VSC Sklep Cp 432/2023
Sodna praksa višjih sodišč, 2023-12-06

Aleksander Šmid (preds.), Petra Robič Verbovšek (poroč.), Tatjana Kamenšek Krajnc

dedni dogovor - izpodbijanje - sporazum o delitvi in načinu delitve dediščine

Dedinje so se z dednim dogovorom sporazumele o delitvi in načinu delitve dela zapuščine, katerega obseg ni bil sporen, in so na podlagi dispozitivnih pravic že v okviru zapuščinskega postopka uredile vprašanje delitve z dednim dogovorom, s čimer je nastala pogodba civilnega prava. Ta ima učinek sodne poravnave. Zapuščinsko sodišče je, v skladu s 3. odstavkom 214. člena ZD, takšen dedni dogovor zajelo v izrek sklepa o dedovanju, s čimer pa sklenjeni dedni dogovor ni izgubil učinka sodne poravnave. Dedič lahko dedni dogovor izpodbija s tožbo,5 medtem ko v zapuščinskem postopku s pritožbo njegove razveljavitve ali spremembe ne more doseči.

I. Pritožba se zavrne in se potrdi sklep o dedovanju sodišča prve stopnje.

II. Dedinja D. D. sama krije svoje stroške odgovora na pritožbo.

1. Z izpodbijanim sklepom o dedovanju je sodišče prve stopnje v točki I izreka ugotovilo obseg premoženja in povzelo dedni dogovor, ki so ga sklenile vse štiri dedinje po pokojnem, to je A. A., B. B. (v njenem imenu njena mati in zakonita zastopnica A. A.), C. C. in D. D. glede premoženja zapustnika, ki je bilo predmet zakonitega dedovanja. V točki II izreka je za dedinji na podlagi oporočnega dedovanja razglasilo prvoimenovani A. A. in B. B., vsako do višine oporočnega dednega deleža, ter za zakoniti dedinji drugoimenovani C. C. in D. D., vsako do višine zakonitega dednega deleža. Pod točko III izreka izpodbijani sklep vsebuje odločitev o izvedbi zemljiškoknjižnih vpisov in upravičenjih razpolaganja za čas po pravnomočnosti sklepa.

2. Zoper sklep se pritožuje zakonita dedinja C. C. v laični pritožbi, ne da bi se izrecno sklicevala na katerega od pritožbenih razlogov po prvem odstavku 338. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) v zvezi s 163. členom Zakona o dedovanju (ZD). Navaja, da se ni upoštevala zapustnikova obkrožitev parcele 689/5 na dokumentu GURS, ki bi morala pripasti pritožnici, ne pa da se je delila na pol, čeprav se bo, če bo sojeno po pravici, in kot je želel zapustnik, dedovanju te nepremičnine v celoti odpovedala v korist B. B., vendar brez omejitev. Zahteva, da se tretja točka oporoke (o dedni odpravljenosti D. D., ki se je do očeta obnašala skrajno nesramno) upošteva.

3. Dedinja D. D. je na pritožbo odgovorila z odgovorom, vloženim po pooblaščencu; predlagala je zavrnitev pritožbe in potrditev izpodbijanega sklepa.

5. Res iz zapisnika naroka z dne 26. 6. 2023

izhaja izjava dedinje D. D., da zapustnikovo oporoko priznava kot veljavno, razen v točki 3.

Vendar so nato na istem naroku vse dedinje sklenile dedni dogovor, v okviru katerega sta se zakoniti dedinji priglasili k dedovanju in sprejeli vsaka svoj zakoniti dedni delež glede dela zapuščine, ki je bila predmet zakonitega dedovanja, med drugim tudi glede zapustniku do ½ solastne nepremičnine parc. št. 689/5 k. o. ... . Obe zakoniti dedinji, od katerih nobena ni uveljavljala kakšne druge pravice, sta odstopili vsaka svoj zakoniti dedni delež na citirani nepremičnini zapustnikovi pravnukinji B. B., ki ju je sprejela.

