VSL Sklep I Cpg 117/2022
Sodna praksa višjih sodišč, 2022-04-22

Helena Miklavčič (preds.), Vesna Jenko (poroč.), Renata Horvat

posebni revizor - imenovanje posebnega revizorja - dejanski koncern - odvisna družba - varstvo odvisne družbe - odvisna in obvladujoča družba - fizična oseba - pravna praznina - pogodba o odsvojitvi poslovnega deleža - odložni pogoj - vpis v razvid medijev

Določbe ZGD-1, ki se nanašajo na varstvo odvisnih družb pri dejanskih koncernih (545. do 548. člen) izključujejo odvisnost družb od fizičnih oseb kot obvladujočih.

Predlagatelj v pritožbi navaja obširne razloge, zakaj gre pri določbah ZGD-1 o koncernski reviziji in varovanju odvisne družbe pred škodljivim ravnanjem obvladujoče družbe za pravno praznino, ki bi jo bilo potrebno zapolniti z analogno uporabo navedenih določb 545. do 548. člena ZGD-1 tudi za primere, ko odvisno družbo obvladuje fizična oseba in ne družba. Nenamerno zakonsko praznino, ker ZGD-1 govori o povezani družbi, je po vzoru nemškega prava potrebno zapolniti s pravili razlage, in sicer, da je v primeru, ko sta neposredno pravno urejeni primer in pravno neurejeni dejanski primer med seboj v bistvenem enaka, zaradi načela pravne enakosti treba obravnavati enako, torej z obvladujočo družbo izenačiti tudi fizično osebo.

Pravna teorija je zakonodajalca na te razlike opozorila že v času priprave novele ZGD-1 in predlagala ustrezno razširitev statusa obvladujočega imetnika deležev, za katerega zakon uporablja pojem „družba“ (in ne pojem „podjetje“ kot v nemškem pravu) tudi na primere, ko kot obvladujoča družba nastopa, na primer društvo, gospodarsko interesno združenje, zadruga, samostojni podjetnik, država, lokalna skupnost, ipd. Kot podjetje bi se tako lahko štelo katerokoli pravno ali fizično osebo, pri kateri obstaja koncernski konflikt, ker je osnovni namen koncernskega prava prav reševanje tega konflikta, vendar tak predlog ni bil s strani zakonodajalca sprejet. Očitno je torej, da gre za zavestno odločitev zakonodajalca za ožjo ureditev povezanih oseb od nemške ureditve, konkretno status obvladujoče družbe, zato ne gre za pravno praznino, ki bi jo bilo potrebno napolniti z razlagalnimi pravili.

I. Pritožbama nasprotnega udeleženca in stranskega udeleženca se delno ugodi in se sklep sodišča prve stopnje v izpodbijani I. točki izreka delno spremeni tako, da se preveritev poslov z osebami, ki so z nasprotnim udeležencem povezane in imajo nanj vpliv preko dejanskih lastnikov omeji, in sicer pri naslednjih osebah:

II. V preostalem delu se pritožbi zavrneta in se v nespremenjenem izpodbijanem delu I. točke izreka, v II., III., IV., V., VI. in VIII. točki izreka potrdi sklep sodišča prve stopnje.

III. Pritožba predlagatelja se zavrne in se v izpodbijanem delu (VII. točka izreka) potrdi sklep sodišča prve stopnje.

IV. Vsi pritožniki nosijo vsak svoje stroške pritožbenega postopka.

1. Z uvodoma citiranim sklepom je prvostopenjsko sodišče sklenilo:

I. Družba F., d. o. o. se imenuje za posebnega revizorja, ki naj preveri vse posle, katerih vrednost posamično ali skupno presega 50.000,00 EUR, ki so sklenjeni od 1. 1. 2016 dalje med nasprotnim udeležencem in naslednjimi osebami, ki so z nasprotnim udeležencem povezane ali imajo nanj vpliv preko dejanskih lastnikov, in sicer:

Posebni revizor naj vse zgoraj opisane posle preveri z vidika ustreznosti odločitev in sicer tako s pravno - formalnega vidika (vključno s pravilom iz 38.a člena in 500. člena ZGD-1), kot tudi z vidika njihove ekonomske upravičenosti, primernosti cen in skrbnosti pri njihovi sklenitvi in realizaciji, vključno z delom skupščine pri podajanju soglasij v zvezi s temi posli ter razkrivanju informacij o teh poslih s strani poslovodstva na skupščinah in v poročilih o razmerjih s povezanimi osebami. Revizor naj ugotovi tudi stroške (odhodke), ki jih je imel nasprotni udeleženec v zvezi s posameznimi posli ter prihodke in dobiček/izgubo, ki ga/jo je dosegel na njihovi podlagi.

