TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSC Sklep II Ip 145/2022
Sodna praksa višjih sodišč, 2022-07-07

mag. Aleksander Urankar (preds.), Sabina Zakošek (poroč.), Tatjana Kamenšek Krajnc

neplačilo sodne takse - plačilni rok - domneva umika pritožbe

Dolžnica pravnomočno ni uspela z ugovorom zoper plačilni nalog, zato je sodišče prve stopnje pravilno ugotovilo iztek roka za plačilo sodne takse 7. 7. 2021. V pritožbi pritrjuje, da je ni plačala.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je z v uvodu navedenim sklepom štelo, da je umaknjena pritožba dolžnice zoper sklep z dne 7. 4. 2021. Ugotovilo je, da ob vložitvi pritožbe z dne 7. 4. 2021 ni plačala sodne takse, ki jo mora po predpisih o sodnih taksah, zato jo je s plačilnim nalogom pozvalo k plačilu in določilo rok. Dolžnici je bil plačilni nalog za pritožbo z dne 4. 5. 2021 vročen 29. 6. 2021, rok za plačilo sodne takse je iztekel 7. 7. 2021. Dolžnica ni plačala sodne takse niti v roku, ki ji ga je v plačilnem nalogu določilo sodišče, niso pa podani pogoji za oprostitev, odlog ali obročno plačilo sodne takse.

2. Zoper ta sklep sodišča prve stopnje vlaga pritožbo dolžnica brez navedbe pritožbenih razlogov po prvem odstavku 338. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju: ZPP) v zvezi s 366. členom ZPP in 15. členom Zakona o izvršbi in zavarovanju (v nadaljevanju: ZIZ). V pritožbi navaja, da taksa ni bila plačana zaradi pritožbe na plačilo takse. Sodišče naj ji naloži novo takso z novim datumom.

4. Dolžnica je vložila ugovor zoper plačilni nalog za plačilo sodne takse za pritožbo z dne 4. 5. 2021, vendar ga je sodišče prve stopnje zavrnilo s sklepom z dne 10. 6. 2021. Ta sklep je bil dolžnici vročen s fikcijo tako, da ji je bilo 14. 6. 2021 v hišnem predalčniku puščeno obvestilo o prispelem pisanju, nato pa 30. 6. 2021 še pisanje. V pritožbi ne navaja konkretno kdaj naj bi vložila pritožbo zoper sklep z dne 10. 6. 2021 in iz spisa ni razvidna. Dolžnica tako pravnomočno ni uspela z ugovorom zoper plačilni nalog, zato je sodišče prve stopnje pravilno ugotovilo iztek roka za plačilo sodne takse 7. 7. 2021. V pritožbi pritrjuje, da je ni plačala. Odločitev sodišča prve stopnje je bila pravilna. Peti odstavek 29.b člena ZIZ določa za primer, če sodna taksa v roku in v skladu s plačilnim nalogom iz drugega in tretjega odstavka tega člena ni plačana in niso podani pogoji za oprostitev, odlog ali obročno plačilo sodnih taks, se šteje, da je vloga umaknjena.

5. V postopku na prvi stopnji ni bila storjena nobena od tistih bistvenih kršitev določb pravdnega postopka, na obstoj katerih pazi sodišče druge stopnje po uradni dolžnosti (drugi odstavek 350. člena ZPP v zvezi s 366. členom ZPP in 15. členom ZIZ). Sodišče druge stopnje je zato na podlagi 353. člena ZPP v zvezi z drugo točko 365. člena ZPP in 15. členom ZIZ zavrnilo pritožbo kot neutemeljeno in potrdilo sklep sodišča prve stopnje.

