VSL Sklep I Cpg 217/2022
Sodna praksa višjih sodišč, 2022-05-25

Milojka Fatur Jesenko (preds.), mag. Valerija Jelen Kosi (poroč.), Lidija Leskošek

izvedensko mnenje - pisni izvid in mnenje oziroma cenitev - dopolnitev izvedenskega mnenja - posebno specialistično strokovno znanje - stroški in nagrada izvedenca - povrnitev stroškov - materialni stroški - dejanski stroški - pavšalni znesek povračila stroškov

Glede na to, da je izvedensko mnenje treba obravnavati kot celoto, tako osnovnega mnenja kot dopolnitev, in je bilo za izdelavo izvedenskega mnenja in njegove prve dopolnitve potrebno posebno specialistično strokovno znanje, ni razloga, da tako znanje ne bi bilo več potrebno ali priznano za izdelavo druge dopolnitve.

I. Pritožbi se delno ugodi in se izpodbijani sklep v I. točki izreka spremeni tako, da se znesek 1.431,73 EUR nadomesti z zneskom 1.309,33 EUR, v ostalem se pritožba zavrne in se izpodbijani sklep v izpodbijanem, a nespremenjenem delu potrdi.

II. Pritožbeni stroški so nadaljnji stroški postopka.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom sodnemu izvedencu A. A. priznalo plačilo za opravljeno izvedensko delo (odgovori na pripombe z dne 20. 1. 2022 in ustno podajanje mnenja na naroku 28. 1. 2022) v višini 1.431,73 EUR.

2. Zoper sklep se je pritožila tožeča stranka zaradi zmotne uporabe materialnega prava in bistvenih kršitev pravdnega postopka iz 14. točke drugega odstavka 339. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) ter predlagala, da višje sodišče pritožbi ugodi ter izpodbijani sklep razveljavi in samo odloči o zadevi oziroma podredno, da izpodbijani sklep razveljavi in vrne zadevo sodišču prve stopnje v novo odločanje, v obeh primerih pa toženi stranki naloži plačilo stroškov pritožbenega postopka.

4. Neutemeljene so pritožbene navedbe, da je sodišče izvedencu neutemeljeno priznalo 255,00 EUR za dopolnitev mnenja in 391,00 EUR za ustno podajanje mnenja na podlagi drugega odstavka 47. člena Pravilnika o sodnih izvedencih, sodnih cenilcih in sodnih tolmačih (Pravilnik)

zaradi specialističnega znanja, čeprav ni navedeno, za kakšno specialistično znanje gre. Sodišče prve stopnje je izvedencu povečanje nagrade na podlagi omenjene določbe pravilnika zaradi specialističnega znanja priznalo že v prvem sklepu o odmeri plačila za delo in stroškov sodnega izvedenca I Pg 25/2018 z dne 31. 3. 2021 in drugem sklepu I Pg 25/2018 z dne 13. 7. 2021 (prva dopolnitev), katerima tožeča stranka ni nasprotovala. Glede na to, da je izvedensko mnenje treba obravnavati kot celoto, tako osnovnega mnenja kot dopolnitev in je bilo za izdelavo izvedenskega mnenja in njegove prve dopolnitve potrebno posebno specialistično strokovno znanje, ni razloga, da tako znanje ne bi bilo več potrebno ali priznano za izdelavo druge dopolnitve.

Zato je izvedencu v obravnavani zadevi že na podlagi drugega odstavka 47. člena Pravilnika treba tudi za izdelavo dopolnitve izvedenskega mnenja priznati 100-odstotno povečanje. Drži sicer, da je izvedenec v stroškovniku 100-odstotno povečanje zahteval zaradi izredne zahtevnosti dela, vendar je sodišče prve stopnje navedeno povečanje po vsebini obravnavalo kot zahtevo za povečanje zaradi specialističnega znanja, kar mu je bilo, kot rečeno, priznano že v prejšnjih odmerah nagrade. Da je izvedenec zahtevo za povečanje napačno poimenoval je razvidno tudi iz dejstva, da je povečanje zahteval za 100 odstotkov, za kolikor je nagrado v skladu z drugim odstavkom 47. člena Pravilnika možno povečati za posebno specialistično znanje, medtem ko je za povečanje za izdelavo izjemno zahtevnih pisnih izvidov možno povečanje zgolj za 50 odstotkov (tretji odstavek 47. člena Pravilnika). Neutemeljeni so pritožbeni očitki v zvezi s povečanjem nagrade zaradi nujnosti, saj iz izpodbijanega sklepa ne izhaja, da bi sodišče prve stopnje nagrado povečalo zaradi nujnosti, temveč zaradi specialističnega znanja.

