VSM Sodba PRp 180/2024
Sodna praksa višjih sodišč, 2024-09-26

Branko Reisman (preds.), Jasminka Pen (poroč.), dr. Liljana Selinšek

načelo ne bis in idem - odprava oziroma sprememba plačilnega naloga - kršitev materialnih določb zakona - hitri postopek o prekršku - voznik začetnik - stvarna pristojnost organa - glavna in stranska sankcija - kazenske točke v cestnem prometu - očitek kršitve prepovedi ponovnega sojenja o isti stvari

Prvoten plačilni nalog prekrškovnega organa je bil odpravljen, zato ne gre za podvajanje postopkov oziroma za dvakratno sojenje.

I. Pritožba se zavrne in sodba prve stopnje potrdi.

II. Obdolženec je dolžan plačati sodno takso v znesku 187,50 EUR v roku 30 dni od prejema te sodbe, sicer se prisilno izterja.

1. Okrajno sodišče v Mariboru je z izpodbijano sodbo obdolženega A. A. spoznalo za odgovornega storitve prekrška po 5. točki šestega odstavka 46. člena Zakona o pravilih cestnega prometa (v nadaljevanju ZPrCP), storjenega na način, kot izhaja iz izreka prvostopenjske sodbe, za storitev katerega mu je izreklo glavno sankcijo globo 750,00 EUR in stransko sankcijo 9 kazenskih točk ter mu naložilo dolžnost plačila sodne takse v skupnem znesku 155,00 EUR, in sicer 75,00 EUR za izrek globe, 50,00 EUR za izrek stranske sankcije kazenskih točk in 30,00 EUR za izdajo sklepa o začasnem odvzemu vozniškega dovoljenja.

2. Zoper navedeno sodbo prvostopenjskega sodišča se pravočasno pritožuje zagovornik obdolženca, odvetnik B. B.. Pritožuje se zaradi kršitve 3. točke 156. člena Zakona o prekrških (v nadaljevanju ZP-1), saj meni, da je bilo z izdajo izpodbijane sodbe kršeno načelo ne bis in idem. Za isto kršitev je namreč prekrškovni organ obdolženemu že izdal plačilni nalog, kateremu obdolženi ni oporekal in ga ni izpodbijal in je polovični znesek globe izrečene s plačilnim nalogom tudi poravnal. Prekrškovni organ je samoiniciativno dosegel odpravo tega plačilnega naloga in zlonamerno z namenom škoditi pritožniku le-temu povzročil hujšo posledico, zaradi česar je potrebno sodbo sodišča prve stopnje razveljaviti in postopek o prekršku zoper obdolženega ustaviti oziroma sodbo sodišča prve stopnje spremeniti tako, da obdolženemu ne naloži plačilo globe in stroškov postopka sodne takse, saj je obdolženi naloženo globo za storjeni prekršek že poravnal.

4. Pritožnik v pritožbi uveljavlja, da je prvostopenjsko sodišče kršilo načelo ne bis in idem, to je načelo prepovedi ponovnega sojenja o isti stvari, kar pa ne drži. Gre sicer za isto stvar, o kateri je bilo odločeno s plačilnim nalogom prekrškovnega organa Policijske postaje št. *****, vendar ne gre za podvajanje postopka oziroma za dvakratno sojenje, zaradi razlogov, ki bodo pojasnjeni v nadaljevanju.

5. Drugi odstavek 52. člena ZP-1 med drugim določa, da hitri postopek ni dovoljen za prekrške zoper varnost cestnega prometa, za katere je predpisana stranska sankcija kazenskih točk v številu, zaradi katerega se po zakonu storilcu izreče prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja. 13. točka 2. člena Zakona o voznikih (v nadaljevanju ZVoz-1) med drugim določa, da je voznik začetnik voznik motornega vozila do dopolnjenega 21. leta starosti, 26. člen ZPrCP pa določa, da se imetniku vozniškega dovoljenja, ki je voznik začetnik, izreče prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja za vse kategorije motornih vozil, za katere je storilec imel dovoljenje, ko je storil prekršek, s katerim je dosegel ali presegel 7 kazenskih točk v cestnem prometu. Iz spisovnega gradiva je razvidno, da je bil obdolženi, rojen ***, dne 15. 4. 2024, ko je storil očitani mu prekršek, voznik začetnik, kar pomeni, da zanj izrek stranske sankcije 9 kazenskih točk pomeni izrek stranske sankcije kazenskih točk v številu, zaradi katerega se po zakonu izreče prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja, zaradi česar gre za primer, ko hitri postopek ni dovoljen.

