VSL Sklep I Ip 138/2022
Sodna praksa višjih sodišč, 2022-03-01

Urška Jordan (preds.), Tjaša Potparić Janežič (poroč.), Nevenka Rihar

CIVILNO PROCESNO PRAVO - IZVRŠILNO PRAVO - ODVETNIŠTVO

nasprotna izvršba - predlog za nasprotno izvršbo - stroški za sestavo vloge - odvetniška tarifa

Nasprotna izvršba ni pravno sredstvo, zato upniku za sestavo predloga za nasprotno izvršbo in dolžniku za sestavo odgovora na predlog za nasprotno izvršbo ni mogoče priznati nagrade po tar. št. 27/6 OT, ki določa nagrado za pravno sredstvo in odgovor nanj, temveč jima pripada nagrada po drugi alinei tar. št. 27/7 OT, ki določa nagrado za druge obrazložene vloge. Postopek odločanja o predlogu za nasprotno izvršbo je predhodni postopek sami nasprotni izvršbi in ima zato bolj značilnosti pravdnega postopka.

I. Pritožbi se delno ugodi in se sklep v izpodbijani III. točki izreka spremeni tako, da je upnik po nasprotni izvršbi dolžan povrniti dolžniku po nasprotni izvršbi 53,62 EUR, v roku 15 dni od prejema tega sklepa in pod izvršbo, v ostalem izpodbijanem, a nespremenjenem delu v točki IV pa se pritožba zavrže.

II. Dolžnik po nasprotni izvršbi je dolžan povrniti upniku po nasprotni izvršbi 139,12 EUR pritožbenih stroškov, v roku 15 dni od prejema tega sklepa in pod izvršbo.

III. Dolžnik po nasprotni izvršbi sam krije svoje stroške odgovora na pritožbo.

1. Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje predlogu nasprotnega upnika A. d.o.o. za nasprotno izvršbo delno ugodilo tako, da se nasprotnemu dolžniku B. s.p. naloži, da mora v 15 dneh od prejema sklepa nasprotnemu upniku plačati znesek 38,50 EUR (I. točka izreka). V točki II je predlog za nasprotno izvršbo zavrnilo v delu, kjer nasprotni upnik zahteva vračilo zneska 38,05 EUR in povračilo zakonskih zamudnih obresti. V izpodbijani točki III je nasprotnemu upniku naložilo, da je dolžan nasprotnemu dolžniku povrniti 233,76 EUR stroškov, v 8 dneh, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki začnejo teči prvi dan po poteku roka za izpolnitev dalje do plačila; v presežku pa je stroškovni predlog upnika in dolžnika po nasprotni izvršbi zavrnilo (IV. točka izreka).

2. Dolžnik – upnik po nasprotni izvršbi je vložil pravočasno pritožbo iz vseh pritožbenih razlogov, izrecno zoper točki III in IV izreka, ki se nanašata na stroške postopka. V bistvenem navaja, da je sodišče napravilo presojo o priznanih stroških obeh udeležencev postopka in ugotovilo delež uspeha pritožnika, pri tem je sicer uporabilo pravilno materialnopravno podlago, je pa brez obrazložitve višino posamezne nagrade pri obeh udeležencih uporabilo različno. Tako je v nasprotju s 27/6 tarifo OT pritožniku priznalo za predlog za nasprotno izvršbo le 100 točk, upniku pa 200 točk za dva odgovora na predlog, enako je storilo z obrazloženimi vlogami udeležencev v nasprotju s tar.št. 27/7 OT, ko je pritožniku priznalo nagrado le v višini 20 točk, upniku pa 50 točk. Res je pritožnik v predlogu za nasprotno izvršbo priglasil nagrado v višini 100 točk, vendar pa ni za izjavitev o predlogu za izvršbo z dne 23. 6. 2017 priglasil nobene nagrade. Meni, da je potrebno upoštevati načelo enakopravnosti udeležencev postopka ter 14 in 22. člen Ustave RS. Sodišče je udeleženca obravnavalo neenako s tem, da je upoštevalo nagrado, ki jo je zmotno priglasil v višini, ki je v nasprotju z Odvetniško tarifo (v nadaljevanju OT) na eni strani, na drugi strani pa za upnika odmerilo nagrado skladno z OT. Enako velja za upniku priznanih 50 točk za nagrado za vlogo z dne 12. 4. 2021 in odgovor z dne 29. 10. 2020. Priglaša pritožbene stroške.

