TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSL Sklep I Cp 1630/2020
Sodna praksa višjih sodišč, 2020-10-19

zavrženje pritožbe - nepopolna pritožba - nujne sestavine pritožbe - nepodpisana pritožba - vračanje nepopolnih vlog v dopolnitev

Na pritožbi ni podpisa niti odvetnika niti tožeče stranke. Ker nima vseh sestavin, potrebnih za obravnavanje, jo je kot nepopolno treba zavreči.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom ugovoru prve tožene stranke ugodilo, razveljavilo sklep o začasni odredbi P 78/2020, z dne 21.4.2020, in predlog za izdajo začasne odredbe z dne 17.4.2020 v delu zoper prvo toženo stranko zavrnilo.

2. Zoper ta sklep se je iz vseh pritožbenih razlogov pritožila tožeča stranka in predlagala, da pritožbeno sodišče predlogu za izdajo začasne odredbe ugodi, podrejeno pa sklep razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo odločanje. Navaja, da je do motenja prišlo na vseh treh GERK-ih.

4. Pritožba je nepopolna, če ne vsebuje sestavin iz 1. in 4. točke 335. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP

), to je navedbo sodbe, zoper katero se vlaga, in podpisa pritožnika. Po 336. členu ZPP se v postopku s pritožbo ne uporabljajo določbe 108. člena ZPP o vračanju nepopolnih vlog v dopolnitev. Nepopolno pritožbo sodišče zavrže (1. in 3. odst. 343. člena ZPP).

5. Na predloženi pritožbi ni podpisa niti odvetnika niti tožeče stranke. Ker nima vseh sestavin, potrebnih za obravnavanje, je pritožba nepopolna. Ker pritožbe ni zavrglo sodišče prve stopnje, je odločitev o njenem zavrženju skladno z določbo 1. odst. 346. člena ZPP sprejelo pritožbeno sodišče.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 108, 335, 335-1, 335-4, 336, 343, 343/1, 343/3, 346, 346/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sodba II Cp 1559/2020
Sodna praksa višjih sodišč, 2020-09-16

Bojan Breznik (preds.), Tadeja Primožič (poroč.), Metoda Orehar Ivanc

CIVILNO PROCESNO PRAVO - OBLIGACIJSKO PRAVO - STVARNO PRAVO

uporaba tuje stvari v solasti - solastništvo nepremičnine - souporaba nepremičnine - izvrševanje soposesti - neupravičena uporaba - tržna najemnina - najemno razmerje - solastninska skupnost - laična pritožba

Toženka tožnici kljub njeni zahtevi ni omogočila souporabe solastne nepremičnine, zato je tožnica neupravičeno prikrajšana za souporabo in ji toženka dolguje povračilo v višini, ki ustreza tržni najemnini za istovrstno nepremičnino.

Pritožba se zavrne in se potrdi sodba sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je toženki naložilo, da mora tožnici plačati 5.600,00 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi ter ji povrniti stroške postopka.

2. Toženka je vložila laično pritožbo brez opredeljenega pritožbenega predloga. Poudarja, da njen dom ni naprodaj. Tožnici očita izsiljevanje, pri katerem tožnici pomaga odvetništvo, ki ji zagotavlja pravno podlago, kot da bi šlo za pravno razmerje s toženko.

5. Uradni pritožbeni preizkus je pokazal, da v postopku na prvi stopnji ni bilo procesnih kršitev iz drugega odstavka 350. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP), pravilno pa je bilo uporabljeno tudi materialno pravo.

6. Upoštevaje neizpodbijane dejanske ugotovitve sodišča prve stopnje, da sta pravdni stranki solastnici sporne nepremičnine in da toženka tožnici kljub njeni zahtevi ni omogočila souporabe solastne nepremičnine, je pravilen zaključek izpodbijane sodbe, da je tožnica brez pravne podlage, torej neupravičeno prikrajšana za souporabo, zato ji toženka dolguje povračilo v višini, ki ustreza tržni najemnini za istovrstno nepremičnino. Sicer pa je sodišče prve stopnje za svojo presojo navedlo jasne in izčrpne dejanske in pravne razloge, ki jih ni treba ponavljati.

