VSL Sodba I Cp 1275/2024
Sodna praksa višjih sodišč, 2024-07-30

Maša Butenko (preds.), Metoda Orehar Ivanc (poroč.), Dušan Barič

pravica do popravka - pravica do objave popravka - objava na spletni strani - sprememba prvostopenjske odločitve - zahteva za objavo popravka - vsebina zahtevka za popravek - formalni pogoji za objavo popravka - odklonitveni razlog za objavo popravka - razlogi za zavrnitev objave popravka - popravek v širšem smislu

Za presojo o utemeljenosti zahtevka ni odločilno, da je toženka zavrnila objavo popravka s sklicevanjem na drug odklonitveni razlog, kot ga je navedla v pravdi, niti njeno ravnanje po prejemu zahteve za objavo popravka. ZMed ne daje podlage za omejitev ugovorov odgovornega urednika v pravdi, toženkino ravnanje po prejemu zahteve pa ni povezano s presojo v tem postopku, tj. ali so podane morebitne ovire za objavo zahtevanega popravka.

I. Pritožbi se ugodi in se izpodbijana sodba sodišča prve stopnje spremeni tako, da se glasi:

"1. Tožena stranka je dolžna v elektronskem mediju ...si po pravnomočnosti te sodbe objaviti popravek tožeče stranke na način, enakovreden objavi članka z naslovom "Nekdanja dopisnica RTV si je prilastila drago tehnično opremo RTV" z dne 14. 5. 2024, pri čemer mora biti ta ustrezno označen z navedbo, da gre za objavo na podlagi te sodbe (s citatom izreka sodbe) s sledečo vsebino:

'Popravek in prikaz nasprotnih dejstev v zvezi s prispevkom z naslovom NEKDANJA DOPISTNICA RTV SI JE PRILASTILA DRAGO TEHNIČNO OPREMO RTV.

Neresnična je trditev, da sem si prilastila drago tehnično opremo, ki je v lasti RTV.

RTV mi že dlje časa dolguje denar, kar uveljavljam po sodni poti, zato nad opremo izvršujem zakonito pridržno pravico.

Opremo bom vrnila takoj, ko bo RTV poravnala svoje dolgove.

Opreme ne uporabljam in ni res, da delam za TVX.

Nikoli nisem javno žalila, blatila RTV ali njenega vodstva. Z direktorico A. A. nisem žaljivo obračunala.

2. Tožena stranka je dolžna v 15 dneh od prejema te sodbe tožeči stranki povrniti stroške postopka v višini 588,92 EUR, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi od prvega dne po izteku roka za prostovoljno plačilo."

II. Tožena stranka je dolžna v 15 dneh od prejema te sodbe tožeči stranki povrniti stroške pritožbenega postopka v višini 312,66 EUR, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi od prvega dne po izteku roka za prostovoljno plačilo.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo zavrnilo zahtevek za objavo popravka z naslednjo vsebino: "Popravek in prikaz nasprotnih dejstev v zvezi s prispevkom z naslovom Nekdanja dopisnica RTV si je prilastila drago tehnično opremo RTV. Neresnična je trditev, da sem si prilastila drago tehnično opremo, ki je v lasti RTV. RTV mi že dlje časa dolguje denar, kar uveljavljam po sodni poti, zato nad opremo izvršujem zakonito pridržno pravico. Opremo bom vrnila takoj, ko bo RTV poravnavala svoje dolgove. Opreme ne uporabljam in ni res, da delam za TVX. Nikoli nisem javno žalila, blatila RTV ali njenega vodstva. Z direktorico A. A. nisem žaljivo obračunala. B. B.". Tožnici je naložilo povrnitev toženkinih stroškov postopka.

2. Tožnica v pritožbi zoper navedeno sodbo uveljavlja pritožbena razloga bistvenih kršitev določb pravdnega postopka in zmotne uporabe materialnega prava. Predlaga, naj pritožbeno sodišče pritožbi ugodi in izpodbijano sodbo spremeni tako, da zahtevku ugodi, podrejeno pa, naj jo razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Popravek je treba presojati kot celoto in v kontekstu objavljenega prispevka (sodba VS RS II Ips 34/2023). V objavljenem prispevku je tožnica predstavljena kot nekdo, ki si je prilastil drago tehnično opremo v lasti RTV, je brez razloga noče vrniti in jo hkrati uporablja v konkurenčni TV hiši, in ki blati RTV ter žaljivo obračunava z njeno direktorico. Namen popravka je, da bralec sliši razloge za pridržanje opreme in je hkrati seznanjen, da se ne uporablja pri konkurenčni TV hiši. Del popravka, ki ga je sodišče označilo kot golo zanikanje, je torej integralni del nosilnega sporočila popravka in je jasen, tako da lahko povprečni bralec razbere bistvo. Ker so trditve o tožničinem delu in uporabi opreme za TVX izpostavljene zgolj v podnaslovu objavljenega besedila, za vzpostavitev dialoga zadostuje zanikanje. Enako velja za del popravka, ki se nanaša na žaljenje RTV in obračunavanje z direktorico. Ob upoštevanju pojasnila o razlogih za zadrževanje opreme si bo javnost lahko ustvarila sliko, ali blati RTV in obračunava z direktorico.