II. Posebni revizor lahko v posebno revizijo vključi veščake drugih strok, če ti izpolnjujejo enake kriterije neodvisnosti kot posebni revizor.

Poslovodstvo in druge osebe nasprotnega udeleženca ne smejo na noben način razpečevati osnutkov poročila, katerih namen je razčiščevanje odprtih zadev.

III. Poslovodstvo nasprotnega udeleženca mora posebnemu revizorju omogočiti, da pregleda poslovne knjige in dokumentacijo družbe, kakor tudi premoženjske predmete, še zlasti blagajno družbe, zaloge, vrednostne papirje, blago ter preostalo premoženje družbe. Posebni revizor lahko zahteva od članov organov vodenja ali nadzora vsa pojasnila in dokazila, potrebna za skrben pregled postopkov.

Posebni revizor ima pravice prejšnjega odstavka tudi nasproti koncernsko povezani družbi, tako nasproti obvladujoči, kot tudi nasprotni odvisni družbi, vključno z vsemi družbami, navedenimi v I. točki izreka tega sklepa.

IV. Posebni revizor je dolžan skladno z določilom 320. člena ZGD-1 o ugotovitvah posebne revizije pripraviti pisno poročilo in se v njem opredeliti do vseh v I. točki izreka odločbe navedenih poslov.

V. Posebni revizor mora pisno poročilo pripraviti v roku treh mesecev od dneva prejema sklepa o imenovanju in ga po končani reviziji predložiti poslovodstvu nasprotnega udeleženca in sodišču, slednjemu v 4 izvodih, skupaj s stroškovnikom za opravljeno delo.

VI. Nasprotni udeleženec je dolžan v roku 15 dni založiti predujem za kritje stroškov posebne revizije v znesku 50.000,00 EUR na račun Okrožnega sodišča v Ljubljani št. SI56 ..., sklic na št.: ..., sicer bo ta znesek sodišče izterjalo od nasprotnega udeleženca po uradni dolžnosti. Pritožba ne zadrži izvršbe.

VII. V preostalem delu, to je glede preverbe poslov med nasprotnim udeležencem in naslednjimi družbami: A. A. d. o. o., B. B. d. o. o., C. C. d. o. o., D. D. d. o. o., E. E. d. o. o., F. F. d. o. o., G. G. d. o. o., H. H. d. o. o., I. I. d. o. o., J. J. d. d., K. K. d. o. o., L. L. d. o. o., M. M. d. o. o., N. N. d. o. o., O. O., P. P. d. o. o., R. R. d. o. o. in S. S. d. o. o., se predlog za imenovanje posebnega revizorja zavrne.

VIII. Nasprotni udeleženec je dolžan predlagatelju povrniti 3.883,20 EUR s stroškov tega postopka, v roku 15 dni, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi od prvega dne po poteku roka za plačilo.

2. Zoper navedeni sklep so se pravočasno pritožili predlagatelj postopka, nasprotni udeleženec in stranski udeleženec na strani nasprotnega udeleženca.

3. Predlagatelj je izpodbijal VII. točko izreka sklepa. Uveljavljal je pritožbena razloga bistvene kršitve določb pravdnega postopka in zmotne uporabe materialnega prava ter predlagal spremembi izpodbijanega dela sklepa tako, da pritožbeno sodišče predlogu za imenovanje posebnega revizorja v celoti ugodi s stroškovno posledico, podrejeno pa, da sklep razveljavi in zadevo v tem obsegu vrne sodišču prve stopnje v novo odločanje.

4. V odgovorih na pritožbo sta nasprotni udeleženec in stranski udeleženec predlagala zavrnitev pritožbe kot neutemeljene.

5. Pritožbi zoper ugodilni del sklepa pa sta vložila tako nasprotni udeleženec kot stranski udeleženec. Oba sta uveljavljala vse pritožbene razloge iz prvega odstavka 338. člena ZPP. Nasprotni udeleženec je predlagal spremembo sklepa z zavrnitvijo oziroma zavrženjem predloga s stroškovno posledico oziroma vrnitev zadeve prvostopenjskemu sodišču v ponovno odločanje. Stranski udeleženec pa je predlagal spremembo izpodbijanega sklepa z zavrnitvijo predloga in stroškovno posledico.

6. V odgovorih na pritožbi je predlagatelj predlagal zavrnitev pritožb kot neutemeljenih in zahteval povračilo stroškov odgovorov na pritožbi.