7. Toženkini pritožbeni očitki so zgrešeni. Tožnica je kot solastnica nepremičnine upravičena do zahtevanega pravnega varstva. Ne gre torej za nedopustno izsiljevanje, kot poskuša prikazati pritožba.

8. Pravdni stranki resda nista v pogodbenem (najemnem) razmerju, sta pa v solastninski skupnosti. To pomeni, da je toženka pri izvrševanju posesti, uporabi, razpolaganju in upravljanju s solastno nepremičnino omejena s tožničinimi istovrstnimi solastninskimi upravičenji (66. in 67. člen Stvarnopravnega zakonika; SPZ). Ker doslej tega ni upoštevala, se zahtevanemu plačilu za tožničino prikrajšanje ne more uspešno upirati (96. člen SPZ v zvezi s 198. členom Obligacijskega zakonika).

9. Pritožbeni razlogi po navedenem niso utemeljeni. Sodišče druge stopnje je zato pritožbo zavrnilo in izpodbijano sodbo potrdilo (353. člen Zakona o pravdnem postopku).

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 350, 350/2

Stvarnopravni zakonik (2002) - SPZ  - člen 66, 67, 96

Obligacijski zakonik (2001) - OZ  - člen 198

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep I Cp 1500/2020
Sodna praksa višjih sodišč, 2020-09-15

postopek za dovolitev nujne poti - pravdni stroški v nepravdnem postopku - skupni stroški postopka

V postopku za dovolitev nujne poti velja glede stroškov posebno pravilo, ki je določeno v 146. členu ZNP. Ker se postopek vodi izključno v interesu predlagatelja, mora ta v celoti trpeti skupne stroške postopka, razen tega pa mora povrniti drugim udeležencem stroške, ki so jih imeli zaradi postopka. Pravilno je zato stališče sodišča prve stopnje, da je stroške sodne izvedenke glede na izrecno (specialno) zakonsko določilo dolžan kriti predlagatelj in ne (prvi) nasprotni udeleženec, zaradi česar slednji nima pravnega interesa za vložitev pritožbe zoper sklep o stroških izvedenca, saj morebitna ugoditev pravnemu sredstvu ne bi privedla do izboljšanja njegovega pravnega položaja.

I. Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

II. Prvi nasprotni udeleženec nosi svoje stroške pritožbenega postopka.

1. Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje kot nedovoljeno zavrglo pritožbo prvega nasprotnega udeleženca zoper sklep z dne 9. 1. 2020, s katerim je odločilo o priglašenih stroških sodne izvedenke gradbene in kmetijske stroke V. M.

2. Zoper sklep se iz vseh pritožbenih razlogov po prvem odstavku 338. člena Zakona o pravdnem postopku pritožuje prvi nasprotni udeleženec. Meni, da je prvo sodišče z zavrženjem pritožbe kršilo njegovo pravico do pravega sredstva iz 25. člena Ustave RS. Poudarja, da ima vsak udeleženec pravico in možnost izpodbijati sklep o stroških postopka. Ni pomembno, kdo je prvenstveno dolžan kriti stroške postopka, temveč na koga bo na koncu postopka odpadlo stroškovno breme.

vprašanje povračila stroškov ureja v 35. členu. Pravila, ki jih ta člen vsebuje, so prilagojena posebnostim nepravdnega postopka in so zato drugačna kot pravila, ki jih vsebuje Zakon o pravdnem postopku.

5. V postopku za dovolitev nujne poti velja glede stroškov posebno pravilo, ki je določeno v 146. členu ZNP. Ker se postopek vodi izključno v interesu predlagatelja, mora ta v celoti trpeti skupne stroške postopka, razen tega pa mora povrniti drugim udeležencem stroške, ki so jih imeli zaradi postopka. Pravilno je zato stališče sodišča prve stopnje, da je stroške sodne izvedenke glede na izrecno (specialno) zakonsko določilo dolžan kriti predlagatelj in ne (prvi) nasprotni udeleženec, zaradi česar slednji nima pravnega interesa za vložitev pritožbe zoper sklep o stroških izvedenca, saj morebitna ugoditev pravnemu sredstvu ne bi privedla do izboljšanja njegovega pravnega položaja.

