VSL Sklep IV Cp 1213/2021
Sodna praksa višjih sodišč, 2021-09-08

mag. Nataša Ložina (preds.), Polona Marjetič Zemljič (poroč.), Bojan Breznik

sodna poravnava - starševska skrb - stiki otroka - nova odločitev o dodelitvi otroka, preživnini in stikih - spremenjene razmere - otrokova želja - varstvo koristi otroka

Korist otroka in njegova želja nista sopomenki. Korist otroka je pravni pojem, ki ga je treba v vsakem konkretnem primeru napolniti z vsebino, ob upoštevanju okoliščin konkretnega primera. Korist otroka ne zajema le koristi do njegovega 18. leta starosti (kratkoročna korist), ampak tudi korist, ki se bo pokazala v odrasli dobi (dolgoročna korist). Treba si je prizadevati za zdrav in celosten razvoj otroka, to je razvoj v samostojno odraslo osebo. Sodišče lahko zato ob tehtnih razlogih odloči tudi drugače, kot si želi otrok.

I. Pritožba zoper I. in II. točko izreka se zavrne in se sklep v tem delu potrdi.

II. Pritožbi zoper III . in IV. točko izreka se ugodi in se sklep v tem delu spremeni tako, da se glasi:

„Ureditev stikov med predlagateljem očetom in mld. hčerko A. A., ki je bila določena s sodno poravnavo pred Okrožnim sodiščem v Ljubljani, v pravdni zadevi opr. št. IV P 243/2012 z dne 13. 3. 2012 se spremeni tako, da se določijo stiki:

1. Oče ima stike z mld. hčerko vsako sredo, ko jo pride iskat v šolo po končanem pouku in jo pripelje najkasneje do 20. ure na dom matere, v času šolskih počitnic, oziroma če na ta dan ni šole, jo pride iskat na dom matere ob 10. uri dopoldne in jo pripelje nazaj najkasneje do 20. ure.

2. Oče ima stike z mld. hčerko vsak drugi vikend, ko jo pride iskat v petek ob 19. uri na dom matere in jo v nedeljo pripelje nazaj najkasneje do 20. ure.

3. Velikonočne praznike (velikonočna nedelja in velikonočni ponedeljek) mld. A. A. preživi pri materi, če pade praznik na vikend, ki ga preživi z očetom, se stik pri njem podaljša do ponedeljka, ko pripelje hčerko na dom matere najkasneje do 20. ure.

4. Božične praznike A. A. preživi pri materi v času od 24. 12. do 30. 12., novoletne praznike od 31. 12. do 2. 1. preživi pri očetu.

5. Prvomajske, jesenske in zimske počitnice preživlja mld. A. A. izmenično z očetom in materjo.

6. Stiki med poletnimi šolskimi počitnicami potekajo tako, da je mld. A. A. pri očetu v mesecu juliju en teden in en teden v avgustu in dva tedna zdržema z materjo v juliju ali avgustu, ko redni stiki z očetom ne potekajo.

III. Vsaka stranka nosi svoje stroške postopka sama.

1. Sodišče prve stopnje je v I. točki izpodbijanega sklepa zavrnilo predlog za spremembo dosedanje ureditve glede starševske skrbi, dogovorjene s sodno poravnavo Okrožnega sodišča v Ljubljani, opr. št. IV P 243/2012 z dne 13. 3. 2012, in predlog za izdajo začasne odredbe za ureditev stikov (II) in v izpodbijani III. točki izreka ponovno uredilo stike med mld. hčerko in njenim očetom tako, da ti potekajo vsako sredo, ko jo oče pride iskat v šolo po končanem pouku in jo pripelje domov k materi najkasneje do 19. ure in vsak drugi vikend tako, da jo oče v soboto pride iskat na dom matere ob 10. uri in jo pripelje nazaj najkasneje do 18. ure. Velikonočne in božične praznike preživlja A. A. pri materi, novoletne pa pri očetu. Med šolskim letom prvomajske, jesenske in zimske počitnice preživlja z materjo, nadaljuje pa se reden režim stikov ob sredah in vsak drugi vikend, ki se v času počitnic podaljša za en dan. Med (poletnimi) šolskimi počitnicami A. A. en teden zdržema preživi z očetom, dva pa z materjo in v tem času redni stiki ne potekajo. Kar je oče v zvezi s širitvijo stikov zahteval več, je sodišče v IV točki izreka zavrnilo.

