s prikolico. Prepričljiv in z dokazi podprt je zaključek sodišča, da je temu botrovala neprevozna cesta do njegove hiše. Šlo je za enkratno dejanje, kar priznava tudi tožnik. Ta v pritožbi povsem posplošeno zatrjuje, da bi toženca v primeru odsotnosti izdaje začasne odredbe na spornem mestu ponovno parkirala.

6. Zmotno je pritožbeno razlogovanje o alternativnih možnostih parkiranja. Drugi toženec je v svoji izpovedbi pojasnil, da je avto s prikolico pustil na spornem prostoru, ker je bil cesta do hiše neprevozna. Tisti dan tožnika ni bilo, on pa ni imel možnosti, da bi vozilo pustil drugje. V kamnolomu ga nikakor ne bi mogel pustiti. Avto s prikolico meri več kot 7 metrov, zato bi segal na cesto in onemogočal vožnjo mimo. Tožnikovo vozilo, parkirano v kamnolomu, pa prometa ni oviralo. Poleg tega se kamnolom nahaja le 50 metrov stran.

7. S posestnim varstvom je varovana dejanska oblast nad stvarjo, neodvisno od obstoja pravne podlage za posest. Po določbi 426. člena ZPP se obravnavanje tožbe zaradi motenja posesti omeji samo na ugotavljanje in dokazovanje dejstev zadnjega posestnega stanja in nastalega motenja. Izključeno je odločanje o pravici do posesti, o pravni podlagi, poštenosti ali nepoštenosti posesti ali odškodninskih zahtevkih. Motenje posesti je dejanje, s katerim nastane spremenjeno posestno stanje, ko je dosedanjemu dejanskemu posestniku oblast nad stvarjo v določenem delu omejena

. Upoštevaje dejstvo, da je drugi toženec na spornem zemljišču parkiral svoje vozilo le krajši čas

in ob prepričljivi ugotovitvi, da je avto s prikolico na spornem mestu pustil zato, ker je bila cesta do njegove hiše neprevozna, o volji tožencev, da bi s tem dejanjem pridobila posest zase, ni moč govoriti. Pritožbeno sodišče zato pritrjuje življenjsko prepričljivemu razlogovanju sodišča, da je šlo za enkratno dejanje, katerega namen ni bil v samovoljnem spreminjanju obstoječega posestnega stanja.

8. Pritožbene navedbe ne vzbujajo dvoma v pravilnost dokazne ocene sodišča. Navedbam tožencev nenazadnje pritrjuje tudi odgovor Občine B. z dne 24. 4. 2023, iz katerega izhajajo ugotovitve o nestabilnosti brežine. Pritožbena zatrjevanja, da sta mu toženca v telefonskem pogovoru zatrdila, da bosta tudi v prihodnje parkirala na spornem delu in motila njegovo posest, pa predstavljajo nedopustno pritožbeno novoto, ki je pritožbeno sodišče, skladno z določbo 337. člena ZPP, ne sme upoštevati.

9. Pritožbeno sodišče pritrjuje zaključku sodišča, da v obravnavanem primeru ni moč govoriti o motenju posesti, zato so nepomembne pritožbene navedbe o pasivni legitimaciji prvega toženca in (ne)utemeljenosti izdane začasne odredbe.

10. Pritožba tožnika ni utemeljena, pritožbeno sodišče pa tudi ni ugotovilo procesnih in materialnih kršitev, na katere - skladno z določbo drugega odstavka 350. člena ZPP - pazi po uradni dolžnosti. Zato je pritožbo zavrnilo in sklep sodišča prve stopnje potrdilo (353. člen v zvezi s 366. členom ZPP).

11. Tožnik s pritožbo ni uspel, zato nosi svoje stroške pritožbenega postopka. Odgovor tožencev na pritožbo pa ni v bistvenem prispeval k razjasnitvi zadeve na pritožbeni stopnji, zato stroške, ki sta jih imela z njim, nosita sama (154., 155. in tretji odstavek 165. člena ZPP).

Primerjaj VSL sklep II Cp 796/2023 z dne 11. 7. 2023.

Ob upoštevanju trditvene podlage in tožbenega zahtevka je bilo ugotovljeno, da je bil poseg izveden 22. 4. 2023.

Stvarnopravni zakonik (2002) - SPZ  - člen 24, 33

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 337, 337/1, 426

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.