O pritožbah nasprotnega udeleženca in stranskega udeleženca

8. Ker se obe pritožbi v pretežnem delu prepletata, je pritožbeno sodišče odgovarjalo na obe hkrati.

9. Pritožnika sicer oporekata predlagatelju status družbenika v nasprotnem udeležencu, ker je Pogodba o odsvojitvi poslovnih deležev sklenjena med predlagateljem in družbo R. d. o. o. - v stečaju in v obliki notarskega zapisa opr. št. Sv 119/2019 nična, ker je sklenjena pod nemogočnim odložnim pogojem, da Ministrstvo za kulturo (MK) poda potrebno predhodno soglasje za veljavno sklenitev pogodbe. Vlogo predlagateljice pa je MK s sklepom z dne 9. 10. 2018 zavrglo, ker je ugotovilo, da družba H. d. o. o. ni vpisana v razvid medijev kot izdajateljica radijskega oziroma televizijskega programa ali splošno informativnega tiskanega dnevnika.

10. Iz razlogov prvostopenjskega sodišča v izpodbijanem sklepu izhaja, da se Pogodba o odsvojitvi poslovnega deleža, sklenjena v obliki notarskega zapisa opr. št. Sv 119/2019 v 4. členu sklicuje na zakonsko določen odložni pogoj pridobitve soglasja MK k sklenitvi pogodbe skladno s prvim odstavkom 58. člena Zakona o medijih (ZMed). MK vlogo predlagatelja (kot kupca poslovnega deleža v nasprotnem udeležencu) zavrglo, ker soglasje MK za veljavnost pravnega posla ni potrebno. Gre za zakonsko določeni pogoj po 58. členu ZMed (na katerega se izrecno sklicuje pogodba) za sklenitev pogodbe ki ni obstajal, tudi v pogodbi zapisan zakonski pogoj ne obstaja. Sklicevalo se je tudi na sodno prakso - sklep VSL IV Cpg 550/2019, ki se opredeli do situacije, kot je obravnavana in v sklepu zavzema stališče, da pogodba zaradi neobstoječega v pogodbo vnesenega zakonskega pogoja za veljavnost pogodbe ne more biti nična. Poleg tega je registrsko sodišče že v postopku vpisa predlagatelja kot družbenika v sodni register presojalo identičen ugovor nasprotnega udeleženca in s tem tudi izpolnitev pogojev po ZMed in torej veljavnosti pogodbe in o vpisu predlagatelja kot družbenika na njeni podlagi že pravnomočno odločalo. Poleg tega je sklep stečajnega sodišča o izročitvi poslovnega deleža kupcu z dne 28. 2. 2019, v katerem sodišče presoja tudi izpolnitev obveznosti plačila, postal pravnomočen, po petem odstavku 342. člena ZFPPIPP pa upnik, predkupni upravičenec ali tretja oseba v stečajnem postopku, niti v kakšnem drugem postopku ni upravičen uveljavljati zahtevka na razveljavitev ali ugotovitev ničnosti prodajne pogodbe. Ker tudi zloraba stečajnega postopka za pridobitev poslovnega deleža ni bila izkazana, je prvostopenjsko sodišče ugotovilo, da pogodba ni obremenjena z ničnostnimi razlogi po 86. členu OZ.

11. Za odsvojitev poslovnega deleža je bila potrebna pogodba, izdelana v obliki notarskega zapisa. Taka pogodba je bila (čeprav datirana s 4. 9. 2018) izdelana v notarskem zapisu SV 119/2019 dne 6. 3. 2019 (priloga B5) po izvedbi vseh postopkov tako pri MK, kot tudi v stečajnem postopku za izdajo soglasja k sklenitvi prodajne pogodbe in sklepa o izročitvi poslovnega deleža. Pogodba, ki ni sklenjena v predpisani obliki, pa je nična (prvi odstavek 55. OZ). A contrario - Pogodba o odsvojitvi poslovnega deleža je bila veljavno sklenjena šele z njenim notarskim zapisom dne 6. 3. 2019. Nerelevanten je zato pritožbeni očitek, da prvostopenjsko sodišče ni pravilno upoštevalo časovnega sosledja sklenitve Pogodbe o odsvojitvi poslovnega deleža dne 4. 9. 2018, vložitve zaprosila za izdajo soglasja pri MK 28. 9. 2018 in datum izdaje sklepa MK dne 9. 10. 2018 in s tem povezanega dejstva, da je nasprotni udeleženec vpisan kot izdajatelj radijskega oziroma televizijskega programa ali splošno informativnega programa v razvid medijev. Vpis v razvid medijev je dolžnost subjekta, ki se z navedeno dejavnostjo ukvarja, zato po presoji pritožbenega sodišča ni utemeljen očitek predlagatelju o manipulaciji z vpisom v razvid medijev, ker tovrstni vpis ali izbris od njega ni bil odvisen.