6. Glede na navedeno je pritožbeno sodišče pritožbo zavrnilo in potrdilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

7. Ker prvi nasprotni udeleženec s pritožbo ni uspel, nosi svoje stroške pritožbenega postopka.

Zakon o nepravdnem postopku (1986) - ZNP  - člen 35, 146

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSM Sklep I Cp 31/2021
Sodna praksa višjih sodišč, 2021-02-09

sodna določitev meje - sklep o stroških postopka - zavrženje pritožbe - plačilo izvedenine - skupni stroški postopka - nepravdni postopek - pravnomočno končan postopek

S pritožbo zoper sklep pritožnica ne more več izpodbijati pravnomočno določene meje. Predlagateljica je sklep sodišča prve stopnje izpodbijala s pritožbo, vendar je bila ta s strani pritožbenega sodišča zavržena, zato je postopek z rednimi pravnimi sredstvi zaključen, kar pomeni, da jih ni več mogoče vlagati.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje odločilo, da je nasprotna udeleženka dolžna predlagateljema povrniti stroške nepravdnega postopka v višini 508,25 EUR.

2. Tak sklep s pravočasno pritožbo izpodbija prva predlagateljica. Ne strinja se s sodno ureditvijo meje. Nima nobenih novih dokaznih predlogov in predlaga, da sodišče odloči na podlagi določila 279.a člena Zakona o pravdnem postopku - v nadaljevanju ZPP (brez obravnave v soglasju s strankami). Z izvedenskim mnenjem se ne strinja. Prosi, da ji sodišče vrne založeni predujem 1.500,00 EUR za izvedenca geodetske stroke, saj bi morala to plačati nasprotna udeleženka.

3. Nasprotna udeleženka na pritožbo ni odgovorila.

5. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom odmerilo stroške postopka, ki so bili skupni in jih mora skladno s pravnomočnim sklepom N 19/2018 z dne 16. 3. 2020 predlagateljici povrniti nasprotna udeleženka („skupni stroški postopka se razdelijo tako, da ½ krijeta predlagatelja, drugo polovico pa nasprotna udeleženka“).

6. Predmet pritožbene graje tako ne more biti več vprašanje, v kakšnem deležu mora nasprotna udeleženka predlagateljici povrniti stroške postopka, ampak le odmera teh stroškov, zoper to pa se predlagateljica ne pritožuje. Prav tako s pritožbo zoper sklep pritožnica ne more več izpodbijati pravnomočno določene meje. Predlagateljica je sklep sodišča prve stopnje izpodbijala s pritožbo, vendar je bila ta s strani pritožbenega sodišča zavržena, zato je postopek z rednimi pravnimi sredstvi zaključen, kar pomeni, da jih ni več mogoče vlagati.

7. Predujem, ki ni bil porabljen za plačilo izvedenine bo pritožnici vrnilo sodišče prve stopnje.

8. Odločitev pritožbenega sodišča temelji na 2. točki 365. člena ZPP v zvezi s 37. členom Zakona o nepravdnem postopku - ZNP.

9. Izrek o pritožbenih stroških je odpadel, ker niso bili priglašeni.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 279.a, 365, 365/1, 365/1-2

Zakon o nepravdnem postopku (1986) - ZNP  - člen 37

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSM Sklep II Kp 5940/2014
Sodna praksa višjih sodišč, 2021-02-24

Simona Skorpik (preds.), mag. Aleksander Karakaš (poroč.), Zdenka Klarič

nadaljevanje postopka - pravnomočnost sodne odločbe - zavrženje obtožnice - procesna ovira - razveljavitev sklepa

Procesni pogoj za nadaljevanje kazenskega postopka po prvem odstavku 408. člena ZKP.

Pritožbama zagovornikov obdolženega A. A. in obdolženega B. B. se ugodi ter sklep sodišča prve stopnje razveljavi.

