TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSC Sklep I Ip 14/2021
Sodna praksa višjih sodišč, 2021-02-17

Zdenka Pešec (preds.), mag. Aleksander Urankar (poroč.), Katarina Lenarčič

umik izvršilnega predloga - ustavitev izvršilnega postopka - razveljavitev opravljenih izvršilnih dejanj - izbris zaznambe sklepa o izvršbi

V primeru umika izvršilnega predloga s strani upnika se zastavne pravice na predmetu izvršbe brišejo, razen če dolžnik soglaša z njeno ohranitvijo.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je z v uvodu navedenim sklepom izvršilni postopek ustavilo.

2. Zoper navedeno odločitev se pravočasno pritožuje dolžnik iz vseh pritožbenih razlogov po prvem odstavku 338. člena v zvezi s 366. členom Zakona o pravdnem postopku (ZPP), vse v zvezi s 15. členom Zakona o izvršbi in zavarovanju (ZIZ). Poudarja, da pritožbo vlaga zato, ker sodišče ni odločilo o izbrisu izvršilnih sredstev zoper dolžnika, in sicer bi sodišče moralo po uradni dolžnosti izbrisati izvršbo na njegovo nepremičnino (k.o. ..., številka stavbe 1599, številka posameznega dela X).

4. Izpodbijana odločitev temelji na določilu 43. člena ZIZ po katerem lahko upnik med postopkom kadarkoli brez dolžnikove privolitve v celoti ali delno umakne predlog za izvršbo, sodišče pa v primeru umika postopek ustavi (prvi in tretji odstavek navedenega člena).

5. Predmetna izvršba teče na podlagi izvršilnega naslova. Ugotovitev sodišča prve stopnje v obrazložitvi sklepa, da je upnik izvršilni predlog v celoti umaknil, pritožbeno ni izpodbijana. Ob takšni ugotovitvi pa je sodišče prve stopnje glede na določbo 43. člena ZIZ pravilno odločilo, ko je izvršilni postopek ustavilo.

6. Pritrditi je sicer pritožbi, da je v tem izvršilnem postopku tekla tudi izvršba na nepremičnino, ki jo pritožba navaja. V primeru umika izvršilnega predloga s strani upnika se zato zastavne pravice na predmetu izvršbe brišejo, razen če dolžnik soglaša z njeno ohranitvijo (prim. drugi odstavek 43. člena ZIZ). Sodišče druge stopnje je po vpogledu v spis v zvezi z nepremičninsko izvršbo (In 322/2015) ter aktualne zemljiškoknjižne podatke v zvezi z nepremičnino k.o. ..., številka stavbe 1599, številka posameznega dela X ugotovilo, da je bila zaznamba sklepa o izvršbi Okrajnega sodišča v Celju In 322/2015 z dne 15. 2. 2016 v zvezi s sklepom Okrajnega sodišča v Ljubljani VL 88075/2014 z dne 8. 7. 2014 izbrisana po uradni dolžnosti dne 13. 11. 2020. Pritožbeno očitana pomanjkljivost, ki nenazadnje kot je pojasnjeno zgoraj ne vpliva na pravilnost in zakonitost izpodbijanega sklepa, torej tudi sicer ni utemeljena.

7. Glede na navedeno je sodišče druge stopnje v skladu z določbo 2. točke 365. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ pritožbo dolžnika kot neutemeljeno zavrnilo in sklep sodišča prve stopnje potrdilo, saj je ugotovilo, da pritožbeno uveljavljeni razlogi niso utemeljeni, niti ni zasledilo tistih kršitev, na katere pazi po uradni dolžnosti na podlagi drugega odstavka 350. člena ZPP v zvezi s 366. členom ZPP ter s 15. členom ZIZ.

Zakon o izvršbi in zavarovanju (1998) - ZIZ  - člen 43, 43/2, 43/3

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSM Sklep IV Kp 31945/2020
Sodna praksa višjih sodišč, 2021-03-09

Melita Puhr (preds.), Miro Lešnik (poroč.), Barbara Debevec

nedovoljena pritožba zoper sklep višjega sodišča

Sodišče prve stopnje je po preizkusu dovoljenosti pritožbe v obravnavani zadevi pravilno ugotovilo, da je M.N. pritožbo vložil zoper sklep sodišča druge stopnje, zoper katerega je pritožba izključena. Zato je pritožbo M.N. na podlagi drugega odstavka 375. člena Zakona o kazenskem postopku (v nadaljevanju ZKP), ki se na podlagi prvega odstavka 403. člena ZKP uporablja tudi za postopek s pritožbo zoper sklep, na podlagi 390. člena ZKP kot nedovoljeno zavrglo.

