VSC Sklep II Cp 138/2024
Sodna praksa višjih sodišč, 2024-04-26

Aleksander Šmid (preds.), Petra Robič Verbovšek (poroč.), Tatjana Kamenšek Krajnc

zadržanje na zdravljenju v oddelku pod posebnim nadzorom brez privolitve - odpustitev iz oddelka pod posebnim nadzorom pred potekom roka

Sodišče prve stopnje je po oceni sodišča druge stopnje napravilo prepričljivo dokazno oceno, temelječo na metodološkem načelu iz 8. člena ZPP, in pravilno zaključilo, da pogoji za odpust po 78. oz. 71. členu ZDZdr niso podani, ker se zdravstveno stanje udeleženca še ni toliko izboljšalo. Tako pritožba ne uspe prepričati, da ne bi bilo več razlogov za zadržanje udeleženca v varovanem oddelku socialno varstvenega zavoda.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom z dne 4. 4. 2024 zavrnilo predlog, datiran z dnem 5. 3. 2024, ki ga je vložil udeleženec A. A. za odpust iz varovanega oddelka Doma Nine Pokorn Grmovje pred potekom roka iz sklepa sodišča Okrajnega sodišča v Žalcu Pr 15/2022 z dne 12. 10. 2023, ki poteče dne 11. 10. 2024.

2. Proti sklepu se pravočasno pritožuje zadržana oseba (v nadaljevanju tudi udeleženec, pritožnik) po pooblaščenki, iz vseh pritožbenih razlogov, primarno zaradi napačne ugotovitve dejanskega stanja in zaradi zmotne uporabe materialnih določil Zakona o duševnem zdravju, v tej posledici pa tudi zaradi zagrešene bistvene kršitve pravil postopka, saj sklep v delih sploh ni obrazložen. Predlaga, da pritožbeno sodišče pritožbi ugodi in predlogu v celoti ugodi, podredno pa, da sklep razveljavi in zadevo vrne sodišču v ponovno odločanje.

Sklicujoč se na pogoje iz 39. člena Zakona o duševnem zdravju izpostavlja potrebno sočasno izpolnjenost pogojev za zadržanje osebe, predvsem zaradi varovanja osebnostnih pravic vsakokratne zadržane osebe, ker gre za tako odločujoč poseg prostorske narave, da je potrebno te pogoje obravnavati restriktivno. Navaja, da iz zaključka strokovnega mnenja B. B. izhaja, da je vedenjske problematike pri udeležencu manj, ter njen predlog, da se sodišče izreče glede bivanja izven varovane enote. Kljub temu pa izvedenka, katere mnenja udeleženec ne sprejema, meni, da še vedno obstojijo pogoji za njegovo zadržanje; gre za pavšalne ugotovitve, ki nimajo osnove v nobeni listinski dokumentaciji in so kontradiktorne dejstvom iz pridobljene medicinske dokumentacije v spisu.

Sklep je neobrazložen v delu, ki se nanaša na ugotovitev, ali je mogoče stalno oskrbo oz. varstvo udeleženca zagotoviti v domačem okolju ali na drug način. Navaja, da udeleženec podaja predlog za premestitev na odprti oddelek istega zavoda, pri čemer pa sodišče ne poda objektivne presoje niti ne obrazloži, zakaj stalne oskrbe in varstva ni mogoče zagotoviti na odprtem oddelku zavoda. Iz medicinske dokumentacije namreč izhaja, da stalna oskrba in varstvo zaradi rednega jemanja terapije ni potrebna, izvedenka je ugotovila, da udeleženec verbalno izraža kritičnost tako do svojih preteklih ravnanj kot tudi glede jemanja terapije, iz spisovnega gradiva pa tudi ni mogoče razbrati težav z jemanjem terapije, zaradi česar bi se moralo sodišče opredeliti, zakaj meni in na kakšen način je ugotovilo, da udeleženec potrebuje stalno oskrbo in varstvo, ki ju ni mogoče zagotoviti v domačem okolju ali na drug način. Da je zadržanje na varovanem oddelku zavoda upravičeno, je potrebno tudi, da sodišče dokazno podprto ugotovi, da oseba ogroža svoje življenje ali življenje drugih ali da huje ogroža svoje zdravje ali zdravje drugih ali da povzroča hudo premoženjsko škodo sebi ali drugim. Izvedenka je pojasnila, da udeleženec ni agresiven do sebe ali do drugih, niti ni pod vplivom akutnega psihotičnega doživljanja, kar pomeni, da sebe oziroma drugih ne ogroža, po zaključkih sodišča pa je tudi napredoval v smislu kritičnosti do svoje bolezni in jemanja zdravil, kar pomeni, da ne gre za nobeno ogrožanje zdravja. Sodišče tudi v ničemer se presodi, ali je mogoče nadzor oz. varstvo izvajati izven zaprtega oddelka, zaradi česar se sklepa ne da preizkusiti.

