VSL Sklep Cst 183/2023
Sodna praksa višjih sodišč, 2023-07-05

Maja Jurak (preds.), Đorđe Grbović (poroč.), Milojka Fatur Jesenko

končno poročilo stečajnega upravitelja - sklep o končanju stečajnega postopka - pobot terjatev ob začetku stečajnega postopka - zakonski pobot - povečanje stečajne mase

Glede na to, da je priznana upničina terjatev večja od vseh v pritožbi določno opredeljenih spornih terjatev stečajne dolžnice do upnice, nadaljnje uveljavljanje slednjih terjatev ne bi prispevalo k povečanju stečajne mase.

Pritožba se zavrne in se izpodbijani sklep potrdi.

1. Sodišče prve stopnje je ugotovilo, da je upravitelj opravil vsa potrebna dejanja v stečajnem postopku in predložil končno poročilo v skladu z drugim odstavkom 375. člena Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju (ZFPPIPP), zato je na podlagi 1. in 2. točke prvega odstavka 376. člena ZFPPIPP izdalo sklep, da se stečajni postopek konča in upravitelj razreši.

2. Zoper ta sklep se pritožuje upnica, navedena v uvodu danes izdanega sklepa.

3. Upravitelj je utemeljenosti pritožbe nasprotoval.

5. Pritožnica je bila podizvajalka stečajne dolžnice kot izvajalke izgradnje telovadnice ene od osnovnih šol v ... Upravitelj potrjuje pritožbeno trditev, da je imela stečajna dolžnica po lastnih evidencah po predzadnji (19.) situaciji do Mestne občine ... (MO) terjatev 42.112,48 EUR. Končne situacije naj ne bi bilo, ker naj končni obračun ne bi bil narejen. Kot je razumeti, naj bi stečajni dolžnici iz tega pripadala še neka nedoločena terjatev do MO. Upravitelj naj ne bi bil pojasnil, zakaj naj bi bile za MO te terjatve sporne in zakaj naj bi se tudi v primeru, da obstajajo, po 261. členu ZFPPIPP pobotale s terjatvami MO do stečajne dolžnice. S tem, da ne pristopi k pripravi končnega obračuna, naj bi upravitelj oteževal, če ne celo onemogočal pritožničinega (v podobnem položaju kot ona pa naj bi bili še drugi podizvajalci) uspeha v pravdi, v kateri toži MO po 631. členu Obligacijskega zakonika (OZ). Priprava končnega obračuna naj ne bi terjala nobenih dodatnih stroškov. Izgradnja telovadnice naj bi bila vredna 3,39 milijona EUR, pri čemer pa naj bi bila MO zadržala milijon "

(unovčena garancija, nepriznana dodatna dela, neutemeljeno zavrnjena situacija, opustitev naprave končnega obračuna), vse na račun stečajnega dolžnika in podizvajalcev"

. MO naj ne bi imela podlage za zadržanje sredstev iz unovčenih garancij in naj bi bila morala znesek, ki presega škodo in morebitno pogodbeno kazen, vrniti stečajni dolžnici. U­novčena naj bi bila vsaj garancija v vrednosti 339.126,16 EUR. Iz teh razlogov naj bi bil napačen zaključek, ki je podlaga izpodbijanega sklepa, da je stečajni upravitelj izvedel vsa dejanja, ki jih je bilo v stečajnem postopku treba opraviti.

6. V odgovoru na pritožbo je upravitelj po ugotovitvah pritožbenega sodišča pravilno navedel, da je bil že v izrednem poročilu z dne 14. (prav: 13.) 7. 2022 opozoril, da je med drugimi priznana terjatev MO do stečajne dolžnice za 600.168,53 EUR, medtem ko je nasprotna terjatev stečajne dolžnice iz njenih bilanc 42.112,48 EUR za MO sporna in spada k množici njenih terjatev, ki po oceni njenega upravitelja zelo verjetno ne obstajajo. MO je torej eden od domnevnih dolžnikov stečajne dolžnice, katerih prijavljene in priznane nasprotne terjatve pa so v vsakem primeru dosti višje od njenih. Tudi če bi se slednje terjatve ugotovile v pravdah, bi bile po sili zakona pobotane. Upravitelj je upnike že tedaj pozval, naj sporočijo, ali imajo kljub navedenemu interes, da bi skladno s 374. členom ZFPPIPP prevzeli navedene sporne terjatve, v odgovoru na pritožbo pa je pojas­nil, da se ni odzval nobeden (pritožnica pa tudi ne zatrjuje česa drugega).

7. Po zadevno relevantnem delu prvega odstavka 261. člena ZFPPIPP veljata, če ob začetku stečajnega postopka hkrati obstajata terjatev posameznega upnika do stečajnega dolžnika in nasprotna terjatev stečajnega dolžnika do tega upnika, ti terjatvi z začetkom stečajnega postopka za pobotani. Glede na to, da je priznana terjatev MO večja od vseh v pritožbi določno opredeljenih spornih terjatev stečajne dolžnice do MO, nadaljnje uveljavljanje slednjih terjatev ne bi prispevalo k povečanju stečajne mase. Njeno oblikovanje pa je razlog, da se stečajni postopek sploh vodi. Upraviteljeva opravila, ki niso v tej funkciji, za postopek niso potrebna. Pritožnica ni konkretno navedla, kolikšno terjatev bi stečajna dolžnica na podlagi končnega obračuna morda lahko še pridobila, s čimer ni izpodbila upraviteljevega stališča, na katerem temelji tudi izpodbijani sklep, da nadaljnja opravila v postopku niso smotrna, ker ni več unovčljivega premoženja. Ker se stečajni postopek vodi z maloprej navedenim ciljem, ne more njegovega konca preprečevati niti okoliščina, da upravitelj ni opravil dejanja, ki sicer ni v funkciji unovčenja premoženja, bi bila pa stečajnim upnikom morda lahko v pomoč, kot bi bil pritožnici morda lahko v pomoč končni obračun v pravdi, ki jo samostojno vodi zoper MO na podlagi neposrednega zahtevka, ki ga podizvajalcem do investitorja daje 631. člen OZ.

8. Ker pritožbeni razlogi niso bili utemeljeni in ker samo ni našlo napak, na katere pazi po uradni dolžnosti, je pritožbeno sodišče pritožbo zavrnilo in potrdilo izpodbijani sklep (drugi odstavek 350. v zvezi s 366. členom in 2. točko 365. člena Zakona o pravdnem postopku, uporabljeni na podlagi prvega odstavka 121. člena ZFPPIPP).

Zakon o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju (2007) - ZFPPIPP  - člen 261, 261/1, 375, 375/2, 376, 376/1-1, 376/1-2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.