12. Neutemeljeno nasprotni udeleženec sodišču očita tudi vpogled v neanonimiziran sklep v zadevi IV Cpg 550/2019 brez dokaznega predloga. Iz anonimiziranega sklepa VSL IV Cpg 550/2019 namreč izhajajo taki podatki, da je navedeno registrsko zadevo glede na podatke v predmetni nepravdni zadevi mogoče glede udeležencev obeh postopkov identificirati.

13. Prvostopenjsko sodišče je pravilno pojasnilo pritožnikoma, da je vprašanje plačila kupnine stvar pogodbenih strank, zato se udeleženca predmetnega postopka ne moreta uspešno sklicevati na prenehanje pogodbe (točka 15. obrazložitve izpodbijanega sklepa). Sicer pa je zmotno pritožbeno stališče, da plačilo kupnine s pobotom v stečajnem postopku ni možno in da je zato šlo v obravnavanem primeru za zlorabo stečajnega postopka. Sodna praksa namreč z določenimi pogoji dopušča plačilo kupnine v stečajnem postopku tudi s pobotom (VSL Cst 250/2021).

14. Neutemeljen je tudi pritožbeni očitek bistvene postopkovne kršitve po 14. točki drugega odstavka 339. člena ZPP, ker naj bi se prvostopenjsko sodišče ne opredelilo do trditev stranskega udeleženca, da je bila pogodba o odsvojitvi poslovnega deleža z dne 6. 3. 2019 nična, ker se je v času sklenitve v notarskem zapisu že vedelo, da v pogodbi zapisan odložni pogoj soglasja MK predstavlja nemogoč pogoj (drugi odstavek 60. člena OZ). Prvostopenjsko sodišče je namreč implicitno odgovorilo na zatrjevani razlog ničnosti v točkah 10. in 11. obrazložitve izpodbijanega sklepa.

O formalni udeležbi vseh povezanih družb v postopku in prekoračitvi predloga v II. in III. točki izreka

15. V obravnavanem primeru predlagane koncernske revizije je namen tega postopka v varstvu odvisne družbe pred škodljivimi vplivi obvladujoče družbe. Da bi posebni revizor skladno z drugim odstavkom 546.b člena ZGD-1 revizijo sploh lahko opravil, mu zakon v 319. členu ZGD-1 daje pooblastilo, da zahteva potrebna pojasnila in dokumentacijo tako od odvisne kot od obvladujoče družbe in z njo povezanimi družbami. V točkah II. in III. izreka je torej sodišče le povzelo zakonsko določbo 319. člena ZGD-1 o edicijski dolžnosti medsebojno povezanih družb. Zmotno je zato pritožbeno stališče, da bi moralo vseh 25 družb nastopati kot udeleženci postopka, ker imajo položaj nujnega sospornika zgolj zato, ker so dolžne sodelovati z revizorjem, mu posredovati informacije in dokumentacijo. Ne gre torej niti za nujno sosporništvo z obvladujočo družbo povezanih oseb, niti za prekoračitev predloga ali bistveno postopkovno kršitev, ker naj bi se nasprotni udeleženec do tega dela izreka ne mogel izjasniti.

16. Po drugem odstavku 546.b člena ZGD-1 sodišče imenuje posebnega revizorja zaradi preveritve poslovnih razmerij odvisne družbe z obvladujočo družbo ali z njo povezano družbo, če obstajajo druge (ne tiste iz prvega odstavka tega člena) okoliščine, zaradi katerih obstaja vzrok za domnevo, da je prišlo do protipravnih povzročitev prikrajšanj. Zakon v zvezi s tem določilom ne zahteva preveritve posameznih točno opredeljenih poslov, ki lahko povzročijo prikrajšanje odvisne družbe. Z besedno zvezo „če obstajajo druge okoliščine, zaradi katerih obstaja vzrok za domnevo“ nakazuje, da je temu pogoju zadoščeno že, če je mogoče iz določenih okoliščin logično sklepati, da je prišlo do prikrajšanja, čeprav to ni dokazano. Zato po presoji pritožbenega sodišča zadostuje, da je predlagatelj pokazal na določene posle z nekaterimi povezanimi družbami, ki kažejo na prikrajšanje nasprotnega udeleženca (na primer pogodba o dolgoročnem posojilu z Banko ... za namen poplačila druge družbe brez ustreznega zavarovanja poplačila, dajanje posojil povezanim družbam po nižji obrestni meri od tržne ob sočasnem lastnem najemanju posojila po višji obrestni meri, prevzemanje poroštva brez ustreznega zavarovanja). Tako konkretizirani posli z določenimi povezanimi osebami so zato okoliščine, ki utemeljujejo domnevo, da so tovrstni posli modus operandi za prikrajšanje nasprotnega udeleženca kot odvisne družbe tudi v razmerju do drugih z obvladujočo družbo povezanih družb. Zmotno je zato pritožbeno stališče, da bi bilo pogoju za imenovanje posebnega revizorja po drugem odstavku 546.b člena ZGD-1 zadoščeno le v primeru, če bi predlagatelj posle odvisne družbe natančno opredelil do vseh v predlogu navedenih povezanih oseb. Taka zahteva bi izvotlila potrebo po imenovanju posebnega revizorja po citiranem določilu. Glede na domet zahtevane stopnje zaznave možnosti prikrajšanja odvisne družbe je po presoji pritožbenega sodišča zmotno pritožbeno stališče, da ima v predmetnem postopku nasprotni udeleženec možnost izpodbijati obstoj okoliščin za domnevo prikrajšanja. Zmotno je tudi pritožbeno stališče, da bi predlagatelj posle s povezanimi družbami lahko opredelil, ker ima kot družbenik dostop do vseh potrebnih informacij in dokumentacije. Z zakonom zagotovljene informacijske pravice družbenikov ne izključujejo njihove pravice do imenovanja posebnega revizorja, katerega naloga ni le presoja posameznih razmerij s povezanimi družbami, pač pa tudi ocena ekonomičnosti sklepanja posameznih poslov in ocena prikrajšanja, ali so bila ta prikrajšanja nadomeščena, oziroma ali obstajajo okoliščine, ki nakazujejo na bistveno drugačno presojo poslov, kot jo je sprejelo poslovodstvo odvisne družbe. Sicer pa ne glede na informacijske pravice družbenikov ZGD-1 tudi njim priznava interes in status upravičenega predlagatelja za imenovanje posebnega revizorja.