2. Odločitev sodišča v zavrnilnem delu izpodbija predlagatelj. V obrazložitvi navaja, da je sodišče zavrnilo predlog za predodelitev deklice v varstvo in vzgojo njemu v nasprotju z mnenjem Centra za socialno delo in napačno interpretiralo nepopolno mnenje izvedenke klinične psihologije. Pritožnik je prepričan, da mati stike med hčerko in očetom onemogoča in kot primer navedel vpis deklice na gimnastiko v času, ko bi se moral izvajati stik s predlagateljem. Življenjska skupnost med staršema je razpadla, ko je bila deklica stara dve leti in mati se nikoli ni trudila, da bi bili odnosi deklice z očetom bolj pristni. Sodišče je pri vprašanju predodelitve deklice prekomerno upoštevalo željo A. A., kar vse je posledica ravnanja njene matere. Sodišče bi moralo upoštevati, da želje otroka ne ustrezajo vedno tudi njegovi največji koristi. Kljub utemeljenim pripombam predlagatelja, sodišče izvedenke ni pozvalo na dopolnitev in je sprejelo zmotno odločitev na podlagi nepopolno ugotovljenega dejanskega stanja. Odločitve v zvezi s plačilom preživnine sploh ni obrazložilo. Obrazloženo izpodbija tudi odločitev glede ureditve stikov v III. točki izreka. Meni, da je sodišče prezrlo mnenje Centra za socialno delo, da je razširitev stikov med predlagateljem in mld. A. A. ustrezna, ker je izgradnja kvalitetnega odnosa med otrokom in obema staršema nedvomno v otrokovo korist, tega pa ni mogoče zgraditi, če starša ne vidiš dovolj. Četudi je izvedenka v svojem mnenju zapisala, da je potrebno stike med deklico in očetom postopno širiti, to iz odločbe sodišča ne sledi. Sodišče bi moralo upoštevati, da je sedaj deklica stara 10 let, da je že do sedaj v praksi z očetom preživela zdržema 2 x po en teden in da bi stiki lahko potekali do 20. ure glede na starost dekleta. Vikend stik pa bi se lahko začel že v petek ob 19. uri.

3. Nasprotna udeleženka je na pritožbo odgovorila in predlagala njeno zavrnitev.

5. Predlagatelj je predlog za spremembo ureditve starševske skrbi podal 9. 7. 2019, ko se je (5. 4. 2019) že začel uporabljati Družinski zakonik (v nadaljevanju DZ).

6. Sodišče izda novo odločbo o varstvu in vzgoji otroka, kadar to zahtevajo spremenjene razmere in koristi otroka (četrti odstavek 138. člena DZ). Spremembe morajo biti bistvene, saj bi se v nasprotnem primeru izničil pomen pravnomočno razsojene stvari (oziroma sklenjene sodne poravnave). Sodišče je zato v obravnavanem primeru pravilno ugotavljalo, ali je dosedanji način izvajanja starševske skrbi še ustrezen, ali pa je morda zaradi odtujevanja deklice od očeta korist otroka tako ogrožena, da terja spremembo odločitve, ki sta jo starša sporazumno dogovorila in je bila potrjena s sodno poravnavo pred Okrožnim sodiščem v Ljubljani, opr. št. IV P 243/2012 z dne 13. 3. 2012, ko je bila deklica stara slabi dve leti.

7. Pritožbeno sodišče se pridružuje stališču sodišča prve stopnje, da se okoliščine, na podlagi katerih je bila hčerka dodeljena v varstvo in vzgojo materi v zadnjih osmih letih niso tako spremenile, da bi terjale drugačno ureditev, glede na to, da sta oba starša vsak zase sposobna poskrbeti za njuno hčerko, se vživeti v njena čustva in sta ji sposobna nuditi čustveno stabilno okolje. Oba sta ji zmožna zagotoviti tudi ustrezne materialne pogoje, jo vzpodbujati k učenju in z njo kvalitetno preživeti čas, se prilagoditi njenim interesom, jo podpirati in upoštevati njeno mnenje. Zmožna sta poskrbeti za njen zdrav psihofizični razvoj, jo podpirati pri gradnji njene osebnosti in ji zagotavljati stabilnost v domačem okolju. Oba sta za hčerko pristno zainteresirana in sta ji naklonjena. Nobeden od njiju otroka ne vznemirja ali spravlja v stisko, oziroma ji ne povzroča škode v razvoju. Zato tudi pritožbeno sodišče ne najde tistih razlogov, ki so potrebni za spremembo odločitve o varstvu in vzgoji otroka, saj so se očetove navedbe, da ga mati od otroka odtujuje izkazale kot pavšalne in zato neutemeljene, kar je objektivno potrdila tudi sodna izvedenka.