Sodišče je zanemarilo navedbe, da se je toženka v zavrnitvi zahtevka sklicevala na peto alinejo prvega odstavka 31. člena Zakona o medijih (v nadaljevanju ZMed) in ne na razlog iz druge alineje navedenega člena in da je evidentno zlorabila medij s tem, ko je po prejemu zahteve za objavo popravka objavila nov članek z naslovom B. B. žali in ustrahuje z odvetnikom, v katerem zahtevo celo komentira. To je še dodaten razlog, da je sodišče prestrogo presojalo vprašanje, ali gre v predlaganem popravku za golo zanikanje. Ker se sodišče do navedenih argumentov ni opredelilo, sodba nima razlogov o odločilnih dejstvih in je podana bistvena kršitev iz 14. točke drugega odstavka 339. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP).

Ugotovitev, da popravek ne vsebuje obvestila, na katerega se popravek nanaša, in datuma njegove objave ter imena prizadete osebe, je preveč formalistična in v nasprotju s pravico do popravka (tako sodbe VSL I Cp 1269/2017 in VS RS II Ips 122/2014 in II Ips 212/2014). V zahtevku za objavo popravka je v označbi zadeve naveden naslov članka, na katerega se zahteva nanaša. V zahtevku je tudi podatek o pooblaščenki, tj. prizadeti osebi. Iz zahteve in tožbe je mogoče jasno razbrati, na katero obvestilo in v kateri objavi se popravek nanaša in kdo je prizadeta oseba. Na skladnost popravka s tretjim odstavkom 27. člena ZMed pa mora skladno s sodno prakso skrbeti toženka.

Pretirano formalistična in v nasprotju z namenom pravice do popravka je tudi opiranje na ugotovitev, da je v tožbenem zahtevku dodana beseda "z naslovom" in "B. B.". Nobena od njiju ne spreminja vsebine popravka. Prepoved dopolnjevanja in spreminjanja popravka je namenjena varstvu prizadete osebe in njene pravice, da bo popravek objavljen tako, kot ga je sama oblikovala. Zavrnitev zahtevka zaradi oblikovne spremembe popravka bi izvotlila pravico do objave popravka. Poleg tega je na naroku za glavno obravnavo navedeno neujemanje popravila z uskladitvijo zahtevka z zahtevo za objavo. Tudi če tega ne bi storila, bi sodišče moralo prisoditi manj od zahtevanega.

3. Toženka v odgovoru na pritožbo predlaga njeno zavrnitev. Pravilno je stališče v izpodbijani sodbi, da gre za golo zanikanje informacij, ki so bile v spornem članku predstavljene na ustrezno argumentiran način. Pravilno je stališče, da zahtevani popravek ni imel vseh z zakonom predpisanih sestavin. Pravilno je stališče, da je podredni zahtevek vsebinsko identičen s primarnim zahtevkom.

5. Neutemeljen je pritožbeni očitek bistvene kršitve določb postopka iz 14. točke drugega odstavka 339. člena ZPP. V sodbi navedeni razlogi, ki podpirajo sprejeto odločitev, so zadostni, da omogočajo preizkus njene pravilnosti in zakonitosti. Morebitno napačno stališče o katerem od spornih vprašanj pa tega pritožbenega razloga ne utemeljuje.

6. Odločitev o zavrnitvi zahtevka za objavo popravka temelji na presoji, (1) da zahtevani popravek ne vsebuje obvestila, na katerega se nanaša, datuma njegove objave in imena prizadete osebe in zato nima vseh sestavin, ki jih zakon predpisuje za popravek, (2) da sta v tožbenem zahtevku v primerjavi z zahtevanim popravkom dodani besedi "z naslovom" in "B. B." in zato zahtevani popravek in tožbeni zahtevek nista identična, in (3) da zahtevani popravek v več delih vsebuje le golo zanikanje brez prikazovanja nasprotnih dejstev in okoliščin, s katerimi bi tožnica izpodbijala ali z namenom izpodbijanja bistveno dopolnjevala navedbe v objavljenem besedilu in je zato podan odklonitveni razlog iz druge alineje prvega odstavka 31. člena ZMed.