5. V skladu s 30. členom Zakona o duševnem zdravju (ZDZdr) in 42. členom Zakona o nepravdnem postopku (ZNP-1), v zvezi s 366. in 350. členom Zakona o pravdnem postopku (ZPP), je sodišče druge stopnje na podlagi smiselne uporabe določb ZPP preizkusilo pritožbo v mejah pritožbenih razlogov ter opravilo uradni preizkus glede na naravo in vrsto nepravdnega postopka. Določbe ZPP so uporabljene na podlagi 42. člena ZNP-1 v zvezi s prvim odstavkom 30. člena ZDZdr.

6. Sodišče prve stopnje je ob ugotovljenih dejstvih pravilno uporabilo materialno pravo, ki ga je povzelo v točki XXV v povezavi s točko XXIII obrazložitve izpodbijanega sklepa, in katerega predstavljajo določbe členov 78, 71 ter 74 ZDZdr. Pritožba ima sicer prav, ko trdi, da je predčasen odpust iz oddelka pod posebnim nadzorom mogoč, če se zdravstveno stanje osebe toliko izboljša, da ni več razlogov za zadržanje v oddelku pod posebnim nadzorom, pri čemer se presoja razlogov ugotavlja po pogojih iz 39. člena ZDZdr. Vendar se v obravnavanem primeru udeleženec ne nahaja na zdravljenju v oddelku pod posebnim nadzorom psihiatrične bolnišnice, temveč je bil na podlagi sklepa Okrajnega sodišča v Žalcu Pr 15/2022 z dne 12. 10. 2023, kar pritožbeno ni sporno, zadržan na zdravljenju v varovanem oddelku Doma Nine Pokorn Grmovje. Za postopek odpusta iz varovanega oddelka se zato v skladu s členom 78 ZDZdr smiselno uporabljajo določbe člena 71 o tolikšnem izboljšanju zdravstvenega stanja osebe, da ni več razlogov za zadržanje na zdravljenju v varovanem oddelku (socialno varstvenega zavoda). Slednjemu nenazadnje pritrjuje tudi pritožba, ko, čeprav se najprej (zmotno) sklicuje na 39. člen ZDZdr, nato pravilno povzema besedilo 74. člena

istega zakona v delu, ki v povezavi s členom 75 ZDZdr določa pogoje za sprejem v varovani oddelek (in tamkajšnje nahajanje) - ti morajo res biti podani kumulativno, in smiselno zatrjuje, da zaradi izboljšanja pritožnikovega zdravstvenega stanja ne obstajajo več vsi v zakonu določeni pogoji. Ob tem, ko niti izrecno niti vsebinsko ne izpodbija obstoja pogojev iz četrte, pete in šeste alineje 74. člena,

in ko sicer izpostavi izvedenkino pojasnilo, da akutno bolnišnično zdravljenje ni potrebno, vendar lahko tej zadnji oceni pritožbeno sodišče zgolj pritrdi (pogoj iz prve alineje), upoštevaje dejstvo, da je bil pritožnik sprejet v varovani oddelek socialno varstvenega zavoda, se pritožbeno sodišče v nadaljevanju opredeljuje le do pogojev, ki sta pritožbeno izpodbijana (pogoj iz druge in tretje alineje 74. člena ZDZdr).

7. Očitek pritožnika, da je izpodbijani sklep neobrazložen in da ga ni mogoče preizkusiti, s čimer uveljavlja postopkovno kršitev iz 14. točke drugega odstavka 339. člena ZPP, je neutemeljen. Izpodbijani sklep vsebuje vse razloge, ki omogočajo njegov preizkus. Pritožba sicer izpostavlja, da udeleženec v predlogu podaja predlog za premestitev na odprti oddelek istega zavoda, o čemer pa sodišče ne odloča in ta tudi ni predmet presoje obravnavane odločitve; prvostopno sodišče je namreč skladno vsebini predloga odločalo o predlaganem odpustu. S tem, ko se je sodišče v točkah XIX do XXVIII ob zavrnitvi njegovega predloga za predčasen odpust opredelilo, da udeleženec še potrebuje stalno oskrbo in varstvo v okviru varovanega oddelka socialno varstvenega zavoda, in o tem navedlo razloge za svoj zaključek, je hkrati odgovorilo, zakaj mu stalne oskrbe in varstva ni moč zagotoviti v domačem okolju ali na drug način.