17. Pritožbeno sodišče tudi ne soglaša s pritožbenim stališčem, da predlagatelj nima pravnega interesa za imenovanje izrednega revizorja v zvezi s preveritvijo razmerij za obdobje več kot 5 let pred izdajo predlaganega sklepa zaradi določenega 5-letnega zastaralnega roka za uveljavljanje odškodninskih zahtevkov. Prvostopenjsko sodišče je pravilno ugotovilo, da zakon časovne omejitve preveritve razmerij ne določa. K temu pritožbeno sodišče še dodaja, da so lahko podane tudi okoliščine za zadržanje ali pretrganje zastaranja, ki pa jih v tej fazi postopka ni mogoče predvideti.

18. Neutemeljen je tudi pritožbeni očitek, da bi prvostopenjsko sodišče moralo časovno opredeliti datum, do katerega naj revizor preveri posle. Revizor bo razmerja odvisne družbe z obvladujočo in z njo povezanimi družbami preveril za čas do izdelave poročila.

19. Utemeljeno pa na časovno omejen obseg dela imenovanega revizorja nasprotni udeleženec opozarja v zvezi z družbami, ki niso več del dejanskega koncerna. Kot izhaja že iz same naracije predloga so skupino T. T. d. o. o. s svojimi odvisnimi družbami sestavljale dejanski koncern tudi družbe A. d. o. o. do 23. 4. 2021, B. d. d. do 31. 3. 2019, C. d. o. o. do 29. 9. 2021, D. d. o. o. do 30. 11. 2020, in E. d. o. o. do 29. 9. 2021. Utemeljenima pritožbama je zato pritožbeno sodišče ugodilo tako, da je revizorjevo preveritev razmerij s temi družbami omejilo na čas dejanskega koncerna in temu primerno v navedenem obsegu spremenilo izpodbijani sklep.

O imenovanju revizorja in višini predujma

20. Prvostopenjsko sodišče je imenovanega revizorja predhodno pozvalo k izjasnitvi, ali obstajajo kakšni zadržki ali konflikt interesov za izvedbo predlagane revizije in oceno stroškov revizije (list. št. 23). V svoji vlogi z dne 17. 12. 2021 (list. št. 49 do 50) je družba F., d. o. o. pojasnila, da upoštevaje določila Zakona o revidiranju, Mednarodnega kodeksa etike za računovodske strokovnjake s standardi neodvisnosti, ki ga je izdelala mednarodna zveza računovodskih strokovnjakov (IFAC) in Stališča 20 – posebne revizije (Uradni list RS, št. 184/2021) ne obstajajo zadržki za sprejem posla in da ne obstaja konflikt interesov ali grožnja neodvisnosti za izvedbo predlagane posebne revizije. Družba F., d. o. o. tudi nima sklenjenih nobenih pogodb z družbo H. d. o. o. ali s 44 družbami, navedenimi v seznamu oseb, s katerimi transakcije med njimi in družbo H. d. o. o. bi bile predmet posebne revizije.