7. Utemeljen je pritožbeni očitek o zmotnosti stališča, da je bil zahtevani popravek pomanjkljiv. Sodišče prve stopnje se je oprlo na določbe prvega odstavka 28. člena ZMed, ki se glasi: "Kdor zahteva objavo popravka ali prikaz nasprotnih dejstev, mora navesti obvestilo, na katero se popravek nanaša, in datum njegove objave. Navesti mora tudi naslov popravka. V primeru, da naslova popravka ne navede oziroma iz besedila popravka naslov ni razviden, ga določi odgovorni urednik skladno s tem zakonom."

8. V sodni praksi je že oblikovano stališče, da ob upoštevanju namena navedene določbe zadostuje, da odgovorni urednik iz tožbenih navedb razbere, na katero obvestilo se zahteva za objavo popravka nanaša, in da zato zadostuje, da sta ime prizadetega in datum objave navedena v tožbenih navedbah.

Podobno velja tudi za zahtevo za objavo popravka. Čeprav datum objave in ime prizadete osebe nista navedena v zahtevani vsebini popravka (naveden pa je naslov prispevka, na katerega se zahtevani popravek nanaša), je oboje navedeno v dopisu, s katerim je tožnica zahtevala objavo popravka.

9. Utemeljen je tudi pritožbeni očitek o zmotnosti zaključka, da je podan odklonitveni razlog iz druge alineje prvega odstavka 31. člena ZMed. Določba se glasi: "Odgovorni urednik mora objaviti popravek, razen v naslednjih primerih: … - če zahtevani popravek v ničemer ne zanika navedb v obvestilu in se v njem tudi ne navaja oziroma prikazuje drugih ali nasprotnih dejstev in okoliščin, s katerimi bi prizadeti spodbijal ali z namenom spodbijanja bistveno dopolnjeval navedbe v objavljenem besedilu; …"

10. Sodišče prve stopnje je v razlogih navedlo, - da so v prispevku, na katerega se nanaša zahtevani popravek, podane štiri nosilne navedbe, in sicer, da tožnica noče vrniti opreme, ki je last RTV, da dela za TVX, da javno žali in blati RTV Slovenija in da je z direktorico te ustanove javno žaljivo obračunala, - da je tožnica v popravku podala nasprotne navedbe v zvezi s prvo navedbo, ostale tri pa je zgolj zanikala.

11. Pritožnica utemeljeno uveljavlja, da je prispevek treba obravnavati kot celoto. Že iz naslova izhaja, da je osrednje sporočilo prispevka tožničina prilastitev tehnične opreme RTV Slovenija. V prispevku je podana ta informacija in v zvezi z njo navedeno še, da je RTV Slovenija tožnici odpovedala pogodba o zaposlitvi, da tožnica po odpovedi pogodbe noče vrniti drage opreme, dela pa za TVX (v zvezi s tem je zapisana vprašalna poved "Ali uporablja opremo RTV na TVX?"), da s tožbo zahteva ugotovitev obstoja delovnega razmerja, reparacijo in integracijo in da je po odpovedi pogodbe žaljivo obračunala z direktorico RTV Slovenija. Vse navedbe so torej povezane z navedbo o tožničinem zadržanju opreme.

12. V popravku je tožnica podala pojasnilo o razlogih za zadržanje opreme in zanikala navedbe, da si je opremo prilastila, da jo uporablja, da dela za drugo televizijsko hišo in da je žalila RTV Slovenija in njeno vodstvo. S tem je dosežen namen popravka, ki je v tem, da predstavi svojo plat zgodbe in na ta način prispeva k bolj uravnoteženi razpravi oziroma k ustvarjanju tožničinega enakopravnejšega položaja v zvezi z objavljenim besedilom. Vzpostavljen je vsebinski dialog med prispevkom in popravkom. Ker so navedbe v prispevku o zaposlitvi v drugi televizijski hiši, uporabi opreme za potrebe te hiše in žaljenju RTV Slovenija in njene direktorice kratke in niso natančneje osvetljene, niti v popravku ni bil potreben konkretnejši prikaz.

Odklonitveni razlog iz druge alineje prvega odstavka 31. člena ZMed tako ni podan.