1. Okrožno sodišče v Mariboru je kot sodišče prve stopnje 16. 10. 2020 izdalo sklep I Ks 5940/2014, po katerem se kazenski postopek zoper obdolženega A. A. zaradi kaznivega dejanja davčne zatajitve po četrtem odstavku v zvezi s prvim odstavkom 249. člena Kazenskega zakonika (v nadaljevanju KZ-1) in zoper obdolženega B. B. zaradi kaznivega dejanja pomoči h kaznivemu dejanju davčne zatajitve po četrtem v zvezi s prvim odstavkom 249. člena v zvezi z 38. členom KZ-1 po obtožnici Okrožnega državnega tožilstva v Mariboru MB-Kt/7877/2013 z dne 17. 12. 2014, na podlagi prvega odstavka 408. člena Zakona o kazenskem postopku (v nadaljevanju ZKP) nadaljuje.

2. Zoper sklep sta se pritožila zagovornika obdolžencev zaradi bistvene oziroma bistvenih kršitev določb kazenskega postopka ter s predlogom, da sodišče druge stopnje sklep razveljavi.

4. Sodišče druge stopnje vztraja pri stališču iz razlogov sklepa II Kp 5940/2014 z dne 7. 10. 2020, na katerega se pritožnika v pritožbenih obrazložitvah izrecno sklicujeta. Ne samo zaradi manjkajočih razlogov v napadenem sklepu o vzrokih za odstop od prevladujoče sodne prakse, omenjene v sodbi Vrhovnega sodišča Republike Slovenije I Ips 75920/2010 z dne 11. 9. 2014, ampak dodatno zaradi pravnomočnosti sodne odločbe, konkretno sklepa Okrožnega sodišča v Mariboru I Ks 5940/2014 z dne 13. 7. 2017, s katerim je bila navedena obtožnica po ugotovljeni procesni oviri zavržena. Ker so bila s tem nadaljnja procesna dejanja v kazenskem postopku začasno ustavljena, je logično, da brez izdaje novega sklepa ne morejo biti nadaljevana. Pri tem je dvodelnost izreka sklepa s predhodno razveljavitvijo pravnomočnega sklepa o zavrženju obtožnice nujna, sicer v pravna razmerja kot so bila vzpostavljena po pravnomočnosti tega sklepa, ne bi bilo dovoljeno posegati (158. člen Ustave Republike Slovenije). Ne gre torej za formalizem, temveč za neposredno posledico ustavnopravne zahteve, ki jo je treba v vsakem posameznem primeru spoštovati.

5. Glede na obrazloženo, in ker zagovornik obdolženega A. A. v utemeljitvi izrecno uveljavljane bistvene kršitve določb kazenskega postopka iz 5. točke prvega odstavka 371. člena ZKP, v primerjavi s pritožbo z dne 27. 8. 2020 zgolj ponavlja, da bi morala biti vložena nova obtožnica, kar je v nasprotju z jezikovno razlago prvega odstavka 408. člena ZKP in nenazadnje z začasnostjo odpravljene procesne ovire, je sodišče druge stopnje v zadevi odločilo, kot izhaja iz izreka tega sklepa (tretji odstavek 402. člena ZKP).

Zakon o kazenskem postopku (1994) - ZKP  - člen 408, 408/1

Ustava Republike Slovenije (1991) - URS  - člen 158

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSM Sklep II Kp 18445/2019
Sodna praksa višjih sodišč, 2021-02-24

Leonida Jerman (preds.), mag. Aleksander Karakaš (poroč.), Simona Skorpik

zavrženje pritožbe kot prepozne - zavrženje pritožbe kot nedovoljene - predmet izpodbijanja v pritožbenem postopku

I. Pritožba oškodovanke kot tožilke A. A. se zavrne kot neutemeljena.

II. Oškodovanka kot tožilka je dolžna plačati sodno takso v višini 30,00 EUR.

1. Z uvodoma navedenim sklepom je sodišče prve stopnje zavrglo pritožbo oškodovanke kot tožilke A. A. Pritožba je bila zavržena kot prepozna (403. člen v zvezi z drugim odstavkom 375. člena Zakona o kazenskem postopku - v nadaljevanju ZKP).

2. Zoper sklep se je oškodovanka kot tožilka pritožila brez navedbe izpodbojnega razloga ter s smiselnim predlogom, da sodišče druge stopnje sklep razveljavi.