Pritožniku lastna, brez podlage v dokaznem postopku, je ocena, za katero trdi, da izhaja iz medicinske dokumentacije, in sicer da stalna oskrba in varstvo zaradi rednega jemanja terapije nista potrebna. Kot to izhaja iz izpodbijanega sklepa, udeleženec kljub temu, da trenutno nima akutnih simptomov shizofrenije, še vedno prejema zelo visoko redno medikamentozno terapijo v obliki depoja, prejema jo pod nadzorom in deloma tudi v tekočini. Stabilno psihično stanje je le posledica bivanja na varovanem oddelku, kar je visoko strukturirano okolje, s stalnim nadzorom strokovnega osebja in jemanjem terapije pod nadzorom, pri čemer pa še vedno prihaja do vedenjskih zapletov z odklonilnostjo, obtoževanjem drugih, poskusi nejemanja zdravil in pobegi.

Ob pregledu izvedenke so se izrazile njegove osebnostne poteze, ki mu onemogočajo aktivno in funkcionalno življenje, kar so lastnosti, ki so zelo nevarne za ponovni recidiv od PAS, zato še vedno potrebuje stalno oskrbo in varstvo v okviru varovanega oddelka socialno varstvenega zavoda, kjer prejema terapijo pod nadzorom in ima zagotovljeno vso oskrbo, kar je zaključek, pri katerem se je sodišče oprlo na oceno izvedenke, ta pa je svojo oceno temeljila na številnih preteklih konkretiziranih dogodkih ter na temeljitem pregledu udeleženca na naroku (ugotovljeni napetost, seganje v besedo, izrečena kletvica, žaljivka, predčasna zapustitev prostor). Tudi glede v pritožbi izpostavljenega sklicevanja na kritičnost do preteklih dejanj in jemanja terapije se sodišče opredeli - res ugotavlja napredek do bolezni in jemanja zdravil, vendar hkrati ugotovi tudi le verbalno zagotavljanje, glede na vedenjske zaplete.

Tudi izvedenka, katere oceno sodišče povzema, kot to izhaja iz točke XIX obrazložitve izpodbijanega sklepa, se do vprašanja opredeli - ocenjuje, da bi zadržani ob kritičnosti do odvisnosti razumel, da je glede na strokovno doktrino bivanje na oddelku najboljši način, da pridobi določene sposobnosti samostojnega funkcioniranja, delovne navade in strukturo ter odnos do psihoaktivnih substanc, pri njem pa je nasprotno ves čas pogovora razbrati le željo, da se mu omogoči način življenja kot pred sprejemom na varovani oddelek, čeprav ta ni bil v dobro niti njemu niti drugim, ki so sobivali z njim. Tako pritožba ne uspe omajati zaključka, ki ga je razbrati iz izpodbijanega sklepa, to je, da udeležencu stalne oskrbe in potrebnega varstva ni mogoče zagotoviti v domačem okolju ali na drug način, ker zaenkrat še potrebuje stalno oskrbo in varstvo v okviru varovanega oddelka socialno varstvenega zavoda.

8. Nadalje pritožba s svojimi sicer pravilnimi, a selektivnimi navedbami, da pritožnik ni agresiven do sebe ali do drugih niti ni pod vplivom akutnega psihotičnega doživljanja, ter na njih temelječi lastni oceni, da ne ogroža niti sebe niti drugih, zaradi svoje kritičnosti do bolezni in jemanja zdravil pa ne ogroža svojega zdravja, ne more uspeti izpodbiti prepričljivega in dokazno podprtega zaključka prvostopnega sodišča, da zaradi postavljenih mu diagnoz zadržani ni sposoben trajno nadzorovati vedenja in ga imeti pod nadzorom, zaradi česar lahko zaradi bolezensko pogojene impulzivnosti nastopijo okoliščine, v katerih bi ogrozil tako sebe kot druge. Tudi ne nadaljnjega zaključka, da zato potrebuje 24 urni nadzor in varstvo, ker zunaj tako strukturiranega okolja ni sposoben nadzorovati impulzov, tako da ogroža sebe in druge - sklep v točki XXVII izrecno povzema določena dogajanja v obdobju po 23. 1. 2024. Pritožba prezre zaključek, da je od spremenjene terapije, po kateri se po lastnih navedbah zadržani počuti super, oz. od zadnje hospitalizacije v januarju

preteklo premalo časa in bo takšno stanje potrebno vzdrževati daljše obdobje. Stabilnost psihičnih bolezni se namreč ocenjuje v bistveno daljšem obdobju, o remisiji od shizofrenije govorimo običajno po letu ali dveh psihične stabilnosti, pri čemer so osebnostne lastnosti, ki mu onemogočajo aktivno in funkcionalno življenje, še vedno prisotne, in so nevarne za ponovni recidiv od PAS. Tudi glede še vedno obstoječega pogoja pod tretjo alinejo prvega odstavka 74. člena ZDZdr pritožba tako ne uspe vzbuditi dvoma v zaključek prvostopnega sodišča o nezadostnem izboljšanju zdravstvenega stanja zadržanega tudi v smislu presoje pogojev po tretji alineji prvega odstavka 74. člena ZDZdr.