Zakon o izvršbi in zavarovanju (1998) - ZIZ  - člen 29.b, 29.b/5

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep I Cp 1336/2022
Sodna praksa višjih sodišč, 2022-08-19

CIVILNO PROCESNO PRAVO - NEPRAVDNO PRAVO - ODVETNIŠTVO

stroški postopka - nagrada in stroški odvetnika za postopek - odvetnik po uradni dolžnosti - predložitev stroškovnika - potrebni stroški - zadržanje na zdravljenju pod posebnim nadzorom brez privolitve

Pri odmeri manjkajo stroški, potrebni za pritožbo.

I. Pritožbi se delno ugodi in se sklep sodišče prve stopnje v tč. I. in IV. izreka spremeni tako, da se znesek, naveden v tč. I., zviša za 111,60 EUR.

II. V preostalem delu se pritožba zavrne in se sklep v izpodbijanem nespremenjenem delu potrdi.

1. Sodišče prve stopnje je odvetniku A. A., ki je bil osebi, prisilno zadržani na zdravljenju, postavljen po uradni dolžnosti, z izpodbijanim sklepom priznalo nagrado in stroške zastopanja v skupnem znesku 76,13 EUR ter odredilo, da se ta znesek iz sredstev proračuna nakaže na račun odvetnika na podlagi izdanega e-računa. Višji odvetnikov zahtevek za povračilo je zavrnilo.

2. Zoper sklep se je odvetnik pritožil in opozoril, da mu sodišče ni priznalo stroškov, ki jih je imel v zvezi z vložitvijo pritožbe. Navaja, kateri stroški so to bili in predlaga, da se mu priznajo tudi ti (v skupnem znesku 130,66 EUR).

4. Kot je razvidno iz obrazložitve izpodbijanega sklepa, je sodišče prve stopnje pri odmeri stroškov odvetniku (51. čl. Zakona o duševnem zdravju - ZDZDR), upoštevalo le stroškovnik, ki ga je odvetnik predložil sodišču dne 27. 6. 2022 na zunajem poslovanju v UPK ..., ne pa tudi stroškovnika v pritožbi z dne 1. 7. 2022. Zato so pri odmeri umanjkali še stroški, potrebni za pritožbo, in sicer 300 tč. za njeno sestavo, 2 % materialnih stroškov in 22 % DDV, ne pa tudi 50 tč. za posvet s stranko, saj je ta strošek vključen v postavko dejanja, glede katerega naj bi se odvetnik posvetoval. Polovica teh (dodatno potrebnih) stroškov, ki gredo odvetniku po 17. čl. Zakona o odvetništvu, znaša 111,60 EUR, zato je bilo treba v tem obsegu zavrnilni del izpodbijanega sklepa spremeniti tako, da se priznani stroški za navedeni znesek zvišajo, sicer pa pritožbo zavrniti in sklep sodišča prve stopnje potrditi (2. in 3. tč. 365. čl. Zakona o pravdnem postopku v zvezi z 42. čl. Zakona o nepravdnem postopku in 1. odst. 30. čl. ZDZDR).

Zakon o duševnem zdravju (2008) - ZDZdr  - člen 51

Zakon o odvetništvu (1993) - ZOdv  - člen 17

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep II Cp 891/2022
Sodna praksa višjih sodišč, 2022-08-26

Barbara Žužek Javornik (preds.), Matjaž Voglar (poroč.), Polona Marjetič Zemljič

nadaljevanje prekinjenega postopka - razdružitev pravd - vodstvo postopka - sklep procesnega vodstva - pritožba zoper sklep procesnega vodstva - dovoljenost pritožbe zoper sklep procesnega vodstva - nedovoljena pritožba - zavrženje pritožbe kot nedovoljene

Pritožba je bila vložena zoper odločitev sklepa procesnega vodstva. Zoper tovrstne sklepe pa ni pritožbe.

II. Odločitev o stroških pritožbenega postopka se pridrži za končno odločbo.

1. Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje odločilo, da se doslej prekinjeni postopek nadaljuje z dnem 19. 12. 2019 (I. točka izreka) in da se iz predmetnega spisa izloči zahtevek zoper drugo toženko Banko Slovenije (II. točka izreka).

