VSL Sklep IV Cp 654/2021
Sodna praksa višjih sodišč, 2021-05-07

Zvone Strajnar (preds.), dr. Vesna Bergant Rakočević (poroč.), Barbara Žužek Javornik

začasne odredbe v družinskih sporih - začasna odredba o stikih - začasna določitev stikov - ureditev stikov otroka s staršem - največja korist otroka - pogoji za izdajo začasne odredbe - nujnost izdaje začasne odredbe - začasno omejevanje stikov - omejitev pravice do stikov - ugovorni postopek - narok za odločanje o ugovoru - izvajanje starševske skrbi - vpogled v zdravstveno dokumentacijo - nadomestitev soglasja starša

Izhodišče je, da ima roditelj (oče) stike z otrokom, če le ni nujnih omejevalnih razlogov, in ne, da jih nima, in jih lahko ima le, če je nujno.

I. Pritožba nasprotnih udeleženk se zavrne in se sklep sodišča prve stopnje v tč. I. in III. potrdi.

II. Pritožbi predlagatelja se ugodi in se sklep sodišča prve stopnje v II. tč. razveljavi in v tem delu vrne zadeva v nov postopek sodišču prve stopnje.

III. Pritožbeni stroški so nadaljnji stroški postopka.

1. Predlagatelj in prva nasprotna udeleženka sta razvezana zakonca. Predlagatelj je vložil tožbo za ugotovitev očetovstva druge nasprotne udeleženke, rojene --. --. 2020, ki pa dejansko med roditeljema ni sporno. Med udeležencema je spor o vzgoji in varstvu, stikih in preživljanju njune mladoletne hčere.

2. Sodišče prve stopnje je 13. 1. 2021 izdalo začasno odredbo o stikih očeta in mld. hčerke, in sicer enkrat na teden v trajanju do ene ure pod nadzorom CSD. Z izpodbijanim sklepom je zavrnilo ugovor nasprotnih udeleženk zoper ta sklep (I.). Zavrnilo je predlog predlagatelja, da se z začasno odredbo nadomesti materino soglasje za vpogled v hčerkino zdravstveno dokumentacijo (II.). Zavrnilo je tudi materin predlog za takojšnjo ukinitev stikov (III.). Začasno odredbo pa je dopolnilo tako, da je določilo, da je na stikih na CSD prisotna tudi otrokova babica, materina mati (IV.).

3. Zoper sklep se pritožujeta nasprotni udeleženki. Ker ne navajata natančno, zoper kateri del sklepa se pritožujeta, sodišče glede na njune razloge šteje, da se pritožujeta zoper sklep o zavrnitvi njunega ugovora in o zavrnitvi njunega predloga. Njuna pritožba navaja, da ne drži, da bi bilo deklici v škodo, če se takoj ne vzpostavi stikov z očetom. Pred odločitvijo o tem bi sodišče moralo angažirati kliničnega psihologa. Navaja, da je deklica še premajhna, da bi situacijo razumela in jo je tudi nemogoče pripraviti na stik. Očeta ne pozna in je zanjo tuja oseba, nima ga v krogu znanih ljudi. Pri deklici se je razvil obrambni mehanizem, oklepa se matere in joče, dela se ji škoda na zdravju, saj se vrača v faze, ki jih je že prešla. Stiki se niso prej izvajali izključno po krivdi očeta, saj je ta očetovstvo priznal šele po 6 mesecih in po analizi DNK. V ospredju ne bi smeli biti interesi staršev. Sodišču pritožba očita, da bi moralo opraviti narok, zaslišati stranke in priče ter pritegniti izvedenca. Sodišče se namreč ni prepričalo, ali je res podana ogroženost otroka, začasno odredbo je izdalo izključno zaradi odtujenosti otroka od predlagatelja. Pritožba nasprotnih udeleženk trdi, da ni pogojev za začasno odredbo in se sklicuje na sodno prakso in v njej izoblikovane kriterije o nujnosti začasnih odredb. Pritožba trdi, da je predlagateljev namen le manipulirati, ne pa resnična želja vzpostaviti stik s hčerko.

4. Nasprotni udeleženec je vložil pritožbo zoper sklep o zavrnitvi njegovega predloga in ugovor zoper sklep o začasni odredbi (IV.). Čeprav sodišče prve stopnje v pravnem pouku ni navedlo, da je zoper IV. tč. sklepa dopusten ugovor, pritožbeno sodišče opozarja, da je bila z ugovorom izpodbijana odločitev sprejeta pred novelo ZIZ-M. Z novelo Zakona o izvršbi in zavarovanju ZIZ-M, ki velja od 27. 3. 2021, je bil uveljavljen nov 273b čl., po katerem zoper sklep o začasni odredbi za varstvo koristi otrok ni dovoljen ugovor, če je bila dolžniku dana možnost, da se glede predloga za izdajo začasne odredbe izjavi pred njeno izdajo. Ta določba za izdano začasno odredbo še ne velja, saj je bila z ugovorom izpodbijana odločitev sprejeta 9. 3. 2021. Sodišče prve stopnje mora torej sámo odločiti o ugovoru predlagatelja.

5. V pritožbi nasprotni udeleženec navaja, da bi moralo sodišče uporabiti določbe Družinskega zakonika, ne pa, da ga napotuje na Varuha pacientovih pravic, saj je mati tista, ki je pediatru prepovedala, da ga seznani z zdravstvenim stanjem hčerke. Mati zdravstveno stanje hčerke skriva in mu onemogoča izvrševanje starševske skrbi. Predlaga spremembo ali razveljavitev sklepa in opredeljuje svoje pritožbene stroške.