9. Sodišče prve stopnje je po oceni sodišča druge stopnje napravilo prepričljivo dokazno oceno, temelječo na metodološkem načelu iz 8. člena ZPP, in pravilno zaključilo, da pogoji za odpust po 78. oz. 71. členu ZDZdr niso podani, ker se zdravstveno stanje udeleženca še ni toliko izboljšalo. Tako pritožba ne uspe prepričati, da ne bi bilo več razlogov za zadržanje udeleženca v varovanem oddelku socialno varstvenega zavoda. Izvid B. B. je le eden izmed dokazov, ki jih je sodišče presojalo, po drugi strani pa udeleženčeva pooblaščenka po dodatnih vprašanjih, zastavljenih izvedenki na samem naroku, ni več imela pripomb zoper izvedensko mnenje, ki ni niti pavšalno, nepopolno ali nejasno, in na katerega se je prvostopno sodišče v prvi vrsti oprlo pri svojih zaključkih, glede na to, da je izvedenka strokovnjak na svojem področju in kot takšna pomočnica sodišča. Zato njenih ocen, ki so v prvi vrsti podlaga za zaključke sodišča, pritožnik ne more omajati zgolj z navedbo o pavšalnih ugotovitvah, za katere zgolj trdi, da nimajo osnove v nobeni listinski dokumentaciji in da so kontradiktorne do dejstev v pridobljeni medicinski dokumentaciji (česar pa ne konkretizira).

Dejansko stanje je po presoji pritožbenega sodišča ugotovljeno popolno in pravilno.

10. V pritožbi uveljavljani pritožbeni razlogi niso podani, sodišče druge stopnje pa v okviru pritožbenega preizkusa ni zasledilo nobene uradno upoštevne absolutne bistvene kršitve določb postopka kot tudi ne kršitve uporabe materialnega prava. Zato je sodišče pritožbo na podlagi 2. točke 365. člena ZPP v zvezi z 42. členom ZNP-1 in prvim odstavkom 30. člena ZDZdr zavrnilo in potrdilo izpodbijani sklep.

11. O stroških pritožbenega postopka, ki jih je priglasila odvetnica udeleženca, bo odločilo sodišče prve stopnje (člen 51 v zvezi s členom 71/7 ZDZdr).

Ta za sprejetje osebe v varovani oddelek določa izpolnjenost vseh sledečih pogojev: - če je akutno bolnišnično zdravljenje zaključeno oziroma ni potrebno;- če potrebuje stalno oskrbo in varstvo, ki ju ni mogoče zagotoviti v domačem okolju ali na drug način;- če ogroža svoje življenje ali življenje drugih ali če huje ogroža svoje zdravje ali zdravje drugih ali povzroča hudo premoženjsko škodo sebi ali drugim,- če je ogrožanje iz prejšnje alineje posledica duševne motnje, zaradi katere ima oseba hudo moteno presojo realnosti in sposobnost obvladovanja svojega ravnanja,- če navedenih vzrokov in ogrožanja iz tretje in četrte alineje tega odstavka ni mogoče odvrniti z drugimi oblikami pomoči (izven socialno varstvenega zavoda, v nadzorovani obravnavi);- če izpolnjuje druge pogoje za sprejem v socialno varstveni zavod, ki jih določajo predpisi s področja socialnega varstva.

Vseh ugotovljenih s pravnomočnim sklepom Okrajnega sodišča v Žalcu Pr 15/2022 z dne 12. 10. 2023.

Ter hkrati, da vzrokov in ogrožanja (iz tretje in četrte alineje prvega odstavka 74. člena ZDZdr) ni moč odvrniti z drugimi oblikami pomoči.

Podrobneje glej točko XXII obrazložitve izpodbijanega sklepa.

Glej o tem podrobno obrazložitev pod točko XXVII.

Če pa meri na izvid B. B. (A5), iz slednjega ne izhaja vsebina, ki bi kazala na izpolnjenost pogoja po členu 78 oz. 71 ZDZdr.

Zakon o duševnem zdravju (2008) - ZDZdr  - člen 39, 71, 74, 75, 78

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.