21. Nasprotni udeleženec v pritožbi graja postopanje prvostopenjskega sodišča, ker na njegovo zahtevo, da sodišče pozove revizorja tudi k izjasnitvi o morebitni povezavi s predlagateljem, tega ni storilo. Nasprotni udeleženec je namreč uspel pridobiti podatke o tem, da sta predlagatelj in F., d. o. o. v preteklosti že sodelovala, pri čemer način sodelovanja ni bil transparenten. Predlagatelj je namreč razpis oblikoval na način, da se je nanj lahko prijavil zgolj F., d. o. o. Kot dokaz k svojim navedbam je priložil članek z dne 25. 10. 2018. Ni jasno, zakaj naj bi bilo morebitno predhodno sodelovanje predlagatelja z družbo F., d. o. o. lahko ovira za neodvisno izvedbo predlagane posebne revizije, saj poslovanje predlagatelja z v izpodbijanem sklepu navedenimi družbami ni predmet posebne revizije. Zatrjevano netransparentno sodelovanje predlagatelja z navedenim revizorjem, ki naj bi favoriziral zgolj F., d. o. o. in priloženi članek, ki naj bi to dokazoval, ter zgolj pavšalna trditev o velikih poslih med predlagateljem in F., d. o. o. so namreč nedovoljene pritožbene novote, ki jih pritožbeno sodišče skladno s prvim odstavkom 337. členom ZPP v zvezi z 42. členom ZNP ni smelo presojati. Pritožnik namreč ni pojasnil, zakaj navedenih dejstev in dokaza ni mogel pravočasno navesti že v postopku na prvi stopnji. Sicer pa je pravilno prvostopenjsko sodišče upoštevalo izjavo revizijske družbe o neobstoju zadržkov za sprejem posla, neobstoju konflikta interesov ali grožnji neodvisnosti za izvedbo predlagane posebne revizije. V primeru nasprotnega namreč revizijska družba lahko tudi odškodninsko odgovarja.

22. Neutemeljen je tudi pritožbeni očitek arbitrarne določitve predujma za kritje stroškov posebne revizije. V že navedeni vlogi z dne 17. 12. 2021 je F., d. o. o. ocenila stroške posebne revizije in pri tem izhajala iz Smernic za oblikovanje cen revizijskih storitev in določila iz razpona določenih urnih postavk najnižjo ceno. Glede na predviden obseg dela in potrebnega časa je bilo zato strošek izvedbe posebne revizije mogoče oceniti le okvirno.

O neizvedbi dokaznega postopka po predlogu nasprotnega udeleženca

23. Nasprotni udeleženec je predlagal vpogled zapisnika skupščine oziroma dopisa nasprotnega udeleženca z dne 19. 10. 2021, vendar gre v navedenem primeru za dokazovanje neutemeljenosti očitka prikrajšanja nasprotnega udeleženca pri posameznih poslih. Prav vprašanja prikrajšanja (ekonomske upravičenosti poslov in okoliščine za odločitev poslovodstva zanje) pa je stvar koncernske revizije po 546. členu ZGD-1 in ne stvar predmetnega nepravdnega postopka. Zapisnik skupščine, svojo pisno izjavo in zaslišanje direktorja, pa je nasprotni udeleženec predlagal tudi zaradi dokazovanja, da je predlagatelj razpolagal z vso potrebno dokumentacijo in pojasnili in v zvezi z zatrjevano zlorabo tega nepravdnega postopka. To pa so za presojo utemeljenosti predloga v tem postopku pravno nerelevantna dejstva, ker manjšinskemu družbeniku kljub temu, da ima v družbi pravico do informacij o poslovanju družbe, zakon ne odreka pravice do imenovanja posebnega revizorja. Tako se izkaže, da prvostopenjsko sodišče ni zagrešilo bistvene postopkovne kršitve iz 8. točke drugega odstavka 339. člena ZPP, ker dokaznega postopka ni izvedlo.

24. Skladno s prvim odstavkom 8. člena ZNP-1 sodišče odloči o predlogu na naroku, če zakon ne določa drugače. Vendar ZGD-1 v prvem odstavku 52. člena določa, da se za odločanje o zadevah iz 50. člena uporablja zakon, ki ureja nepravdni postopek, če ni v drugem odstavku tega člena določeno drugače. Po drugem odstavku 52. člena pa je postopek imenovanja posebnega revizorja (6. alineja 50. člena ZGD-1) hiter s kratkimi roki, iz katerega je mogoče zaključiti, da narok v obravnavani zadevi ni obligatoren, torej gre za primer, ko ZGD-1 izključuje uporabo določbe ZNP-1 o odločanju o predlogu na naroku. Prvostopenjsko sodišče zato ni zagrešilo izrecno uveljavljane bistvene postopkovne kršitve ter kršitve ustavne pravice nasprotnemu udeležencu do enakega varstva pravic in pravice do sodnega varstva. Kontradiktornost postopka je prvostopenjsko sodišče zagotovilo z vročitvijo predloga nasprotnemu udeležencu in nudenjem roka za izjavo v roku pet dni, ki ga je na prošnjo nasprotnega udeleženca podaljšalo še za pet dni, nato pa upoštevalo tudi odgovor nasprotnega udeleženca na vlogo predlagatelja z dne 23. 12. 2021. Ker glede na zgoraj obrazloženo narok zaradi imenovanja posebnega revizorja ni obligatoren, zaslišanje direktorja nasprotnega udeleženca pa tudi ni bilo potrebno, ker ni bilo predlagano zaradi dokazovanja relevantnih dejstev, očitanih kršitev prvostopenjsko sodišče ni zagrešilo.