13. Za presojo o utemeljenosti zahtevka pa ni odločilno, da je toženka zavrnila objavo popravka s sklicevanjem na drug odklonitveni razlog, kot ga je navedla v pravdi, niti njeno ravnanje po prejemu zahteve za objavo popravka. ZMed ne daje podlage za omejitev ugovorov odgovornega urednika v pravdi,

toženkino ravnanje po prejemu zahteve pa ni povezano s presojo v tem postopku, tj. ali so podane morebitne ovire za objavo zahtevanega popravka.

14. Zmotno je tudi stališče v izpodbijani sodbi, da objavo popravka ovira pravilo iz prvega odstavka 27. člena ZMed, ki se glasi: "Popravek se mora objaviti brez sprememb in dopolnitev." V zahtevku vsebovani dopolnitvi ne posegata v vsebino popravka, katerega objavo je tožnica zahtevala od toženke pred pravdo, in zato ne moreta biti razlog za zavrnitev zahtevka. Z vključitvijo besed "z naslovom" popravku ni nič dodano. Iz povezave besed "v zvezi s prispevkom NEKDANJA DOPISNICA RTV SI JE PRILASTILA DRAGO TEHNIČNO OPREMO RTV" je na enak način razvidna povezava med popravkom in prispevkom kot iz povezave besed "v zvezi s prispevkom z naslovom NEKDANJA DOPISNICA RTV …". Tudi zapis tožničinega imena ob koncu popravka v tožbenem zahtevku ne predstavlja dodatka ali spremembe, katerih prepoved je skladna z namenom 27. člena ZMed. Glede na to, da je bilo v zahtevi za objavo popravka, naslovljeni na toženko pred pravdo, navedeno, da se popravek nanaša na tožnico, z vključitvijo njenega imena v zahtevek ne gre za nov popravek, ki odgovorni urednici še ni bil predložen.

15. Ker noben od razlogov, navedenih v izpodbijanem sklepu, ne utemeljuje zavrnitve zahtevka, drugih razlogov pa toženka ni uveljavljala, je toženka neutemeljeno odklonila objavo popravka.

16. Iz navedenega razloga je treba zahtevku ugoditi, to pa ima za posledico tudi spremembo odločitve o stroških. Glede na uspeh v pravdi je do povrnitve stroškov postopka upravičena tožnica (prvi odstavek 154. člena ZPP). Ti znašajo 588,92 EUR (tožba - 200 točk (postavki za pregled listin in konzultacije s stranko sta vključeni v sestavo tožbe), prva vloga - 200 točk, zastopanje na naroku - 200 točk, poročilo stranki - 20 točk, materialni stroški - 12,4 točke, 22 % davek na dodano vrednost, sodna taksa - 126 EUR). Odločitev o obveznosti plačila zakonskih zamudnih obresti temelji na 299. in 278. členu OZ.

17. Zaradi zmotne uporabe materialnega prava je pritožbeno sodišče tožničini pritožbi ugodilo in izpodbijano sodbo sodišča prve stopnje spremenilo tako, da je zahtevku ugodilo in da je toženka dolžna tožnici povrniti stroške postopka pred sodiščem prve stopnje (358. člen ZPP).

18. Ker je tožnica s pritožbo uspela, ji je toženka dolžna povrniti potrebne stroške pritožbenega postopka (prvi odstavek 165. člena v zvezi s prvim odstavkom 154. člena ZPP). Ti znašajo 312,66 EUR (pritožba - 250 točk (postavki za pregled dokumentacije in posvet s stranko sta vključeni v pripravo pritožbe), materialni stroški - 5 točk, 22 % davek na dodano vrednost, sodna taksa za pritožbo - 126 EUR). Odločitev o obveznosti plačila zakonskih zamudnih obresti temelji na 299. in 278. členu OZ.

Tako sodbi VS RS II Ips 122/2014 z dne 17. 1. 2014 in II Ips 212/2014 z dne 16. 10. 2014 ter sodba VSL I Cp 1269/2017 z dne 29. 5. 2017.

Prim. sodbe VS RS II Ips 69/2021 z dne 15. 9. 2021, II Ips 3/2022 z dne 6. 4. 2022 in II Ips 34/2023 z dne 20. 9. 2023 v zvezi s sodbo VSL II Cp 65/2023 z dne 13. 1. 2023.

Tako tudi VS RS v sodbah II Ips 510/2009 z dne 10. 9. 2009, II Ips 217/2012 z dne 18. 10. 2012 in II Ips 58/2020 z dne 23. 10. 2020.

Prim. sodbo VS RS II Ips 223/2016 z dne 17. 11. 2016.

Zakon o medijih (2001) - ZMed  - člen 27, 27/1, 28, 28/1, 31, 31/1, 31/1-2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.