2. Zoper sklep se pritožujejo tožniki in izrecno navajajo, da odločitev iz I. točke izreka ni sporna, pač pa izpodbijajo II. točko izreka, da se zahtevek zoper Banko Slovenije izloči. Ta odločitev tožnikom neutemeljeno nalaga nove obveznosti in krši različne njihove procesne pravice zakonskega in ustavnega ranga.

3. Prva in tretja toženka sta na pritožbo odgovorili in predlagali njeno zavrnitev.

5. Tožniki izrecno navajajo, da se zoper I. točko izreka sklepa ne pritožujejo. Pritožujejo se zoper II. točko (odločitev o razdružitvi spisa), vendar je ta odločitev sklep procesnega vodstva (8. točka prvega odstavka 270. člena Zakona o pravdnem postopku

), zoper tovrstne sklepe pa ni pritožbe (tretji odstavek 270. člena ZPP), na kar so bile stranke tudi izrecno opozorjene v pravnem pouku sklepa.

6. Ker pritožba zoper II. točko izreka izpodbijanega sklepa ni dopustna, jo je sodišče druge stopnje zavrglo (1. točka 365. člena ZPP).

7. Ker bo šele s končno odločbo jasno, katera stranka je v postopku uspela, je sodišče druge stopnje odločitev o stroških postopka pridržalo za končno odločbo.

Uradni list RS, št. 73/2007 – UPB-3 in nadaljnji, v nadaljevanju ZPP.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 270, 270/1-8, 270/3

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep II Cp 1215/2022
Sodna praksa višjih sodišč, 2022-08-08

predhodni postopek poskusa mirne rešitve spora - tožba zaradi nedopustnosti izvršbe

Šesti odstavek 27. člena ZDOdv res določa, da predhodni postopek ni potreben v izvršilnem postopku, vendar pravda zaradi nedopustnosti izvršbe ni izvršilni, pač pa pravdni postopek.

Pritožba se zavrne in se sklep sodišča prve stopnje potrdi.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom tožbo, vloženo 29. 6. 2021, zavrglo, ker je ugotovilo, da tožnik pred vložitvijo tožbe ni sprožil postopka za mirno rešitev spora pred Državnim odvetništvom oz. tega kljub posebnemu pozivu sodišča ni izkazal.

2. Zoper sklep se tožnik pritožuje, predlaga, da se ga razveljavi in njegovi tožbi ugodi. Navaja, da prvostopenjskemu sodišču ne zaupa, meni, da je sodnica poiskala najlažjo rešitev in tožbo zavrgla, kljub temu, da jo je že obravnavala. Meni, da za njegovo tožbo, ki se tiče izvršbe, predhodni postopek po 7. čl. Zakona o državnem odvetništvu ni potreben. Navaja še nekaj manj razumljivih stvari o svojih oz. ženinih izkušnjah s sodiščem.

4. Prvostopenjsko sodišče je pravilno navedlo, da zakon jasno določa: Kdor namerava začeti pravdni ali drug postopek proti državi ali državnemu organu, mora državnemu odvetništvu predhodno predlagati, naj se sporno razmerje na miren način reši pred uvedbo pravdnega ali drugega postopka (1. odst. 27. čl. Zakona o državnem odvetništvu - ZDOdv). To je pogoj za uvedbo pravdnega ali drugega postopka (4. odst. 27. čl. ZOdv). Kdor namerava začeti pravdni ali drugi postopek proti državi ali državnemu organu pristojnemu sodišču ali drugemu organu predloži potrdilo o neuspelem poskusu mirne rešitve spora v predhodnem postopku, sicer se tožba ali drug predlog za začetek postopka zavrže.