O pritožbi predlagatelja zoper zavrnilni del sklepa

26. Predlagatelj je predlog za revizijo razmerij nasprotnega udeleženca z družbo A. A. d. o. o. in B. B. d. o. o. utemeljeval z lastniško in vodstveno povezanostjo z družbama A. A. d. o. o., preko nje pa z družbo B. B. d. o. o. s kapitalsko udeležbe Z. Z., ki ima v družbi A. A. d. o. o. 90 % poslovni delež, A. A. d. o. o. pa je edini družbenik družbe B. B. d. o. o. (družbi, navedeni kot povezani preko kapitalske udeležbe Z. Z. pod točko B predloga). Predlog za revizijo razmerij z družbama C. C. d. o. o. in I. I. d. o. o. in z njima povezanimi družbami pa je predlagatelj temeljil na vplivu Z. Z. na družbenici družb C. C. d. o. o. (ki je njegova bivša žena) in I. I. d. o. o. (ki je partnerica njegovega sina), torej na podlagi osebnih in drugih povezav (pod točko C predloga, obe B in C pa v 4.1 točki predloga).

27. Po presoji pritožbenega sodišča je bistveno materialno pravno stališče prvostopenjskega sodišča, da določbe ZGD-1, ki se nanašajo na varstvo odvisnih družb pri dejanskih koncernih (545. do 548. člen) izključujejo odvisnost družb od fizičnih oseb kot obvladujočih. Predlagano imenovanje posebnega revizorja pa predlagatelj temelji na določbi drugega odstavka 546.b člena ZGD-1. Predlagatelj se v predlogu sklicuje na odločilni vpliv Z. Z. glede na kapitalsko udeležbo v družbi A. A. d. o. o., preko nje pa v družbi B. B. d. o. o., in glede na osebne in druge povezave v družbah C. C. d. o. o. in I. I. d. o. o. ter z njima povezanih družb.

28. Predlagatelj v pritožbi navaja obširne razloge, zakaj gre pri določbah ZGD-1 o koncernski reviziji in varovanju odvisne družbe pred škodljivim ravnanjem obvladujoče družbe za pravno praznino, ki bi jo bilo potrebno zapolniti z analogno uporabo navedenih določb 545. do 548. člena ZGD-1 tudi za primere, ko odvisno družbo obvladuje fizična oseba in ne družba. Pritožnik sicer soglaša z argumentacijo prvostopenjskega sodišča, da je uveljavljanje odškodninskih zahtevkov na podlagi 547. člena ZGD-1 omejeno zgolj na primere, ko je obvladujoča oseba družba oziroma pravna oseba in se ne more razširiti tudi na primere, ko je obvladujoča oseba fizična oseba zaradi praviloma omejene odgovornosti fizičnih oseb kot družbenikov. Vendar gre pri določbi 548. člena ZGD-1 za odgovornost članov poslovodstva odvisne družbe, ki pojmovno predstavlja odgovornost fizičnih oseb, ki je tudi sicer predvidena s splošno določbo 263. člena ZGD-1. Tako parcialna razlaga navedene določbe po presoji pritožbenega sodišča ni utemeljena, ker je tako pri odgovornosti obvladujoče družbe in njenih zakonskih zastopnikov po 547. členu ZGD-1, kot pri odgovornosti organov odvisne družbe po 548. člena ZGD-1, odločilnega pomena kapitalskega povezanost odvisne družbe z obvladujočo družbo (529. člena ZGD-1), le odgovornost za škodo, povzročeno odvisni družbi, je pri obvladujoči in odvisni družbi prilagojena siceršnjemu položaju obeh družb in njunih organov vodenja in nadzora.

29. Pri sklicevanju na odločbo III Cpg 448/2017 se pritožnik sicer opira na stališče pritožbenega sodišča v njej, da gre za povezani družbi v smislu 527. člena ZGD-1 tudi v primeru, ko jo lastniško obvladuje ista fizična (in ne le pravna) oseba. Nenamerno zakonsko praznino, ker ZGD-1 v citiranem členu govori o povezani družbi, je po vzoru nemškega prava potrebno zapolniti s pravili razlage, in sicer, da je v primeru, ko sta neposredno pravno urejeni primer in pravno neurejeni dejanski primer med seboj v bistvenem enaka, zaradi načela pravne enakosti treba obravnavati enako, torej z obvladujočo družbo izenačiti tudi fizično osebo.