4. Čeprav pritožnica pravilno navaja, da v zadevi ni podala zahteve za varstvo zakonitosti, temveč pritožbo zoper odločbo sodišča, bržkone zoper sklep I Kr 18445/2019 z dne 9. 9. 2020, v nadaljevanju prezre izrek napadenega sklepa, po katerem je bila pritožba zavržena kot prepozna in ne kot nedovoljena. Glede tega se pritožnica v pritožbi neposredno (izrecno) ni izjavila, posredna povezava s predmetom odločitve sodišča prve stopnje pa ni razvidna niti po citiranih določbah Ustave Republike Slovenije, Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin in ne po naštetih odločbah Sodišča za človekove pravice v pritožbi.

5. Po ugotovljenem, in ker sodišče druge stopnje odločilnih dejstev ne preizkuša po uradni dolžnosti, je o pritožbi oškodovanke kot tožilke A. A. odločilo tako, kot izhaja iz izreka tega sklepa (tretji odstavek 402. člena ZKP).

6. Odločba o dolžnosti plačila sodne takse temelji na tarifni številki 74013 Taksne tarife Zakona o sodnih taksah ter je posledica pritožbenega neuspeha.

Zakon o kazenskem postopku (1994) - ZKP  - člen 375, 375/2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep II Cp 1870/2020
Sodna praksa višjih sodišč, 2021-01-11

začasno skrbništvo - postopek za postavitev odrasle osebe pod skrbništvo - začasni skrbnik - stroški odvetnika - odvzem poslovne sposobnosti - odvetniška tarifa

Ker inštitut postavitve odrasle osebe pod skrbništvo po določbah DZ nadomešča postopek odvzema poslovne sposobnosti, ki se je vodil na podlagi prej veljavnega ZNP, je sodišče prve stopnje za odmero stroškov začasnega skrbnika pravilno uporabilo tarifno številko 24 OT, ki določa nagrado v postopku za odvzem poslovne sposobnosti.

Pritožba se zavrne in se v izpodbijanem delu potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje delno ugodilo predlogu začasnega skrbnika za odmero stroškov in mu odmerilo stroške v znesku 238,93 EUR (I. točka izreka sklepa). V presežku je njegov predlog zavrnilo (III. točka izreka sklepa).

2. Smiselno zoper zavrnilni del (III. točka izreka sklepa) se iz vseh pritožbenih razlogov po 338. členu Zakona o pravdnem postopku

pritožuje začasni skrbnik. Meni, da je sodišče stroške začasnega skrbnika napačno odmerilo po tarifni številki 24 OT. V konkretni zadevi namreč ni tekel postopek zaradi odvzema poslovne sposobnosti, temveč nepravdni postopek zaradi postavitve osebe pod skrbništvo, slednje pa pomeni, da gre za nepravdni postopek, ki ni zajet v tarifnih številkah 22, 24 in 25 OT. Meni, da inštitut postavitve osebe pod skrbništvo ne gre enostavno enačiti s postopkom odvzema poslovne sposobnosti. Pritožnik zato meni, da bi sodišče moralo začasnemu skrbniku priznati nagrado in stroške po tarifni številki 23 OT.

4. V obravnavani zadevi je bil s sklepom Okrožnega sodišča v Brežicah N 5/2020 z dne 19. 2. 2020 nasprotnemu udeležencu na podlagi prvega odstavka 265. člena Družinskega zakonika

postavljen začasni skrbnik, odvetnik A. A. iz Odvetniške družbe B., o. p., d. o. o.

5. V času, ko je bil navedeni nepravdni postopek pričet, sta bila že v veljavi Družinski zakonik (DZ) in Zakon o nepravdnem postopku (ZNP-1). ZNP-1 odvzema poslovne sposobnosti ne pozna več. Navedeni pravni inštitut za ureditev osebnega statusa posameznika so nadomestila določila DZ o postavitvi odrasle osebe pod skrbništvo

6. Ker torej inštitut postavitve odrasle osebe pod skrbništvo po določbah DZ nadomešča postopek odvzema poslovne sposobnosti, ki se je vodil na podlagi prej veljavnega Zakona o nepravdnem postopku, čeprav, kot pravilno navaja pritožba, ju povsem ni mogoče enačiti, je sodišče prve stopnje za odmero stroškov začasnega skrbnika pravilno uporabilo tarifno številko 24 OT, ki določa nagrado v postopku za odvzem poslovne sposobnosti.