5. Ne drži, da za tožbo, kakršno je vložil tožnik, to je za tožbo zaradi ugotovitve nedopustnosti izvršbe, to ne velja. 7. čl. navedenega zakona ne ureja nič takega, o čemer piše pritožnik. Res 6. odst. 27. čl. ZDOdv določa, da predhodni postopek ni potreben v izvršilnem postopku, vendar pravda zaradi nedopustnosti izvršbe ni izvršilni, pač pa pravdni postopek.

6. Tudi ne drži, da bi sodnica njegovo zadevo že vsebinsko obravnavala. Odločala je o ukrepih za popravo tožbe in dopolnitev predloga za oprostitev plačila sodnih taks.

7. Ostalo, kar glede nezaupanja do sodnice pritožnik navaja, je za odločitev o zadevi (zavrženju tožbe) nerelevantno, žaljivo ali pa nerazumljivo. Pritožnika se opozarja, naj bo v komunikaciji s sodiščem spoštljiv, sicer ga bo treba kaznovati.

8. Pritožba pa je torej neutemeljena in je bilo zato treba zavrniti ter izpodbijani sklep potrditi (2. tč. 365. čl. Zakona o pravdnem postopku).

Zakon o državnem odvetništvu (2017) - ZDOdv  - člen 27, 27/1, 27/6

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep Rg 122/2022
Sodna praksa višjih sodišč, 2022-07-29

Irena Dovnik (preds.), Andreja Strmčnik Izak (poroč.), Tadeja Zima Jenull

CIVILNO PROCESNO PRAVO - ZAVAROVANJE TERJATEV

spor o pristojnosti - predlog za zavarovanje - začasna odredba - sindikat - subjektivni kriterij za gospodarski spor - krajevna pristojnost

Tožeča stranka je organizirana v pravnoorganizacijski obliki sindikata, ki v 1. točki prvega odstavka 481. člena ZPP ni naveden kot oseba, za katero veljajo pravila o gospodarskih sporih. Tožeča stranka zato subjektivnega kriterija za sojenje po določbah ZPP v gospodarskih sporih ne izpolnjuje.

Za odločanje je stvarno in krajevno pristojno Okrajno sodišče v Ljubljani.

1. Okrajno sodišče v Ljubljani je 24. 6. 2022 sklenilo, da ni pristojno v obravnavani zadevi zavarovanja z izdajo začasne odredbe in da se zadeva odstopi Okrožnemu sodišču v Ljubljani kot stvarno in krajevno pristojnemu.

2. Okrožno sodišče v Ljubljani je sprožilo spor o pristojnosti (prvi odstavek 24. člena in prvi odstavek 25. člena Zakona o pravdnem postopku – ZPP). Meni, da je za odločanje podana stvarna in krajevna pristojnost Okrajnega sodišča v Ljubljani.

3. Za odločanje v obravnavani zadevi je stvarno in krajevno pristojno Okrajno sodišče v Ljubljani.

4. Tožeča stranka je organizirana v pravnoorganizacijski obliki sindikata, ki v 1. točki prvega odstavka 481. člena ZPP ni naveden kot oseba, za katero veljajo pravila o gospodarskih sporih. Tožeča stranka zato subjektivnega kriterija za sojenje po določbah ZPP v gospodarskih sporih ne izpolnjuje.

Prav tako pa ne gre za spor iz 482. do 484. člena ZPP, saj upnik s predlogom za zavarovanje zahteva, da mu mora dolžnik omogočiti izvrševanje pravic reprezentativnega sindikata, zlasti pa vročati vabila na seje zavoda dolžnika in mu omogočiti sodelovanje na teh sejah.

5. V skladu z določbo 5. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju – ZIZ je za dovolitev zavarovanja stvarno pristojno okrajno sodišče, če zakon ne določa drugače. Ker pogoji za opredelitev spora kot gospodarskega spora v skladu z določbami ZPP niso podani, se uporabi splošno pravilo, da je stvarno pristojno okrajno sodišče.