3. Upnik – dolžnik po nasprotni izvršbi predlaga zavrnitev pritožbe in priglaša stroške odgovora na pritožbo.

5. V izpodbijanem (stroškovnem) delu je višje sodišče sklep preizkusilo v okviru pritožbenih razlogov in razlogov, na katere je dolžno paziti po uradni dolžnosti (drugi odstavek 350. člena Zakona o pravdnem postopku – v nadaljevanju ZPP v zvezi s 366. členom ZPP in 15. členom Zakona o izvršbi in zavarovanju - ZIZ).

6. Predmet pritožbenega postopka je le stroškovna odločitev izpodbijanega sklepa o nasprotni izvršbi. V zvezi z odločitvijo o stroških postopka nasprotne izvršbe, o katerih je sodišče prve stopnje odločilo v III. in IV. točki izreka izpodbijanega sklepa, se je sodišče prve stopnje potem, ko je ugotovilo, da je predlog za nasprotno izvršbo delno utemeljen (kar ni predmet pritožbenega preizkusa), pri odločitvi pravilno oprlo na določbo drugega odstavka 154. člena ZPP

, v zvezi s 15 členom ZIZ. Tudi pritožnik priznava to materialno pravno podlago za povrnitev stroškov, oporeka pa njeni višini, ker naj bi sodišče prve stopnje, pri odmeri nagrade po višini, neenako obravnavalo stranki, ne glede na to, da sta stranki priglasili nagrado v različni višini

7. Iz obrazložitve izpodbijanega sklepa in podatkov v spisu izhaja, da je sodišče upniku po nasprotni izvršbi priznalo 60,00 EUR nagrade za predlog za nasprotno izvršbo po tar.št. 27/6, kar predstavlja 100 priglašenih točk po OT, medtem ko je dolžniku po nasprotni izvršbi za odgovor na predlog na nasprotno izvršbo z dne 23. 6. 2017 priznalo 200 točk nagrade po tar. št. 27/6 OT. Pritožbeno sodišče ocenjuje, da navedena tar.št. 27/6, ki se nanaša na pravna sredstva in odgovor nanje, ni podlaga za nasprotno izvršbo. Nasprotna izvršba namreč ni pravno sredstvo, zato upniku za sestavo predloga za nasprotno izvršbo in dolžniku za sestavo odgovora na predlog za nasprotno izvršbo ni mogoče priznati nagrade po tar. št. 27/6 OT, ki določa nagrado za pravno sredstvo in odgovor nanj. Že sodišče prve stopnje ugotavlja, da je postopek odločanja o predlogu za nasprotno izvršbo šele predhodni postopek sami nasprotni izvršbi in ima bolj značilnosti pravdnega postopka, zato je tudi uporabilo kot materialno pravno podlago za odločitev o stroških določbo drugega odstavka 154. člena ZPP, kot je navedeno že zgoraj in kar niti ni sporno. Ker torej nasprotna izvršba ni pravno sredstvo, upnik po nasprotni izvršbi pa je v predlogu za nasprotno izvršbo predlagal izvršbo na denarno terjatev in na premične stvari dolžnika, mu gredo za sestavo predloga za nasprotno izvršbo in dolžniku po nasprotni izvršbi - za sestavo odgovora na predlog za nasprotno izvršbo, nagrada po drugi alinei tar. št. 27/7 OT

, ki določa nagrado za druge obrazložene vloge.

8. Ob upoštevanju vrednosti spornega predmeta 370,07 EUR tako znaša nagrada za sestavo predloga za nasprotno izvršbo pravilno priglašenih 100 točk (50 % tar.št.18) ali 60,00 EUR, povečano za 2% materialnih izdatkov in 22 % DDV. Ker dolžnik po nasprotni izvršbi ne izpodbija priznanih stroškov upnika za predlog po nasprotni izvršbi v priglašeni višini 100 točk ali 60,00 EUR, 20 točk oz. 12,00 EUR za drugo obrazloženo vlogo, vse povečano za 2 % materialne stroške in 22 % DDV ter sodno takso v višini 55,00 EUR, v takšno odločitev niti ni mogoče poseči in je predmet pritožbenega preizkusa le še pravilnost odmere stroškov dolžnika po nasprotni izvršbi. Tudi dolžniku za sestavo odgovora na predlog za nasprotno izvršbo ni mogoče priznati nagrade po tar. št. 27/6 OT, ki določa nagrado za pravno sredstvo in odgovor nanj, ampak nagrado za druge obrazložene vloge po tar.št. 27/6 (2.alinea). Sodišče prve stopnje je dolžniku po nasprotni izvršbi neutemeljeno priznalo dvakrat po 200 točk za sestavo odgovora na nasprotno izvršbo, čeprav v odgovoru z dne 23. 6. 2017 teh stroškov niti ni priglasil, medtem ko je v odgovoru z dne 29. 10. 2020 priglasil le 100 točk, povečano za 2% materialnih izdatkov, na kar utemeljen opozarja tudi pritožba. Ob upoštevanju tar.št. 27/6 OT - druga alinea tako dolžniku po nasprotni izvršbi pripada le nagrada za sestavo enega odgovora na predlog za nasprotno izvršbo