5. Neutemeljene so tudi pritožbene navedbe, da izvedenec ni upravičen do nagrade v višini 255,00 EUR za pisno izdelavo izvida in mnenja na podlagi 40. člena Pravilnika. Kot je pojasnilo sodišče prve stopnje, je izvedenec v večji meri odgovarjal na pripombe v obliki dodatnih vprašanj, ki jih sodišče v obravnavani zadevi še ni terjalo oziroma postavilo izvedencu in torej ni šlo zgolj za dopolnjevanje odgovorov na že postavljena vprašanja. Pritožba pa niti ne zatrjuje konkretno, za katere že podane odgovore, ki jih je bilo treba le dodatno razjasniti gre.

6. Nepravilne so pritožbene navedbe, da je sodišče prve stopnje stroške napačno odmerilo v pavšalni višini 15 odstotkov, v skladu z novim pravilnikom pa bi jih moralo odmeriti v višini največ dveh odstotkov. Za določitev nagrade in stroškov izvedenca v obravnavanem primeru je namreč ustrezno uporabilo Pravilnik,

veljaven v času postavitve izvedenca (6. 5. 2019) in ne prej veljavnega pravilnika,

ki je določal možnost plačila materialnih stroškov v pavšalni višini 15 odstotkov, niti trenutno veljavnega Pravilnika,

ki določa možnost plačila materialnih stroškov v višini dveh odstotkov. Pravilno je zato sodišče prve stopnje pojasnilo, da za obravnavni primer veljavni Pravilnik pavšalno določenih stroškov ne ureja, ampak se v skladu z 49. členom Pravilnika v zvezi s 15. členom Pravilnika o povrnitvi stroškov v pravdnem postopku izvedencu priznajo stroški za porabljeni material in drugih dejanski izdatki v zvezi z opravljenim delom. Navedeno pa pomeni, da se izvedencu lahko priznajo le tisti materialni stroški, ki jih ustrezno specificira in dokaže. Ker izvedenec v stroškovniku materialnih stroškov ni niti specificiral niti izkazal, je sodišče prve stopnje izvedencu napačno prisodilo materialne stroške v višini 122,40 EUR.

Materialnih stroškov v višini 117,30 za ustno podajanje mnenja na naroku, na katere se prav tako sklicuje pritožba, pa sodišče prve stopnje izvedencu ni prisodilo, zato so pritožbene navedbe v zvezi s tem neutemeljene.

7. Glede na navedeno je bilo treba pritožbi delno ugoditi in sklep sodišča prve stopnje spremeniti tako, da se znesek 1.431,73 EUR v I. točki izpodbijanega sklepa zniža za plačilo 122,40 EUR (3. točka 365. člena ZPP). V preostalem delu je bilo treba pritožbo kot neutemeljeno zavrniti in izpodbijani sklep v nespremenjenem delu potrditi (2. točka 365. člena ZPP).

8. V skladu z določbo 165. člena ZPP je pritožbeno sodišče odločitev o pritožbenih stroških pridržalo za končno odločbo.

Ker je bil v obravnavani zadevi izvedenec imenovan s sklepom dne 6. 5. 2019, se v skladu z 18. členom Pravilnika o spremembah in dopolnitvah Pravilnika o sodnih izvedencih, sodnih cenilcih in sodnih tolmačih, Uradni list RS 148-2876/2021, za odmero plačila in povrnitev stroškov sodnemu izvedencu, sodnemu cenilcu ali sodnemu tolmaču uporabljajo določbe pravilnika o sodnih izvedencih, sodnih cenilcih in sodnih tolmačih (Uradni list RS, št. 84/18).

Primerjaj VSL sklep I Cpg 14/2017 z dne 6. 2. 2017.

Točka 7 obrazložitve izpodbijanega sklepa.

Pravilnik o sodnih izvedencih in sodnih cenilcih, Uradni list RS, št. 88/10, 1/12, 35/13, 50/15, 22/18, 84/18.

Glej na primer VSL Sklep I Cpg 551/2020 z dne 14. 10. 2020, VSL Sklep II Cp 1947/2020 z dne 27. 1. 2021.

Pravilnik o sodnih izvedencih, sodnih cenilcih in sodnih tolmačih (2018) - člen 40, 47, 47/2, 47/3, 49

Pravilnik o povrnitvi stroškov v pravdnem postopku (2003) - člen 15

Pravilnik o spremembah in dopolnitvah Pravilnika o sodnih izvedencih, sodnih cenilcih in sodnih tolmačih  (2021) - člen 18

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.