6. Prekrškovni organ Policijska postaja ni bil stvarno pristojen za izdajo plačilnega naloga v hitrem postopku obdolženemu zaradi storitve prekrška 15. 4. 2024 po 5. točki šestega odstavka 46. člena ZPrCP, zato je utemeljeno skladno z določbo 171.b člena ZP-1 na pristojno sodišče vložil predlog za odpravo plačilnega naloga št. *****, ki ga je Okrajno sodišče v Mariboru s sklepom ZSV 271/2024, z dne 14. 5. 2024, odpravilo, kar izhaja tudi iz obdolžilnega predloga. 171.č člen ZP-1 določa učinke odprave ali spremembe odločbe o prekršku, pri tem pa iz prvega odstavka 171.č člena ZP-1 izhaja, da če je odločba odpravljena iz razloga po 1. točki prvega odstavka 171. člena ZP-1 (če jo je izdal stvarno nepristojni prekrškovni organ) prekrškovni organ po odpravi odločbe pošlje predlog pristojnemu prekrškovnemu organu oziroma vloži obdolžilni predlog pri pristojnem sodišču.

7. Iz zgoraj navedenih razlogov pritožnik zato neutemeljeno v pritožbi uveljavlja, da je prvostopenjsko sodišče z izdajo izpodbijane sodbe ravnalo v nasprotju z načelom ne bis in idem. Prvoten plačilni nalog prekrškovnega organa je bil odpravljen, zato ne gre za podvajanje postopkov oziroma za dvakratno sojenje. Izpodbijana sodba prvostopenjskega sodišča obdolženemu tudi ni v škodo v primerjavi z odpravljenim plačilnim nalogom prekrškovnega organa, saj za storjeni prekršek obdolženemu nista izrečeni strožji sankciji, ampak identični sankciji kot z odpravljenim plačilnim nalogom, kot sta tudi predpisani za storitev obravnavanega prekrška v 5. točki šestega odstavka 46. člena ZPrCP.

8. Pritožbeno sodišče odgovarja pritožniku, ki v pritožbi izpostavlja, da je obdolženi polovičko izrečene globe z odpravljenim plačilnim nalogom prekrškovnega organa že plačal, da možnost plačila polovične globe v hitrem postopku skladno s prvim odstavkom 57.c člena ZP-1 predstavlja samo način plačila globe, ne pa tudi višine njenega izreka. Obdolženec bo glede že plačane polovičke izrečene globe na podlagi odpravljenega plačilnega naloga prekrškovnega organa ravnal skladno z določbo 193. člena ZP-1.

9. Ker je prvostopenjsko sodišče z izpodbijano sodbo obdolženega utemeljeno spoznalo za odgovornega storitve obravnavanega prekrška in mu je bila zanj utemeljeno izrečena sankcija, je prvostopenjsko sodišče obdolženemu tudi utemeljeno naložilo plačilo stroškov postopka sodne takse, skladno s prvim odstavkom 144. člena ZP-1.

10. Zaradi vsega navedenega je pritožbeno sodišče pritožbo pritožnika na podlagi tretjega odstavka 163. člena ZP-1 zavrnilo kot neutemeljeno in sodbo prvostopenjskega sodišča potrdilo.

11. Odločitev o naložitvi sodne takse, kot stroška pritožbenega postopka, temelji na določilih prvega odstavka 144. člena in prvega odstavka 147. člena ZP-1, znesek sodne takse pa je odmerjen na podlagi tar. št. 8132 Taksne tarife v skladu z Zakonom o sodnih taksah.

Zakon o pravilih cestnega prometa (2010) - ZPrCP  - člen 26, 46, 46/6, 46/6-5

Zakon o voznikih (2016) - ZVoz-1  - člen 2, 2/1, 2/1-13

Zakon o prekrških (2003) - ZP-1  - člen 52, 52/2, 144, 144/1, 156, 156/1, 156/1-3, 171b, 171č

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sodba IV Ips 200/2010, enako tudi IV Ips 33/2013