v višini 100 točk (50% tar.št. 18) ali 60,00 EUR, povečano za 2% materialnih izdatkov, zato je bilo potrebno odmerjeno nagrado za odgovor na nasprotno izvršbo z dne 23. 6. 2017 znižati, saj mu ob upoštevanju vrednosti spornega predmeta 370,07 EUR pripada nagrada po tar.št. 27/7: v višini 100 odvetniških točk (50 % tar.št.18) ali 60,00 EUR, povečano za 2% materialnih izdatkov in 22 % DDV kar je 74,66 EUR in ne priznanih 275,40 EUR.

9. Ob upoštevanju uspeha upnika po nasprotni izvršbi v višini 10,28 %, mu je tako dolžnik po nasprotni izvršbi dolžan povrniti 13,36 EUR stroškov, medtem ko je uspeh dolžnika po nasprotni izvršbi 89,72 %, kar pomeni, da mu je upnik dolžan povrniti 66,98 EUR stroškov. Ob vzajemnem pobotanju stroškov je torej upnik po nasprotni izvršbi dolžan povrniti dolžniku po nasprotni izvršbi 53,62 EUR in ne 233,76 EUR, kot izhaja iz III točke izreka. Pritožbi je bilo zato potrebno ugoditi in izpodbijano odločitev v točki III spremeniti tako, kot izhaja iz izreka sklepa (3. točka 365. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ).

10. Pritožnik tudi utemeljeno opozarja, da v izreku III točke ni podlage za prisojo zakonskih zamudnih obresti, medtem ko je odločitev v točki IV izreka, v kateri je bil stroškovni predlog nasprotne stranke zavrnjen, pritožniku v korist, zato je potrebno pritožbo v tem delu zavreči, prav tako se njegov pravni položaj v ničemer ne spremeni z odločitvijo o zavrnitvi njegovega stroškovnega predloga, za katerega zatrjuje, da ga niti ni vložil.

11. Upnik po nasprotni izvršbi je v pritožbi priglasil stroške sestave pritožbe po tar. št. 27/6, ki predvideva nagrado za pravno sredstvo (kar pritožba je), v višini 200 točk, povečano za 2 % materialne izdatke in 22 % DDV, kar je skupaj 147,86 EUR, povečano za sodno takso v višini 33,00 EUR, kar je skupaj 180,68 EUR. Ob upoštevanju uspeha upnika po nasprotni izvršbi v pritožbenem postopku, ki predstavlja 77 % je tako dolžan dolžnik po nasprotni izvršbi upniku povrniti 139,12 EUR pritožbenih stroškov (drugi odstavek 165. člena ZPP v zvezi z drugim odstavkom 154. člena ZPP, oba v zvezi s 15. členom ZIZ). Dolžnik po nasprotni izvršbi pa sam krije stroške odgovora na pritožbo, saj navedbe v odgovoru na pritožbo niso prispevale k hitrejši rešitvi zadeve in tako ne gre za stroške, potrebne za postopek.

154/2 člen ZPP določa, da lahko sodišče, če stranka deloma zmaga v pravdi, glede na doseženi uspeh odloči, da krije vsaka stranka svoje stroške ali pa ob upoštevanju vseh okoliščin primera naloži eni stranki, naj povrne drugi stranki in intervenientu ustrezen del stroškov.

Sodišče je vezano na višino, kot jo je priglasila stranka, lahko prisodi manj, če ni v sladu s tarifo,nikakor pa ne več od priglašene višine.

Takšna nagrada je v konkretnem primeru npr. enakovredna nagradi za predlog za izvršbo po tar.št. 27/1 (smiselno predlogu za nasprotno izvršbo).

Stranki pripada le priglašena nagrada v sami vlogi, nikakor pa ni mogoče priznati stroškov v stroškovniku, ki ga stranka vloži za nazaj, saj ti stroški niso priglašeni pravočasno.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 154, 154/2

Odvetniška tarifa (2015) - tarifna številka 27, 27/6, 27/7

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.