6. Nasprotni udeleženec je na pritožbo nasprotnih udeleženk odgovoril in predlagal njeno zavrnitev. Priglasil je tudi stroške v zvezi s podanim odgovorom. Nasprotni udeleženki na njegovo pritožbo nista odgovorili.

7. Pritožba predlagatelja je utemeljena, pritožba nasprotnih udeleženk pa ni utemeljena.

8. Sodišče prve stopnje ima prav, ko zapiše, da ima predlagatelj kot oče pravico do vpogleda v zdravstvene podatke hčerke. Vendar pa spregleda, da predlagatelj uradno še ni oče, čeprav med udeleženci to dejstvo ni več sporno. Ker je tako, pa je mati tista, ki lahko to očetovo pravico, dokler slednji ni uradno zabeležen kot oče, ovira, in sicer na način, da mu ne dovoli vpogleda v hčerine zdravstvene podatke. Predlagatelj ima prav, da mu je s tem onemogočeno izvajanje dela starševske skrbi, saj so podatki o zdravstvenem stanju otroka nujna informacija za vsakega od roditeljev, ki mu omogoča, da lahko za otroka ustrezno (po)skrbi (151. čl. Družinskega zakonika - DZ). Zato je sodišče napačno zaključilo, da za odločanje o tem predlagateljevem predlogu ni pristojno.

9. Sodišče prve stopnje je ravnalo pravilno, ko je z začasno odredbo odločilo, da se stiki med očetom in hčerko takoj vzpostavijo. Sodišče izda začasno odredbo, če je verjetno izkazano, da je otrok ogrožen (161. čl. DZ). Otrok je ogrožen, če je utrpel ali je zelo verjetno, da bo utrpel škodo, in je ta škoda oziroma verjetnost, da bo škoda nastala, posledica storitve ali opustitve staršev ali posledica otrokovih psihosocialnih težav, ki se kažejo kot vedenjske, čustvene, učne ali druge težave v njegovem odraščanju (2. odst. 157. čl. DZ).

10. Načeloma pravica do stikov otroka z obema roditeljema, torej tudi med otrokom in nerezidenčnim roditeljem, ne sme biti omejena, če za to ni posebnega razloga, ta pa je lahko le ogroženost otroka. Izhodišče je torej obratno, kot ga vidi pritožba nasprotnih udeleženk. Izhodišče je, da ima roditelj (oče) stike z otrokom, če le ni nujnih omejevalnih razlogov, in ne, da jih nima, in jih lahko ima le, če je nujno. Ker je mld. hči predlagatelja in nasprotne udeleženke stara le nekaj več kot eno leto in do sedaj stikov z očetom ni imela, je sodišče te stike določilo le v trajanju do ene ure pri pristojnem Centru za socialno delo. Sodišče je torej upoštevalo posebnost obravnavane situacije in začasno določilo le zelo omejene stike. Ni pa z ničemer verjetno izkazano, da bi bili taki stiki za otroka ogrožujoči, zato ni bilo v tej fazi postopka nobene potrebe za izvedbo dokaza z izvedencem iz področja klinične psihologije.

11. Drži tudi, kar navaja sodišče prve stopnje v izpodbijanem sklepu, da 2. odst. 58. čl. ZIZ ne določa obvezne izvedbe naroka zaradi odločanja o ugovoru. Okoliščine tega primera niso takšne, da bi sodišče narok moralo izvesti. Za trajnejši režim stikov bo sodišče izvedlo dokazni postopek, po katerem se bo prepričalo, kakšna odločitev je v otrokovo največjo korist. Za začasno določitev minimalnih stikov med očetom in hčerjo pod nadzorom CSD pa obsežnejši dokazni postopek ni bil potreben. Otrokov jok, ko je še tako majhen, da se ne zna drugače izražati, po splošnih življenjskih izkušnjah ni nič nenavadnega in ne more pomeniti, da je enourni stik z očetom pod nadzorom CSD za otroka škodljiv, kaj šele ogrožujoč. Ob tem gre opozoriti na ugotovitve, ki jih sodišče prve stopnje navede v 30. tč. obrazložitve, ki so oprte na poročila CSD in jim pritožba niti ne nasprotuje, da je oče na stikih ljubeč, nežen in pozoren, nastopa pomirjujoče in zazna nerazpoloženost in vznemirjenost otroka in tudi samoiniciativno predlaga končanje stika.

12. Iz navedenih razlogov je pritožbeno sodišče predlagateljevi pritožbi ugodilo ter v skladu s 3. tč. 365. čl. ZPP sklep sodišča prve stopnje v II. točki razveljavilo in mu zadevo vrača v ponovno odločanje. Sodišče prve stopnje naj verjetno ugotovi, ali držijo očetovi očitki o materinem preprečevanju vpogleda v zdravstvene podatke za mld. hčer, nato pa ponovno odloči o njegovem predlogu. Prav tako naj odloči o njegovem ugovoru glede nujnosti prisotnosti babice na stikih pri CSD. Presodi naj, ali je glede na ugovorne navedbe, da bi to stike otežilo, treba zaslišati roditelja in babico. Pritožbo nasprotnih udeleženk je pritožbeno sodišče zavrnilo in sklep sodišče prve stopnje v I. in III. točki potrdilo (2. tč. 365. čl. ZPP).

13. Odločitev o stroških temelji na 1. odst. 151. čl. Zakona o pravdnem postopku v zvezi z 42. čl. Zakona o nepravdnem postopku. Gre za med postopkom nastale stroške, ki bodo delili usodo vseh drugih stroškov postopka.

Družinski zakonik (2017) - DZ  - člen 151, 157, 157/2, 161

Zakon o izvršbi in zavarovanju (1998) - ZIZ  - člen 58, 58/2, 273b

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.