VSL Sklep I Cpg 162/2022
Sodna praksa višjih sodišč, 2022-04-12

sodna taksa - predlog za oprostitev, odlog ali obročno plačilo sodne takse - predlog za delno oprostitev plačila sodne takse - zavrnitev predloga za oprostitev plačila sodne takse - predlog za odlog plačila sodne takse - odlog plačila sodne takse - premoženjsko, finančno in likvidnostno stanje stranke - podatki o premoženjskem stanju - trditveno in dokazno breme predlagatelja

Trditev in dokazov o tem, da njenega premoženja ni več, upoštevajoč lastno navedbo, da tožena stranka ni zmogla opravljati dejavnosti, kar bi logično pomenilo, da sredstev, razvidnih v bilančnih postavkah, sredstev ni mogla porabiti, tožena stranka ni podala, čeprav gre za odločilne okoliščine, ki bi jih tožena stranka kot predlagatelj morala predložiti. Če bi bilo odločilno za presojo taksne obveznosti le stanje na TRR, potem ZST-1 ne bi od stranke terjal tudi predložitve drugih podatkov o njenem premoženjskem stanju.

Pritožba se zavrne in se izpodbijani sklep potrdi.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom zavrnilo predlog tožene stranke za (delno) oprostitev plačila sodne takse za pritožbeni postopek (I. točka izreka); ugodilo predlogu tožene stranke za odlog plačila sodne takse v znesku 1.005,00 EUR za 18 mesecev od pravnomočnosti izpodbijanega sklepa (II. točka izreka); zavrnilo predlog tožene stranke za obročno plačilo sodne takse (III. točka izreka); razveljavilo plačilni nalog z dne 10. 12. 2021 in odločilo, da bo za plačilo odložene sodne takse toženi stranki poslalo nov plačilni nalog (IV. točka izreka).

2. Zoper sklep se je iz vseh pritožbenih razlogov po prvem odstavku 338. člena Zakona o pravdnem postopku – ZPP pritožila tožena stranka, predlagala ugoditev pritožbi, razveljavitev izpodbijanega sklepa in ugoditev predlogu tožene stranke za (delno) taksno oprostitev.

4. Sodišče prve stopnje je v izpodbijanem sklepu toženi stranki ugodilo v (podrejenem) predlogu za odlog plačila sodne takse za obdobje 18 mesecev. Tožena stranka se je po vsebini zoper izpodbijani sklep pritožila le zoper odločitev o zavrnitvi predloga za taksno oprostitev v delu, ki presega 44,00 EUR, kar je minimalni znesek sodne takse, katerega oprostitve pravna oseba ne more doseči (četrti odstavek 11. člena Zakona o sodnih taksah – ZST-1).

5. Sodišče prve stopnje je izčrpno pojasnilo odločilne okoliščine v zvezi s premoženjskim in finančnim stanjem tožene stranke, pri čemer je sprejelo navedbe tožene stranke, da je njeno likvidnostno stanje slabo in da ne razpolaga z zadostnimi sredstvi za takojšnje plačilo sodne takse v odrejenem znesku 1.005,00 EUR v enkratnem znesku. Glede na navedeno je ponovno ukvarjanje tožene stranke s stanjem na njenem TRR nebistveno; to okoliščino je sodišče prve stopnje že ustrezno upoštevalo.

6. Kar pa zadeva ugotovitve sodišča prve stopnje o opredmetenih osnovnih sredstvih v znesku 52.764,02 EUR, o zalogah v znesku 331.000,00 EUR, kratkoročnih poslovnih terjatvah v znesku 137.492,44 EUR ter o bilančnem dobičku za leto 2020 v znesku 128.682,37 EUR pa je tožena stranka le pavšalno navedla, da se te postavke nahajajo v postavki za leto 2020, vendar pa ne predstavljajo aktivnega premoženja. Višje sodišče toženi stranki ne sledi; njen argument je torej pravzaprav, da tega premoženja ni in je le podatek v bilancah iz leta 2020; edini relevanten podatek naj bi bilo stanje na njenem TRR. Trditev in dokazov o tem, da tega premoženja ni več, upoštevajoč lastno navedbo, da tožena stranka ni zmogla opravljati dejavnosti, kar bi logično pomenilo, da tudi teh sredstev ni mogla porabiti, tožena stranka ni podala, čeprav gre za odločilne okoliščine, ki bi jih tožena stranka kot predlagatelj morala predložiti. Če bi bilo odločilno za presojo taksne obveznosti le stanje na TRR, potem ZST-1 ne bi od stranke terjal tudi predložitve drugih podatkov o njenem premoženjskem stanju. Zato z argumentom, da se je treba osredotočiti (le) na stanje na TRR, tožena stranka ne more uspeti.

7. Glede na navedeno višje sodišče z odločitvijo sodišča prve stopnje o zavrnitvi predloga za (delno) oprostitev plačila sodne takse soglaša. Drugih delov izpodbijanega sklepa pa tožena stranka konkretno niti ni izpodbijala.

8. Ker torej niso podani pritožbeni razlogi, niti razlogi, na katere po določbi drugega odstavka 350. člena ZPP v zvezi s 366. členom ZPP pazi po uradni dolžnosti, je višje sodišče pritožbo zavrnilo in izpodbijani sklep potrdilo (2. točka 365. člena ZPP), pri čemer je presojalo le pritožbene navedbe, ki so odločilnega pomena (prvi odstavek 360. člena ZPP v zvezi s 366. členom ZPP).

Zakon o sodnih taksah (2008) - ZST-1  - člen 11, 11/4

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.