Dedni dogovor so vse dedinje, vključno s pritožnico, podpisale, kot izhaja iz zapisnika o naroku, sestavljenem po sodišču, iz česar izhaja njihovo soglasje z vsebino, tudi pritožničino. Pritožbeno sodišče ob tem dodaja, da vsebina dednega dogovora ni nujno vezana le na delitev zapuščine, saj lahko dediči z njim uredijo tudi druga pravna razmerja zaradi dokončne ureditve razmerij med njimi (kot v obravnavanem primeru).

6. Na takšen način so se dedinje sporazumele o delitvi in načinu delitve dela zapuščine, katerega obseg ni bil sporen, in so na podlagi dispozitivnih pravic že v okviru zapuščinskega postopka uredile vprašanje delitve z dednim dogovorom, s čimer je nastala pogodba civilnega prava. Ta ima učinek sodne poravnave. Zapuščinsko sodišče je, v skladu s 3. odstavkom 214. člena ZD, takšen dedni dogovor zajelo v izrek sklepa o dedovanju, s čimer pa sklenjeni dedni dogovor ni izgubil učinka sodne poravnave. Dedič lahko dedni dogovor izpodbija s tožbo,

medtem ko v zapuščinskem postopku s pritožbo njegove razveljavitve ali spremembe ne more doseči. O slednjem so bile dedinje, tudi pritožnica, v obrazložitvi izpodbijanega sklepa, sicer tudi že (pravilno) poučene. Dejstvo, da je dedni dogovor vsebovan v sklepu o dedovanju, ni razlog, da bi ga dediči, ki so ga sklenili, lahko izpodbijali v pritožbi.

7. Glede očitkov o sodničinem sodelovanju z dedinjo D. D. in njenim pooblaščencem ter o avtoritativnem vodenju postopku, v katerem ostali prisotni niso imeli možnosti karkoli pojasniti ter so bili prisiljeni podpisati dedni dogovor (kar sodedinja v odgovoru na pritožbo tudi sicer zanika kot nekorektno povzemanje dogajanja na zapuščinski obravnavi), pritožbeno sodišče kljub temu zgolj v pojasnilo dodaja, da tudi sicer teh navedb pritožnica ni z ničemer izkazala. Zatrjevano tudi ne izhaja iz zapisnika o opravljenem naroku, ki je javna listina, in kot takšen potrjuje resničnost tistega, kar je v njem zapisano. Do navedb, ki se nanašajo na odnos hčerke do zapustnika se pritožbeno sodišče zaradi pravne nepomembnosti ne opredeljuje.

8. Glede na navedeno in ker pritožbeno sodišče ni ugotovilo kršitev, na katere mora paziti po uradni dolžnosti (2. odst. 350. čl. ZPP v zvezi s 163. čl. ZD), je pritožbo zavrnilo in potrdilo izpodbijani sklep (2. tč. 365. čl. ZPP v zvezi s 163. čl. ZD).

9. Po 1. odst. 174. čl. ZD vsaka stranka trpi stroške, ki jih je imela med postopkom ali zaradi postopka. Zato mora dedinja D. D., ki je v odgovoru na pritožbo priglasila stroške, svoje pritožbene stroške trpeti sama.

Na predhodnem naroku je bila zapustnikova oporoka le prebrana in razglašena, dediči pa se o njej niso izjasnjevali, kot to izhaja iz zapisnika z dne 22. 5. 2023 (ki je javna listina); glej l. št. 38 spisa.

Ki vsebuje zapis o njeni dedni odpravljenosti.

V preostalem pa je D. D. svoj zakoniti dedni delež na denarnih sredstvih na TRR, neizplačanih pokojninskih prejemkih in hranilni knjigi odstopila pritožnici, ki ga je sprejela.

Pritožnica svojih pritožbenih stroškov ni priglasila.

Zakon o dedovanju (1976) - ZD  - člen 214

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 306, 392

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.