Pritožba M.N. se zavrne kot neutemeljena.

1. Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje pritožbo M.N. z dne 26. 10. 2020 zoper sklep Višjega sodišča v Mariboru z dne 14. 10. 2020, IV Kp 31945/2020 kot nedovoljeno zavrglo.

2. Proti takemu sklepu se je z laično pritožbo pritožil M.N. V njej uvodoma povzema vsebino izpodbijanega sklepa, v nadaljevanju pa opisuje prešuštniška razmerja A.Š. Smiselno pritožbenemu sodišču predlaga, da izpodbijani sklep razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje, da zasliši v pritožbi predlagane priče.

4. Sodišče prve stopnje je po preizkusu dovoljenosti pritožbe v obravnavani zadevi pravilno ugotovilo, da je M.N. pritožbo vložil zoper sklep sodišča druge stopnje, zoper katerega je pritožba izključena. Zato je pritožbo M.N. na podlagi drugega odstavka 375. člena Zakona o kazenskem postopku (v nadaljevanju ZKP), ki se na podlagi prvega odstavka 403. člena ZKP uporablja tudi za postopek s pritožbo zoper sklep, na podlagi 390. člena ZKP kot nedovoljeno zavrglo.

5. Napadeni sklep sodišča prve stopnje je torej pravilen in zakonit. Zato je pritožbeno sodišče pritožbo M.N. zavrnilo kot neutemeljeno, kakor je razvidno iz izreka tega sklepa - tretji odstavek 402. člena ZKP.

Zakon o kazenskem postopku (1994) - ZKP  - člen 375, 375/2, 390, 403, 403/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSM Sklep IV Kp 53994/2020
Sodna praksa višjih sodišč, 2021-03-11

Zdenka Klarič (preds.), Breda Cerjak Firbas (poroč.), Miroslav Pliberšek

zasebna tožba - zavrženje zasebne tožbe - opis kaznivega dejanja

Tožba ne vsebuje zahtevanih lastnosti za obravnavo kazenske zadeve, saj za opis kaznivega dejanja ne zadostuje navajanje dejstev v obliki prostega spisa.

Pritožba zasebne tožilke A. A. se zavrne kot neutemeljena.

1. Z uvodoma navedenim sklepom je sodišče prve stopnje zavrglo zasebno tožbo zasebne tožilke A. A., vloženo zoper obdolženko B. B., po oceni prvostopnega sodišča, zaradi storitve kaznivih dejanj po 158. in 159. členu Kazenskega zakonika (KZ-1). Zasebna tožilka namreč kljub pozivu, da zasebno tožbo dopolni in popravi tako, da bo le ta sposobna za obravnavo na sodišču, in da bo torej vsebovala vse sestavine po prvem odstavku 434. člena Zakona o kazenskem postopku (ZKP) in opozorilu na pravne posledice, če svoje vloge ne bo ustrezno dopolnila oziroma popravila, tega ni storila, zaradi česar je prvostopno sodišče njeno vlogo, ki jo je poimenovala tožba (kazenska), utemeljeno zavrglo. Glede na pritožbene trditve zasebne tožilke, da bi naj njena tožba vsebovala vse „lastnosti za obravnavo kazenske zadeve“, pa pritožbeno sodišče dodaja še, da njena tožba ne vsebuje zahtevanih lastnosti za obravnavo kazenske zadeve, saj za opis kaznivega dejanja ne zadostuje navajanje dejstev v obliki prostega spisa, temveč je potreben med drugim tudi podroben opis kaznivega dejanja in zakonske označbe le tega. Vsega navedenega pa tožba zasebne tožilke ni vsebovala, zato je prvostopno sodišče ravnalo prav, ko je njeno vlogo oziroma tožbo zavrglo.

2. Glede na navedeno je pritožbeno sodišče odločilo, kot izhaja iz izreka tega sklepa.

Zakon o kazenskem postopku (1994) - ZKP  - člen 434, 434/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSC Sklep I Kr 56178/2018
Sodna praksa višjih sodišč, 2021-03-02

Zinka Strašek (preds.), Andrej Pavlina (poroč.), Jožica Arh Petković

prenos krajevne pristojnosti - okrajno sodišče - drugi tehtni razlogi

Razlog, ki ga predlagateljica v predlogu za prenos krajevne pristojnosti navaja, po oceni višjega sodišča izpolnjuje pogoj iz določbe prvega odstavka 35. člena ZKP in sicer, da so za prenos krajevne pristojnosti podani drugi tehtni razlogi: združitev in enotno obravnavanje dveh kazenskih zadev po dveh obtožnih predlogih zoper iste obdolžence oziroma oškodovance, zaradi medsebojno povezanih kaznivih dejanj.

