VSL Sklep II Cp 1891/2023
Sodna praksa višjih sodišč, 2024-07-09

dr. Vesna Bergant Rakočević (preds.), Barbara Žužek Javornik (poroč.), Barbka Močivnik Škedelj

nujni dedič - oporoka - volja oporočitelja - v oporoki določen nujni delež v naravi - alikvotni del zapuščine - delitev zapuščine

Zapustnica je določila način delitve svoje zapuščine skladno s 27. členom ZD, ki predpisuje, da lahko oporočitelj določi, da dobi nujni dedič svoj delež v določenih stvareh, pravicah ali v denarju. V primeru takega oporočnega določila nujni dedič ne podeduje določen del vsake stvari in vsake pravice, ki sestavljajo zapuščino (alikvotni delež na celotni zapuščini), pač pa v oporoki določeno stvar, pravico ali denar.

I. Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijani sklep.

II. Dedič B. B. sam krije stroške odgovora na pritožbo.

1. V izpodbijanem sklepu je sodišče prve stopnje ugotovilo, da v zapuščino po pokojni spada več nepremičnin v solastninskem deležu 1/2, denarna sredstva na bančnem računu in neizplačani prejemki pri ZPIZ, da je imela zapustnica ob smrti še živega moža in dva otroka ter da je s pisno oporoko določila način delitve svojega premoženja v primeru smrti. Razglasilo je, kdo so dediči na podlagi oporoke in kaj dedujejo, zapustničinega sina A. A. pa za nujnega dediča, ki deduje 1/6. Odredilo je vknjižbo lastninske pravice oporočnih dedičev pri nepremičninah, ki so jih podedovali skladno z oporoko, ter da se pri zapustničini 1/2 nepremičnine k. o. ..., stavba ..., del stavbe 27, vknjiži lastninska pravica na nujnega dediča A. A. Ugotovilo je čisto vrednost zapuščine in odmerilo sodno takso, ki so jo dolžni plačati dediči vsak v višini svojega dednega deleža.

2. Pritožuje se nujni dedič, uveljavlja vse pritožbene razloge iz 338. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP), pritožbenemu sodišču predlaga, da izpodbijani sklep razveljavi in zadevo vrne v ponovno odločanje prvostopenjskemu sodišču. Navaja, da iz veljavne oporoke zapustnice izhaja, da je bila njena volja izplačilo ustreznega deleža, kar pomeni izplačilo v denarju. Ker je zapustnica navedla, da je treba nujnemu dediču delež izplačati, mu gre nujni delež na celotni zapuščini in je stališče sodišča prve stopnje, da gre za izplačilo z ustreznim solastninskim deležem na stanovanju, zmotno. Oporočna volja zapustnice je izražena z besedo "izplačila", zato je upravičen do alikvotnega deleža na celotnem premoženju, ki spada v zapuščino.

3. Oporočni dedič B. B. je odgovoril na pritožbo. Pritožbenemu sodišču predlaga, da jo kot neutemeljeno zavrne, ker so pritožbene navedbe materialno pravno zmotne. Priglaša stroške odgovora na pritožbo.

5. Zapustnica je v oporoki, ki jo vsi dediči priznavajo kot veljavno, določila, da če bo sin A. A. uveljavljal prikrajšanje nujnega deleža in bo njegov zahtevek upravičen, se mu vrednost prikrajšanja nujnega deleža "izplača z ustreznim solastninskim deležem na mojem solastninskem deležu na stanovanju v C., v katerem sin dejansko biva". Kljub besedi "izplača" citiranega zapisa ni mogoče razumeti drugače, kot ga je sodišče prve stopnje. Volja zapustnice, da v primeru, če bo po njej dedoval tudi sin (za katerega sicer misli, da je že dedno odpravljen), naj deduje ustrezen solastninski delež na stanovanju v C., je jasno in nedvoumno izražena. Zapustnica je določila način delitve svoje zapuščine skladno s 27. členom Zakona o dedovanju (ZD), ki predpisuje, da lahko oporočitelj določi, da dobi nujni dedič svoj delež v določenih stvareh, pravicah ali v denarju. V primeru takega oporočnega določila nujni dedič ne podeduje določen del vsake stvari in vsake pravice, ki sestavljajo zapuščino (alikvotni delež na celotni zapuščini), pač pa v oporoki določeno stvar, pravico ali denar.

6. V pritožbi uveljavljani razlogi niso utemeljeni. Tudi uradoma upoštevnih kršitev (drugi odstavek 350. člena ZPP, ki se uporablja skladno s 163. členom ZD) ni, zato je višje sodišče pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje (353. člen ZPP v zvezi s 163. členom ZD).

7. Izrek o stroških pritožbenega postopka temelji na prvem odstavku 174. člena ZD, po katerem vse svoje stroške v postopku dedovanja trpi vsak dedič sam.

Zakon o dedovanju (1976) - ZD  - člen 27, 174

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.