VSM Sklep II Kp 46861/2017
Sodna praksa višjih sodišč, 2022-01-11

Barbara Debevec (preds.), mag. Aleksander Karakaš (poroč.), Melita Puhr

postopek za združitev kazni - formalni pogoj - bistvena kršitev določb kazenskega postopka

Združitev kazni - formalni pogoj in dejanska ovira za odločitev o predlogu.

Pritožbi zagovornice obsojenega A. A. se ugodi in sklep sodišča prve stopnje razveljavi.

1. Okrožno sodišče v Murski Soboti je kot sodišče prve stopnje dne 10. 12. 2021 zavrnilo predlog zagovornice obsojenega A. A. za združitev kazni po pravnomočni sodbi Okrožnega sodišča v Murski soboti I K 46861/2017 z dne 18. 10. 2017 v zvezi s sodbo Višjega sodišča v Mariboru II Kp 46861/2017 z dne 12. 2. 2018 in po pravnomočni sodbi Okrožnega sodišča v Mariboru III K 37051/2018 z dne 22. 2. 2021, obsojenemu pa naložilo plačilo sodne takse v višini 50,00 EUR. To je bilo storjeno s sklepom III Ks 46861/2017.

2. Zoper sklep se je pritožila obsojenčeva zagovornica brez navedbe izpodbojnega razloga in s predlogom, da sodišče druge stopnje sklep spremeni tako, da združi vse kazni po pravnomočnih sodbah ter izreče enotno kazen ali da ga razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo odločanje.

4. Pritožnica v pritožbeni obrazložitvi upravičeno opozarja, da je v odgovoru sodišču prve stopnje z dne 25. 10. 2021 najprej vztrajala pri predlogu za združitev kazni po vseh treh pravnomočnih sodbah iz predloga, ter da je šele v nadaljevanju soglašala, da sodišče združi kazni vsaj po sodbah, za katere samo meni, da je to utemeljeno. Vsebina in predmet pritožničinega podrejenega predloga tako ni enaka vsebini in predmetu, kot ga je ugotovilo sodišče prve stopnje v točki 1 obrazložitve sklepa, ko naj bi si prizadevala zgolj za združitev kazni po pravnomočnih sodbah I K 46861/2017 in III K 37051/2018 ter dodatno, ko sta vsebina in predmet postavljena v kontekst z nadrejenim ali prvenstvenim pritožničinim predlogom, pri katerem je, kot rečeno, vztrajala. Še zlasti, ker je pravnomočnost kazni kot formalni pogoj iz 1. točke prvega odstavka 407. člena Zakona o kazenskem postopku (v nadaljevanju ZKP) za odločitev o celotnem pritožničinem predlogu nedvomno izpolnjen, in ker po primerjavi časa storitve kaznivih dejanj po pravnomočni sodbi III K 11688/2017 s časom, ko sta bili kazni po preostalih dveh pravnomočnih sodbah izvršeni ali prestani, ni mogoče izključiti možnosti, da s predlogom vsaj v delu ne bi uspela.

5. Glede na ugotovljeno, in da v pritožbeni obrazložitvi smiselno zatrjevana bistvena kršitev določb kazenskega postopka iz 7. točke prvega odstavka 371. člena ZKP ne bi bila ponovljena, bo sodišče prve stopnje moralo v novi odločbi zajeti še zgoraj navedeno pravnomočno sodbo III K 11688/2017, ki samo zaradi vložene zahteve za varstvo zakonitosti in postopka pred Vrhovnim sodiščem iz predmeta pritožničinega predloga za združitev pravnomočnih kazni ne sme biti izpuščena.

6. Obrazložena odločba o pritožbi zagovornice obsojenega A. A. temelji na tretjem odstavku 402. člena ZKP.

Zakon o kazenskem postopku (1994) - ZKP  - člen 371, 371/1, 371/1-7, 407, 407/1, 407/1-1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.