Predlogu se ugodi in se za nadaljnjo izvedbo kazenskega postopka, opr. št. I K 32186/2019, zoper obdolženega P. K. določi kot stvarno pristojno Okrajno sodišče v Žalcu.

1. Okrajna sodnica Okrajnega sodišča v Žalcu je dne 22. 2. 2021 predlagala prenos krajevne pristojnosti v kazenski zadevi zoper obdolženega P. K., zaradi dveh kaznivih dejanj grožnje po prvem odstavku 135. člena Kazenskega zakonika (v nadaljevanju KZ-1) na škodo T. P. in P. P., ki se sicer obravnava pred Okrajnim sodiščem v Velenju. Okrožno državno tožilstvo v Celju je namreč v zadevi, opr. št. I K 32186/2019, predlagalo združitev te zadeve s kazensko zadevo Okrajnega sodišča v Žalcu, opr. št. I K 56178/2018, zoper obdolženega P. P., zaradi kaznivega dejanja grožnje po drugem v zvezi s prvim odstavkom 135. člena KZ-1, na škodo obdolženega P. K. Po mnenju sodnice je predlog za združitev kazenskih zadev utemeljen in skladen določbam 32. člena Zakona o kazenskem postopku (v nadaljevanju ZKP). Da pa bo združitev možna, predlaga, da se kazenska zadeva Okrajnega sodišča v Velenju, opr. št. I K 32186/2019, iz Okrajnega sodišča v Velenju prenese na Okrajno sodišče v Žalcu v skladu s 35. členom ZKP.

2. Razlog, ki ga predlagateljica v predlogu za prenos krajevne pristojnosti navaja, po oceni višjega sodišča izpolnjuje pogoj iz določbe prvega odstavka 35. člena ZKP in sicer, da so za prenos krajevne pristojnosti podani drugi tehtni razlogi: združitev in enotno obravnavanje dveh kazenskih zadev po dveh obtožnih predlogih zoper iste obdolžence oziroma oškodovance, zaradi medsebojno povezanih kaznivih dejanj.

3. Glede na navedeno je višje sodišče predlogu ugodilo in za izvedbo kazenskega postopka v zadevi, opr. št. I K 32186/2019, določilo drugo stvarno pristojno sodišče, in sicer Okrajno sodišče v Žalcu.

Zakon o kazenskem postopku (1994) - ZKP  - člen 35, 35/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep IV Cp 2032/2020
Sodna praksa višjih sodišč, 2021-01-20

sodni izvedenec - nagrada za delo izvedenca - nestrinjanje stranke z izvedenskim mnenjem

Pritožbene navedbe o nestrokovno izdelanem izvedeniškem mnenju pomenijo vsebinsko nestrinjanje z izvedeniškim mnenjem, presoja tega očitka pa ni predmet sklepa odmerjene nagrade izvedenca.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom odločilo, da se sodni izvedenki s področja klinične psihologije A. A. za opravljeno izvedensko delo prizna nagrada, stroški in prispevki v skupni višini 1.163,79 EUR.

2. Zoper sklep se pritožuje tožnica iz vseh pritožbenih razlogov po 338. členu Zakona o pravdnem postopku

. Meni, da izvedenka dela ni opravila strokovno, da je bila pri delu malomarna in pristranska, zaradi česar do priznane in odmerjene nagrade ter stroškov ni upravičena.

4. Pritožbene navedbe o nestrokovno izdelanem izvedeniškem mnenju pomenijo vsebinsko nestrinjanje z izvedeniškim mnenjem, presoja tega očitka pa ni predmet sklepa odmerjene nagrade izvedenca. Na podlagi 249. člena ZPP je namreč izvedenec upravičen do nagrade za opravljeno izvedensko delo, tudi če sodišče njegovemu mnenju pri svoji odločitvi ne bi sledilo. V konkretnem primeru pa je tako sodišče prve stopnje, kot tudi pritožbeno sodišče izvedeniško mnenje imenovane sodne izvedenke sprejelo kot razumljivo, konsistentno in logično, ter tudi nanj oprlo svojo odločitev. Prav tako je izvedenka delo opravila v tistem obsegu, kot ji ga je sodišče prve stopnje naložilo s sklepom P 1444/2016-IV z dne 10. 3. 2017.