6. Po določbi prvega odstavka 266. člena ZIZ je v primeru, ko ni uveden pravdni ali kakšen drug sodni postopek, za odločitev o predlogu za zavarovanje z začasno odredbo in za samo zavarovanje krajevno pristojno sodišče, ki bi bilo pristojno za odločitev o predlogu za izvršbo. Ker je predmet obravnavane zadeve obveznost dolžnika dopustiti upniku sodelovanje na sejah zavoda, je po določbi 224. člena ZIZ krajevno pristojno sodišče, na območju katerega mora dolžnik izpolniti obveznost. Ker gre za obveznost, ki se izvršuje na sedežu dolžnika, ta pa se nahaja v Ljubljani, je za odločanje v obravnavanem postopku zavarovanja stvarno in krajevno pristojno Okrajno sodišče v Ljubljani.

Sklep VSRS III R 6/2021 z dne 13. 4. 2021.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 481, 481/1-1

Zakon o izvršbi in zavarovanju (1998) - ZIZ  - člen 5, 224, 266, 266/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSM Sklep II Kp 57865/2017
Sodna praksa višjih sodišč, 2022-08-11

Simona Skorpik (preds.), dr. Vanja Verdel Kokol (poroč.), Melita Puhr

prepozna pritožba - preklic pogojne obsodbe

Tako pritožba kot njena dopolnitev sta glede na potek 30-dnevnega roka za pritožbo prepozni.

I. Pritožba obsojenega A. A. se zavrže kot prepozna.

II. Obsojenca se oprosti plačila sodne takse.

1. Z izpodbijano sodbo je sodišče prve stopnje obsojenemu A. A. preklicalo pogojno obsodbo, izrečeno s sodbo Okrožnega sodišča na Ptuju I K 57865/2017 z dne 20. 12. 2018 in mu izreklo v pogojni obsodbi določeno kazen eno leto in šest mesecev zapora. Obsojenca je v skladu s četrtim odstavkom 95. člena Zakona o kazenskem postopku (v nadaljevanju ZKP) oprostilo plačila stroškov kazenskega postopka iz 1. do 6. točke drugega odstavka 92. člena ZKP.

2. Zoper takšno sodbo se je pritožil obsojenec brez navedbe pritožbenih razlogov in brez posebnega predloga pritožbenemu sodišču, pri čemer je naknadno vložil še dopolnitev pritožbe.

4. V skladu s prvim odstavkom 366. člena ZKP se smejo upravičenci zoper sodbo, izdano na prvi stopnji, pritožiti v 30 dneh od vročitve prepisa sodbe. Izpodbijana sodba je bila obsojencu vročena 16. 3. 2022, pri čemer je pritožbo brez navedbe pritožbenih razlogov vložil 20. 4. 2022, z vlogo, oddano po pošti 16. 4. 2022, nakar je dopolnitev pritožbe vložil še 8. 6. 2022 z vlogo, oddano po pošti 7. 6. 2022.

5. Tako pritožba kot njena dopolnitev sta glede na potek 30-dnevnega roka za pritožbo prepozni. Rok za pritožbo zoper sodbo se je glede na predpisano štetje rokov (drugi odstavek 88. člena ZKP), ko se je rok začel šteti prvi naslednji dan po vročitvi, to je 17. 3. 2022, iztekel s 15. 4. 2022, kar pomeni, da je bila pritožba obsojenca, oddana na pošto s priporočeno pošiljko 16. 4. 2022 za en dan prepozna (tretji odstavek 87. člena ZKP).

6. Glede na to, da je pritožbeno sodišče ugotovilo, da je bila pritožba obsojenca vložena prepozno, je v skladu s 389. členom ZKP odločilo, kot izhaja iz izreka tega sklepa.

7. Pritožbeno sodišče je obsojenca, upoštevaje njegove premoženjske razmere, kot jih je ugotovilo že sodišče prve stopnje, oprostilo plačila stroškov pritožbenega postopka (četrti odstavek 95. člena in prvi odstavek 98. člena ZKP v zvezi s petim odstavkom 11. člena Zakona o sodnih taksah - ZST-1).