30. Pravna teorija je zakonodajalca na te razlike opozorila že v času priprave novele ZGD-1 in predlagala ustrezno razširitev statusa obvladujočega imetnika deležev, za katerega zakon uporablja pojem „družba“ (in ne pojem „podjetje“ kot v nemškem pravu) tudi na primere, ko kot obvladujoča družba nastopa, na primer društvo, gospodarsko interesno združenje, zadruga, samostojni podjetnik, država, lokalna skupnost, ipd. Kot podjetje bi se tako lahko štelo katerokoli pravno ali fizično osebo, pri kateri obstaja koncernski konflikt, ker je osnovni namen koncernskega prava prav reševanje tega konflikta, vendar tak predlog ni bil s strani zakonodajalca sprejet (P. Podgorelec: Podrobnejša pravila varstva upnikov in manjšinskih delničarjev v koncernskem pravu, Podjetje in delo, 6 – 7/2015, str. 1122). Očitno je torej, da gre za zavestno odločitev zakonodajalca za ožjo ureditev povezanih oseb od nemške ureditve, konkretno status obvladujoče družbe, zato ne gre za pravno praznino, ki bi jo bilo potrebno napolniti z razlagalnimi pravili.

31. Povezanost družb skupne T. T. d. o. o. z družbama v skupni C predloga in z njima povezanimi družbami izpeljuje pritožnik iz razmerja Z. Z. do družbenic družb C. C. d. o. o. in I. I. d. o. o. in ne iz deležev, ki bi jih imel v navedenih družbah ali z njima povezanih družbah T. T. d. o. o. ali družbe v njeni skupini. Čim pa je tako, ni mogoče uporabiti določbe četrtega odstavka 528. člena ZGD-1 o pripisu deležev v odvisni družbi.

32. Iz zgoraj navedenih razlogov in razlogov v točki 64 do 70 obrazložitve izpodbijanega sklepa, na katere se sklicuje pritožbeno sodišče v izogib ponavljanju, je odločitev prvostopenjskega sodišča v zavrnilnem delu materialno pravno pravilna. Izrecno uveljavljana bistveno postopkovna kršitev po 14. točki drugega odstavka 339. člena ZPP namreč ni podana, ker jo uveljavlja pritožnik v zvezi z dejstvi o neizkazanosti suma prikrajšanj iz naslova poslov oziroma razmerij med nasprotnim udeležencem in družbama iz točke 4B predloga. Navedena dejstva pa so se glede na zgoraj navedene razloge izkazala za nerelevantna.

33. Zaradi delno utemeljene pritožbe nasprotnega udeleženca je pritožbeno sodišče izpodbijani sklep v I. točki izreka delno spremenilo v obsegu, kot je razvidno iz I. točke dispozitiva tega sklepa (3. točka 365. člena ZPP v zvezi z 42. členom ZNP-1), v preostalem delu pa pritožbi zavrnilo in v nespremenjenem izpodbijanem delu potrdilo sklep sodišča prve stopnje, kot neutemeljeno pa zavrnilo tudi pritožbo predlagatelja in potrdilo izpodbijano VII. točko izreka sklepa (2. točka 365. člena v zvezi z 42. členom ZNP-1).

34. O stroških postopka je odločilo na podlagi 321. člena ZGD-1. Po citiranem določilu krije stroške posebnega revizorja in stroške nepravdnega postopka družba, torej nasprotni udeleženec. Ne glede na to, da je delno s pritožbo uspel, mora torej sam kriti svoje stroške postopka. Po četrtem odstavku 321. člena ZGD-1 stroške postopka imenovanja posebnega revizorja krije predlagatelj le v primeru njegove odškodninske odgovornosti. Vendar iz zgoraj navedenih razlogov izhaja očitno neutemeljena pritožba v zvezi z razširitvijo koncernske revizije tudi na družbe, ki jih obvladujejo fizične osebe. Pritožbeno sodišče je zato odločilo, da je navedene stroške dolžan nositi sam. Stranski udeleženec pa s pritožbo v pretežnem delu ni uspel, zato mora sam nositi svoje stroške pritožbenega postopka.

Zakon o gospodarskih družbah (2006) - ZGD-1  - člen 50, 50/1-6, 52, 52/1, 52/2, 263, 319, 527, 529, 545, 546, 546b, 546b/2, 547, 548

Obligacijski zakonik (2001) - OZ  - člen 55, 55/1, 60, 60/2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.