VSM Sklep II Kp 26271/2017
Sodna praksa višjih sodišč, 2022-07-06

Breda Cerjak Firbas (preds.), mag. Aleksander Karakaš (poroč.), Zdenka Klarič

IZVRŠEVANJE KAZENSKIH SANKCIJ - KAZENSKO MATERIALNO PRAVO

delo v splošno korist - neizpolnjevanje nalog - podaljšanje roka - objektivni razlogi - COVID-19

Pritožnik s ponavljanjem identičnih navedb, ki jih je sodišče že pravnomočno pretreslo, ne more upravičiti vnovičnega podaljšanja roka za opravo dela v splošno korist iz osmega odstavka 86. člena Kazenskega zakonika v zvezi z 88. členom ZIUOPDVE.

I. Pritožba obsojenega A. A. se zavrne kot neutemeljena.

II. Obsojenca se oprosti plačila sodne takse.

1. Okrožno sodišče v Murski Soboti je kot sodišče prve stopnje s sklepom I K 26271/2017 z dne 30. 3. 2022 zavrnilo predlog za podaljšanje roka za opravljanje dela v splošno korist obsojenega A. A. z dne 16. 2. 2022.

2. Zoper sklep se je pritožil obsojenec brez izrecne navedbe izpodbojnega razloga, smiselno pa zaradi zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja, s predlogom sodišču druge stopnje, da mu rok za opravo dela v splošno korist podaljša.

4. Po preizkusu razlogov izpodbijanega sklepa, pritožbenih navedb ter preučitvi spisovnega gradiva sodišče druge stopnje ugotavlja, da je odločitev sodišča prve stopnje pravilna in zakonita.

5. Pritožnik v svoji pritožbeni obrazložitvi neuspešno skuša prepričati v obstoj objektivnih razlogov, ki po njegovi oceni utemeljujejo podaljšanje roka za opravo dela v splošno korist. Zgolj posplošeno se namreč sklicuje na razmere v času epidemije nalezljive bolezni SARS-CoV-2 (COVID-19) in ponavlja razloge, zaradi katerih mu je sodišče prve stopnje s sklepom I K 26271/2017 z dne 10. 8. 2021, pravnomočnim dne 24. 9. 2021, že podaljšalo rok za opravljanje dela v splošno korist za 137 dni, to je do 8. 2. 2022. Takšno odločitev je sodišče prve stopnje med drugim sprejelo na podlagi 88. člena Zakona o interventnih ukrepih za omilitev posledic drugega vala epidemije COVID-19 (v nadaljevanju ZIUOPDVE) in ustreznega poročila svetovalca pristojne probacijske enote (l. št. 192-193), pri tem pa je v celoti upoštevalo vse v pritožbi izpostavljene okoliščine – da je bilo po obsojenčevem prihodu iz zapora zaradi epidemije oteženo iskanje nove izvajalske organizacije, kakor tudi, da je prišlo do zapleta v zvezi s posredovanjem seznama opravljenih ur pri izvajalcu sankcij B. in da je obsojenec nato podpisal nov dogovor o izvrševanju dela v splošno korist z izvajalsko organizacijo C. Pritožnik zato s ponavljanjem identičnih navedb, ki jih je sodišče že pravnomočno pretreslo, ne more upravičiti vnovičnega podaljšanja roka za opravo dela v splošno korist iz osmega odstavka 86. člena Kazenskega zakonika v zvezi z 88. členom ZIUOPDVE.

6. Povsem napačno si pritožnik tudi razlaga obrazložitev sodišča prve stopnje v zvezi s predmetom presoje v obravnavani zadevi. Presoja sodišča prve stopnje v izpodbijanem sklepu je bila namreč osredotočena zgolj na obsojenčev predlog za podaljšanje roka za opravo dela v splošno korist, medtem ko se sodišče prve stopnje (še) ni ukvarjalo z vprašanjem, ali so razlogi za neizvršitev dela v splošno korist v sferi obsojenca in ali je dopustno sankcioniranje s spremembo neopravljenih ur dela v splošno korist v zaporno kazen. Pritožniku je tako potrebno znova pojasniti, da bo sodišče prve stopnje šele v nadaljevanju postopka vsestransko presodilo, ali so razlogi za neizvršitev dela posledica obsojenčevega zavestnega in hotenega neizpolnjevanja nalog in navodil, izmikanja ali drugačnega kršenja obveznosti dela v splošno korist. V tem okviru pa bo tudi presodilo v prošnji in pritožbi zatrjevano bolniško odsotnost obsojenca.

7. Glede na to, in ko sodišče druge stopnje v pritožbeni obrazložitvi ni zasledilo ničesar več, do česar bi se še moralo opredeliti, je o pritožbi obsojenca odločilo tako, kot je razvidno iz izreka tega sklepa (tretji odstavek 402. člena Zakona o kazenskem postopku - v nadaljevanju ZKP).

8. Odločba o obsojenčevi oprostitvi plačila sodne takse temelji na četrtem odstavku 95. člena ZKP in 11. členu Zakona o sodnih taksah.

Zakon o interventnih ukrepih za omilitev posledic drugega vala epidemije COVID-19 (2020) - ZIUOPDVE  - člen 88

Kazenski zakonik (2008) - KZ-1  - člen 86, 86/8

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.