Zakon o kazenskem postopku (1994) - ZKP  - člen 87, 87/3, 88, 88/2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep I Cp 352/2022
Sodna praksa višjih sodišč, 2022-03-10

Dušan Barič (preds.), dr. Tadeja Jelovšek (poroč.), Katarina Parazajda

prepozna pritožba - zavrženje pritožbe kot prepozne

Tožeča stranka je pritožbo priporočeno poslala po izteku osemdnevnega roka za pritožbo. Pritožbeno sodišče je zato pritožbo, ker tega ni storilo že sodišče prve stopnje (346. člen ZPP), v skladu s 352. členom ZPP zavrglo.

II. Tožeča stranka krije svoje stroške pritožbenega postopka.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom zavrnilo predlog za izdajo začasne odredbe.

2. Zoper sklep, s katerim je sodišče prve stopnje zavrnilo predlagano začasno odredbo, je tožeča stranka 16. 2. 2022 priporočeno po pošti vložila pritožbo.

4. Kot izhaja iz podpisane vročilnice (pripeta k list. št. 16 spisa), je bil izpodbijani sklep 7. 2. 2022 pravilno vročen pooblaščencu tožeče stranke (prvi odstavek 137. člena Zakona o pravdnem postopku, v nadaljevanju ZPP). Z naslednjim dnem je začel tožeči stranki teči osemdnevni rok za pritožbo, ki se je iztekel 15. 2. 2022.

5. Ker je tožeča stranka pritožbo poslala priporočeno šele 16. 2. 2022, je ta prepozna. Pritožbeno sodišče je zato pritožbo, ker tega ni storilo že sodišče prve stopnje (346. člen ZPP), v skladu s 352. členom ZPP zavrglo. Posledično mora tožeča stranka kriti svoje pritožbene stroške (prvi odstavek 165. člena v zvezi s prvim odstavkom 154. člena ZPP).

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 137, 137/1, 346, 352

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep I Cp 147/2022
Sodna praksa višjih sodišč, 2022-03-23

Matjaž Voglar (preds.), Polona Marjetič Zemljič (poroč.), mag. Metoda Orehar Ivanc

umik pritožbe - sklep o prekinitvi postopka

Predno je pritožbeno sodišče odločalo o pritožbi tožeče stranke zoper sklep o prekinitvi postopka, je 21. 3. 2022 prejelo umik pritožbe, zato je skladno z določilom drugega odstavka 334. člena ZPP, ugotovilo, da je pritožba umaknjena.

Ugotovi se, da je pritožba zoper sklep Okrajnega sodišča v Ljubljani, opr. št. II P 668/2021 z dne 19. 11. 2021 umaknjena.

1. V pravdni zadevi Okrajnega sodišča v Ljubljani pod opr. št. II P 668/2021 je sodišče 19. 11. 2021 izdalo sklep o prekinitvi pravdnega postopka do pravnomočne odločitve v zadevi, ki poteka pred Okrožnim sodiščem v Ljubljani pod opr. št. II P 306/2021. Predno je pritožbeno sodišče odločalo o pritožbi tožeče stranke zoper sklep o prekinitvi postopka, je 21. 3. 2022 prejelo umik pritožbe, zato je skladno z določilom drugega odstavka 334. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju: ZPP) odločilo, kot sledi iz izreka tega sklepa.

2. Izrek o stroških postopka je odpadel, ker sta se pravdni stranki v sodni poravnavi, ki sta jo sklenili pred Okrožnim sodiščem v Ljubljani, pod opr. št. V N 1426/2021 dne 14. 3. 2022 dogovorili, da vsaka stranka nosi svoje stroške postopka sama.