5. Sodišče prve stopnje je nagrado izvedenki odmerilo po specificiranem stroškovniku na 394 list. št. spisa, v skladu s Pravilnikom o sodnih izvedencih in sodnih cenilcih. Tožeča stranka višini same izvedenine ne ugovarja, pritožbeno sodišče pa ocenjuje, da je sodišče prve stopnje višino izvedenine pravilno določilo.

6. Glede na navedeno je pritožbeno sodišče na podlagi 2. točke 365. člena ZPP pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 249

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep II Cp 2124/2020
Sodna praksa višjih sodišč, 2021-01-11

plačilo sodne takse - obročno plačilo sodne takse - rok za plačilo sodne takse

Bistveno je, da je bila do postavljenega roka obveznost plačila sodne takse v celoti poravnana.

Pritožbi se ugodi in se izpodbijani sklep razveljavi.

1. Z uvodoma navedenim sklepom je sodišče prve stopnje pritožbo tožene stranke z dne 6. 12. 2019 zoper sodbo Okrožnega sodišča v Kranju I P 193/2017 z dne 16. 10. 2019, zaradi neplačila sodne takse štelo za umaknjeno.

2. Proti sklepu se pritožuje toženec. Navaja, da je sodno takso plačal v celoti, in sicer 18. 5. 2020 znesek 900 EUR, 19. 5. 2020 znesek 900 EUR, 22. 5. 2020 znesek 900 EUR, 22. 5. 2020 znesek 900 EUR in 27. 5. 2020 znesek 615 EUR, skupaj torej 4.215,00 EUR.

4. Iz ugotovitev sodišča prve stopnje izhaja, da je tožena stranka dne 13. 12. 2019 vložila pritožbo zoper sodbo Okrožnega sodišča v Kranju I P 193/2017 z dne 16. 10. 2019. Sodišče je toženi stranki dne 20. 12. 2019 vročilo plačilni nalog opr. št. I P 193/2017 z dne 19. 12. 2019, za plačilo sodne takse za pritožbo po tarifni številki 1121 ZST-1 v znesku 4.215 EUR. Tožena stranka je glede taksne obveznosti za pritožbo podala predlog za oprostitev plačila, ki ga je sodišče s sklepom z dne 24. 1. 2020 zavrnilo, navedeno odločitev pa je s sklepom II Cp 361/2020 z dne 28. 4. 2020 potrdilo Višje sodišče v Ljubljani. Tožena stranka je sklep višjega sodišča prejela dne 12. 5. 2020. Zaradi izredne situaciji v Republiki Sloveniji je pričel rok za plačilo sodne takse teči 1. 6. 2020 in se je iztekel dne 15. 6. 2020.

5. Sodišče prve stopnje je sprejelo odločitev na podlagi ugotovitve, da tožena stranka sodne takse za pritožbo do navedenega roka ni plačala. Temu pritožba upravičeno ugovarja. Tako iz k pritožbi predloženih potrdil o plačilih, kot tudi iz izpisa UJP o plačilnem prometu (pripeto k list. št. 608), izhaja, da je bila sodna taksa v višini 4.215 EUR do postavljenega roka, to je do 15. 6. 2020, v celoti plačana. Plačila so bila opravljena v imenu tožene stranke s pravilno referenčno številko. Toženec sodne takse sicer ni poravnal v enkratnem znesku 4.215, EUR, temveč s petimi zaporednimi plačili v obdobju od 18. 5. 2020 do 26. 5. 2020 (4-krat po 900 EUR in enkrat 615 EUR), kar pa na samo obveznost plačila v postavljenem roku ne vpliva. Bistveno je, da je bila do postavljenega roka obveznost v celoti poravnana.

6. Ker je bila sodna taksa pravočasno v celoti plačana, je pritožbeno sodišče pritožbi ugodilo in na podlagi 3. točke 365. člena ZPP izpodbijani sklep razveljavilo. V nadaljevanju naj sodišče prve stopnje postopa s pritožbo, kot to urejajo določila 342. do 345. člena ZPP.