8. Pritožbeno sodišče pa sledi pritožniku v delu, ki se nanaša na odločitev o stikih. Pri odločitvi o stikih je potrebno izhajati iz določila 141. člena DZ in pri odločanju o stikih med otrokom in njegovim očetom upoštevati načelo največje otrokove koristi (7. člen DZ), ki je osnovno vodilo pri odločanju o stikih mladoletnih otrok s starši oziroma pri spremembi le-teh (osmi odstavek 141. člena DZ).

9. Pritožnik utemeljeno izpostavlja, da je deklica danes stara 10 let, da je v njeno korist ne samo, da se obstoječi stiki vzdržujejo in ohranjajo, ampak da se glede na njeno starost tudi razširijo in konkretno pove, kako naj bi se stiki časovno in krajevno izvrševali, da bo vloga očeta v dekličinem življenju kar najbolj aktivna.

10. Korist otroka in njegova želja nista sopomenki. Korist otroka je pravni pojem, ki ga je treba v vsakem konkretnem primeru napolniti z vsebino, ob upoštevanju okoliščin konkretnega primera. Korist otroka ne zajema le koristi do njegovega 18. leta starosti (kratkoročna korist), ampak tudi korist, ki se bo pokazala v odrasli dobi (dolgoročna korist). Treba si je prizadevati za zdrav in celosten razvoj otroka, to je razvoj v samostojno odraslo osebo. Sodišče lahko zato ob tehtnih razlogih odloči tudi drugače, kot si želi otrok.

11. Ključno za odločitev pritožbenega sodišča v zvezi s stiki je, da je potrebno odločitev o stikih, ki je bila sprejeta pred osmimi leti, ko deklica še ni dopolnila niti dveh let, zaradi spremenjenih okoliščin - deklica je sedaj starejša, stara je 10 let, bolj konkretno prilagoditi sedanjim okoliščinam tako, da bo tudi oče bolj enakovredno vključen v vzgojo deklice, zato je pritožbeno sodišče pritožbi, ki se nanaša na ureditev stikov ugodilo, kot sledi iz izreka te odločbe.

12. Glede na starost deklice (10 let) pritožbeno sodišče ne vidi razloga, da bi moral biti stik zaključen pred 20 uro, ko oče deklico pripelje na dom matere. Da se bo oče lahko bolj enakovredno vključil v vzgojo hčerke je prav, da deklica šolske počitnice preživlja izmenično pri vsakem od staršev in da tudi med poletnimi počitnicami preživi 2 x po en teden z očetom. Taki določitvi stikov se bosta morala poleg deklice prilagoditi tudi oba starša. Mati tako, da bo spodbujala razvoj in samostojnost deklice ter prehajanje deklice od enega k drugemu staršu, oče pa bo moral pokazati več posluha za dekličine želje in potrebe po osamosvajanju od obeh staršev in sklepati kompromise z deklico na način, da stiki ne bodo postali obveznost, ki jo je trebno izpolniti zaradi izdane sodne odločbe.

13. Ker so se pritožbene navedbe zoper odločitev sodišča, da zavrne predlog za spremembo dosedanje ureditve glede starševskih skrbi, pokazale kot neutemeljene, ni bilo podlage, da bi sodišče odločalo o preživnini, ki naj bi jo plačevala mati in ker sodišče tudi ni našlo tistih absolutnih kršitev postopka, na katere pazi po uradni dolžnosti (drugi odstavek 350. člena ZPP), je pritožbo zoper I. in II. točko izreka zavrnilo in v izpodbijanem delu potrdilo sklep sodišča prve stopnje (2. točka 365. člena ZPP v zvezi z 42. členom ZNP-1), odločitev v III. in Iv. točki izreka pa spremenilo kot sledi iz izreka te odločbe (3. točka 365. člena ZPP v zvezi z 42. členom ZNP-1).

14. Pritožnik je s pritožbo delno uspel, nasprotna udeleženka je z odgovorom na pritožbo delno pripomogla k rešitvi zadeve, zato je prav, da vsaka stranka krije svoje stroške pritožbenega postopka sama (101. člen ZNP-1).

Družinski zakonik (2017) - DZ  - člen 138, 138/4, 141, 141/8

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.