7. Glede na navedeno pritožba ni utemeljena, podani pa tudi niso razlogi, na katere pazi višje sodišče po uradni dolžnosti. Pritožbeno sodišče je zato pritožbo zavrnilo in v izpodbijanem delu potrdilo sklep sodišča prve stopnje.

8. Odločitev o pritožbenih stroških je zajeta z zavrnilnim izrekom te odločbe.

Družinski zakonik (2017) - DZ  - člen 265, 265/1, 295

Odvetniška tarifa (2015) - tarifna številka 24

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep I Cp 256/2021
Sodna praksa višjih sodišč, 2021-03-26

BREZPLAČNA PRAVNA POMOČ - CIVILNO PROCESNO PRAVO - NEPRAVDNO PRAVO - STVARNO PRAVO

postopek vzpostavitve etažne lastnine - stroški nasprotnega udeleženca - udeleženci postopka za vzpostavitev etažne lastnine - etažni lastniki večstanovanjske stavbe - kritje stroškov iz sredstev sodišča - upravičenec do brezplačne pravne pomoči - razdelitev stroškov - delitev po solastniških deležih - predlog za oprostitev plačila stroškov postopka

Dejstvo, da se strošek, ki odpade na drugega od etažnih lastnikov, krije iz sredstev sodišča, ne vpliva na obstoj in višino obveznosti osmega predlagatelja. Za presojo, ali je ta etažni lastnik upravičen do brezplačne pravne pomoči, je pristojna služba za brezplačno pravno pomoč, ki mu jo je odobrila.

Pritožba se zavrne in se sklep sodišča prve stopnje v izpodbijanem delu potrdi.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom odločilo, da so predlagatelji dolžni povrniti stroške nasprotnega udeleženca, ki je bil upravičen do brezplačne pravne pomoči, pri čemer je pritožnik dolžan v korist proračuna Republike Slovenije plačati 326,32 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od izteka petnajstdnevnega roka za prostovoljno plačilo.

2. Osmi predlagatelj v pritožbi zoper navedeni sklep trdi, da je invalid tretje kategorije in mesečno prejema le 429,47 EUR. Prosi, da se ga oprosti plačila stroškov ali da se ga razdeli na obroke. Meni, da sosed prikriva premoženje in ni razloga, da bi ostali nosili njegove stroške postopka.

4. Sodišče je z izpodbijanim sklepom med etažne lastnike kot udeležence postopka za vzpostavitev etažne lastnine razdelilo stroške, ki so nastali v tem postopku. Pravilni so razlogi, s katerimi je utemeljilo odločitev, da se ti razdelijo v sorazmerju s solastninskimi deleži. Dejstvo, da se strošek, ki odpade na drugega od etažnih lastnikov, krije iz sredstev sodišča, tako ne vpliva na obstoj in višino pritožnikove obveznosti. Za presojo, ali je ta etažni lastnik upravičen do brezplačne pravne pomoči, je pristojna služba za brezplačno pravno pomoč, ki mu jo je odobrila.

5. Navedena služba je pristojna tudi za odločitev o pritožnikovem predlogu za oprostitev oziroma obročno plačilo stroška, ki mu je naložen v plačilo z izpodbijanim sklepom (31.a člen Zakona o brezplačni pravni pomoči – ZBPP). O njem bo odločila po pravnomočnosti izpodbijanega sklepa, s katerim je bilo predlagatelju naloženo plačilo dela stroškov postopka.

6. Po navedenem je pritožbeno sodišče predlagateljevo pritožbo zavrnilo in sklep sodišča prve stopnje v izpodbijanem delu potrdilo (2. točka 365. člena ZPP v zvezi s 37. členom ZNP in 216. členom ZNP-1).

Zakon o brezplačni pravni pomoči (2001) - ZBPP  - člen 31a

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 365, 365-2

Zakon o nepravdnem postopku (1986) - ZNP  - člen 37

Zakon o nepravdnem postopku (2019) - ZNP-1  - člen 216

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.