Zakon o sodnih taksah (2008) - ZST-1  - člen 11

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep Cst 578/2020
Sodna praksa višjih sodišč, 2021-01-13

Lidija Leskošek (preds.), Maja Jurak (poroč.), mag. Valerija Jelen Kosi

osebni stečaj dolžnika - postopek osebnega stečaja nad dolžnikom - mirovanje postopka - nadaljevanje postopka

Če ena od strank izrazi svojo voljo, da se postopek nadaljuje, sodišča izda ugotovitveni sklep o nadaljevanju postopka.

Pritožba se zavrne in se sklep sodišča prve stopnje potrdi.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom sklenilo, da se nadaljuje postopek, ki je na podlagi sklepa z dne 23. 7. 2020 (p. d. 24) miroval od 20. 7. 2020 do 20. 10. 2020.

2. Zoper navedeni sklep je vložil dolžnik pravočasno pritožbo. V njej navaja, da bo terjatev upnice v celoti poravnal, saj bo svoj dolg lahko poplačal s prodajo nepremičnine. Pritožbenemu sodišču predlaga, da pritožbi ugodi, izpodbijani sklep razveljavi ter zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo odločanje.

3. Upnica Banka X. d. d., ki je predlagala začetek stečajnega postopka nad dolžnikom, na pritožbo ni odgovorila.

5. Mirovanje postopka nastopi po sili zakona, če se o tem sporazumeta obe stranki (209. člen ZPP). Postopek torej miruje le, če obstaja soglasna volja pravdnih strank, ne le predlog ene od njih.

Vloga sodišča pri mirovanju postopka je v tem, da ugotavlja pogoje, ki ex lege pripeljejo do mirovanja postopka, ne more pa preizkušati koristnosti in potrebnosti tega instituta. Enako pa velja tudi za nadaljevanje postopka. Če ena od strank v skladu z 210. členom predlaga nadaljevanje postopka in s tem izrazi svojo voljo, da se postopek nadaljuje, sodišče izda ugotovitveni sklep o nadaljevanju postopka (drugi odstavek 210. člena ZPP).

6. Kot izhaja iz izpodbijanega sklepa je sodišče dne 26. 10. 2020 prejelo vlogo upnice Banka X. d. d., v kateri je ta predlagala, da se postopek nadaljuje. Sodišče prve stopnje je zato pravilno izdalo izpodbijani sklep, s katerim je ugotovilo, da se postopek nadaljuje.

7. Dolžnik v pritožbi navaja, da bo Občini ... prodal svojo nepremičnino in s kupnino poravnal svoj dolg. S to pritožbeno navedbo pa dolžnik ne more uspeti, saj za odločitev o nadaljevanju postopka ni pravno relevantna.

8. Po navedenem pritožba ni utemeljena. Prav tako ni podan noben od razlogov, na katere pazi pritožbeno sodišče po uradni dolžnosti (drugi odstavek 350. člena ZPP v zvezi s 366. členom ZPP, vse v zvezi s prvim odstavkom 121. člena ZFPPIPP). Pritožbeno sodišče je zato pritožbo zavrnilo in sklep sodišča prve stopnje potrdilo (2. točka 365. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 121. člena ZFPPIPP).

Ta pisni odpravek se ujema z elektronskim izvirnikom sklepa.

Nina Betetto: Pravdni postopek, Zakon s komentarjem, druga knjiga, GV Založba, letnik 2006, stran 317.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 209, 210, 210/2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep II Cp 1284/2021
Sodna praksa višjih sodišč, 2021-08-23

pritožba se šteje za umaknjeno - sodna taksa za pritožbo - plačilni nalog za plačilo sodne takse - rok za plačilo sodne takse - vročilnica kot javna listina - dejanska vročitev - podpis vročilnice - obvestilo o prispeli pošiljki

Tožena stranka je osebno prevzela sodno pošiljko in podpisala vročilnico. Dovoljeno je sicer dokazovati, da so v javni listini dejstva neresnično ugotovljena ali da je sama listina nepravilno sestavljena, vendar toženka v pritožbi niti ne zatrjuje dejstva, da vročilnice, ki je v spisu, ni podpisala ona oziroma kdo naj bi jo podpisal, niti ne predlaga nobenih dokazov.

I. Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje ugotovilo, da je pritožba tožene stranke umaknjena.

2. Zoper ta sklep se je pritožila tožena stranka zaradi zmotne uporabe Zakona o pravdnem postopku (ZPP

) in materialnega prava. Sodišče je napačno ugotovilo, da naj tožena stranka ne bi plačala sodne takse za pritožbo zoper sodbo z dne 25.3.2021. Tožena stranka plačilnega naloga za plačilo sodne takse za pritožbo zoper sodbo ni prejela, ni prejela niti obvestila o prispeli priporočeni pošiljki niti ji ni bil plačilni nalog vročen v hišni predalčnik. Sodišče ne bi smelo pritožbo šteti za umaknjeno, ampak bi jo moralo obravnavati.