3. O umiku tožbe bo odločalo sodišče prve stopnje.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 334, 334/2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSC Sklep II Kp 43106/2022
Sodna praksa višjih sodišč, 2023-12-19

Branko Aubreht (preds.), Barbara Žumer Kunc (poroč.), dr. Saša Kmet

nedovoljena pritožba zoper sklep višjega sodišča

Trditev pritožnika, da Ustava RS vsakemu omoogča pravico do pravnega sredstva, ni utemeljena.

ZKP ne ureja možnosti pritožbe zoper sklepe višjega sodišča, temveč le zoper sodbo sodišča druge stopnje in zgolj v primeru, ki so navedeni v 398. členu ZKP.

II. Oškodovanec kot tožilec je dolžan plačati sodno takso kot strošek pritožbenega postopka.

1. Z izpodbijanim sklepom je Okrajno sodišče v Celju pritožbo oškodovanca kot tožilca A. A. zoper sklep Višjega sodišča v Ljubljani opr. št. VII Kp 43106/2022 z dne 19. 7. 2023, zavrglo kot nedovoljeno.

2. Zoper sklep se je pritožil oškodovanec kot tožilec. V pritožbi ponavlja svojo oceno v obravnavani zadevi ter zatrjuje, da mu je bila kršena pravica do pravnega sredstva in da je sodišče prve stopnje kršilo določbe Ustave Republike Slovenije. Pritožbenemu sodišču predlaga, da njegovi pritožbi ugodi, sklep sodišča prve stopnje razveljavi ter naloži sodišču prve stopnje, naj razpiše obravnavo.

4. Pritožbeno sodišče soglaša z odločitvijo sodišča prve stopnje iz izpodbijanega sklepa, ki je po preizkusu dovoljenosti pritožbe oškodovanca kot tožilca pravilno ugotovilo, da je pritožba, ki jo je vložil zoper sklep Višjega sodišča v Ljubljani, nedovoljena. Trditev pritožnika, da Ustava Republike Slovenije vsakomur zagotavlja pravico do pravnega sredstva in da mu je sodišče prve stopnje z zavrženjem pritožbe, to pravico kršilo, je neutemeljena. Zaradi zagotavljanja pravne varnosti so določeni časovni okvirji za uveljavljanje procesnih pravic in postopki, v katerih so dovoljena posamezna pravna sredstva. Zato je v vsakem zakonu posebej urejena pravica do pravnega sredstva, prav tako so določeni procesni roki, v katerih je mogoče vložiti posamezno pravno sredstvo, hkrati pa je urejeno tudi vprašanje dopustnosti pravnega sredstva. Zakon o kazenskem postopku ne ureja možnosti pritožbe zoper sklepe višjega sodišča, temveč le zoper sodbo sodišča druge stopnje, pri čemer so primeri, v katerih je taka možnost podana, izrecno našteti v 398. členu ZKP. Odločitev prvostopnega sodišča, ki je z izpodbijanim sklepom zavrglo pritožbo oškodovanca kot tožilca zoper sklep Višjega sodišča v Ljubljani, je torej pravilna. Pritožbeno sodišče se posledično tudi ni ukvarjalo z obširnimi pritožbenimi navedbami, ki se nanašajo na pritožnikovo lastno videnje zatrjevanega dejanskega stanja.

5. Ker sodišče druge stopnje pri obravnavanju pritožbe ni zasledilo kršitev, ki jih je dolžno ugotavljati po uradni dolžnosti (peti odstavek 402. člena ZKP), je pritožbo oškodovanca kot tožilca zavrnilo kot neutemeljeno.

6. Ker oškodovanec kot tožilec s pritožbo ni uspel, je dolžan na podlagi prvega odstavka 98. člena ZKP plačati sodno takso kot strošek pritožbenega postopka.

Zakon o kazenskem postopku (1994) - ZKP  - člen 375, 375/2

Zakon o kazenskem postopku (1994) - ZKP  - člen 390

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.