3. Tožeča stranka na pritožbo ni odgovorila.

5. Vročilnica je javna listina, ki dokazuje resničnost tistega, kar se v njej potrjuje (1. odst. 224. člena ZPP). Iz vročilnice v spisu, pripete k list. št. 85 spisa, izhaja, da je bila naslovnica obveščena o prispelem pismu (ki je vseboval plačilni nalog za plačilo sodne takse za pritožbo) dne 23.4.2021, tožena stranka pa je nato osebno prevzela sodno pošiljko in podpisala vročilnico dne 6.5.2021. Dovoljeno je sicer dokazovati, da so v javni listini dejstva neresnično ugotovljena ali da je sama listina nepravilno sestavljena (4. odst. 224. člena ZPP), vendar toženka v pritožbi niti ne zatrjuje dejstva, da vročilnice, ki je v spisu, ni podpisala ona oziroma kdo naj bi jo podpisal niti ne predlaga nobenih dokazov. Prav tako z ničemer ne dokazuje, da ni prejela obvestila o prispeli pošiljki in plačilnega naloga. Zato so njene navedbe nedokazane in s tem neutemeljene.

6. Ker pritožbeno sodišče tudi ni našlo kršitev, na katere mora paziti po uradni dolžnosti, je pritožbo tožene stranke zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo sklep sodišča prve stopnje (2. točka 365. člena ZPP).

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 224, 224/1, 224/4

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep I Cp 1278/2021
Sodna praksa višjih sodišč, 2021-08-10

zavrženje pritožbe - rok za pritožbo - nujna zadeva - tek procesnega roka - prekluzivni pritožbeni rok - duševno zdravje - hospitalizacija v psihiatrični bolnišnici - oddelek pod posebnim nadzorom - nujni primer - pravni pouk

Na podlagi 67. člena ZDZdr je zaradi nujnosti in hitrosti tovrstnih zadev določen krajši pritožbeni rok, in sicer tri dni od dneva vročitve sklepa. Na dolžino roka je bil pritožnik pravilno opozorjen v pravnem pouku, ki ga je vseboval izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je z uvodoma navedenim sklepom odločilo, da se udeleženca najdlje do 2. 8. 2021 zadrži na zdravljenju v oddelku pod posebnim nadzorom Univerzitetne psihiatrične klinike X.

Udeleženec je bil iz UPK odpuščen dne 29. 7. 2021

2. Zoper sklep laično pritožbo vlaga udeleženec. Navaja, da je A. A. sodelavec tajne službe. Izvedenca bi bilo treba iz postopka izločiti. Pove še, da za sivo mreno obstaja Suamed, ki jo pozdravi in je to cenejše kot operacija.

4. V obravnavani zadevi gre za postopek sprejema na zdravljenje brez privolitve v nujnih primerih (53. do 68. člen Zakona o duševnem zdravju)

5. Na podlagi 67. člena ZDZdr je zaradi nujnosti in hitrosti tovrstnih zadev določen krajši pritožbeni rok, in sicer tri dni od dneva vročitve sklepa. Na dolžino roka je bil pritožnik pravilno opozorjen v pravnem pouku, ki ga je vseboval izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

6. Pritožbeno sodišče ugotavlja, da je bil udeležencu postopka sklep vročen 27. 7. 2021, pritožba pa je bila vložena 6. 8. 2021. Pritožbeni rok je tako začel teči 28. 7. 2021 in se je iztekel 30. 7. 2021. Na podlagi druge alineje tretjega odstavka 83. člena Zakona o sodiščih

gre za nujno zadevo, zato nastop sodnih počitnic, na tek procesnih rokov v skladu z drugim odstavkom 83. člena ZS, nima vpliva. Pritožba, ki je bila vložena 6. 8. 2021 je torej prepozna.

7. Glede na navedeno je pritožbeno sodišče pritožbo udeleženca na podlagi 1. točke 365. člena v zvezi s prvim odstavkom 346. člena ZPP in 42. členom Zakona o nepravdnem postopku kot prepozno zavrglo.

Zakon o duševnem zdravju (2008) - ZDZdr  - člen 53, 67, 68

Zakon o sodiščih (1994) - ZS  - člen 83, 83/2, 83/3-2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.