TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSL Sklep II Cp 1076/2021
Sodna praksa višjih sodišč, 2021-07-08

prošnja za podaljšanje roka - nepravočasnost predloga - sodni rok

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje zavrnilo predlog tožnice za podaljšanje roka za predložitev dokumentacije. Ugotovilo je, da predlog ni bil podan pravočasno.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje zavrnilo predlog tožeče stranke za podaljšanje roka za predložitev ključne dokumentacije iz nepravdnih spisov Okrajnega sodišča v Ljubljani.

2. Zoper navedeno odločitev se pritožujeta tožnica in intervenientka iz vseh pritožbenih razlogov po prvem odstavku 338. člena Zakona o pravdnem postopku.

Navajata, da se pooblaščenec tožnice s tožnico, zaradi njenih zdravstvenih težav ni mogel pogovoriti glede dodatnih listin ter vpogledati v spise, saj za to potrebuje novo pooblastilo. Prav tako je zaradi COVIDa-19 omejen vpogled v spise na nepravdnem oddelku Okrajnega sodišča v Ljubljani. Pooblaščenec ima tudi pisarno v Mariboru, kar vse so utemeljeni razlogi za ugoditev predlogu za podaljšanje roka.

4. Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje zavrnilo predlog tožnice za podaljšanje roka za predložitev dokumentacije. Ugotovilo je, da predlog ni bil podan pravočasno.

5. Drugi in tretji odstavek 110. člena ZPP določata, da se lahko rok na predlog prizadete osebe podaljša, če so za to upravičeni razlogi, vendar pa mora stranka podaljšanje roka predlagati, preden se le-ta izteče.V konkretnem primeru ni prerekano, da se je postavljeni rok za predložitev dokumentacije iztekel 18. 2. 2021, tožnica pa je za njegovo podaljšanje zaprosila 25. 2. 2021, torej po njegovem izteku, kar je prepozno.

6. Sodišče prve stopnje je zavrnilo predlog, namesto, da bi ga kot prepoznega zavrglo, vendar pa ta kršitev ni takšna, da bi terjala spremembo izpodbijanega sklepa in zavrženje tožničinega predloga.

7. Pritožbeno sodišče se ni opredelilo do pritožbenih navedb, ki se nanašajo na vsebinsko obravnavo predloga, saj predlog ni bil pravočasen, zaradi česar te navedbe za presojo obravnavane zadeve niso bistvene.

8. Glede na navedeno in ker pritožbeno sodišče tudi ni ugotovilo kršitev, na katere je dolžno paziti po uradni dolžnosti (drugi odstavek 350. člena ZPP v zvezi s 366. členom ZPP), je pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje (353. člen ZPP).

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 110, 110/2, 110/3

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep I Cp 1573/2021
Sodna praksa višjih sodišč, 2021-10-06

Brigita Markovič (preds.), dr. Vesna Bergant Rakočević (poroč.), Matjaž Voglar

postopek za postavitev odrasle osebe pod skrbništvo - smrt stranke med postopkom - ustavitev postopka

Ni sporno, da je A. A. umrl, zato ga ni več mogoče postaviti pod skrbništvo, kot je jasno obrazložilo sodišče prve stopnje in zaradi česar je ravnalo edino pravilno in zakonito, ko je predmetni pravdni postopek, ki se je vodil izključno zaradi skrbništva, ustavilo.

Pritožba se zavrne in se sklep sodišča prve stopnje potrdi.

1. Sodišče prve stopnje je zaradi smrti osebe, za katero je bilo predlagano, da se jo postavi pod skrbništvo, postopek postavitev pod skrbništvo ustavilo.

2. Zoper sklep se pritožuje predlagatelj postopka in navaja, da prosi sodišče za čimprejšnje plombe na premoženje pok. A. A., ker sumi, da se bo pospešeno preneslo na neupravičene osebe.

4. Ni sporno, da je A. A. umrl, zato ga ni več mogoče postaviti pod skrbništvo, kot je jasno obrazložilo sodišče prve stopnje in zaradi česar je ravnalo edino pravilno in zakonito, ko je predmetni pravdni postopek, ki se je vodil izključno zaradi skrbništva, ustavilo. Premoženje zapustnika je predmet zapuščinskega postopka in tam bodo lahko osebe, ki pridejo v poštev kot dediči, uveljavljale svoje pravice ter predlagale ustrezne ukrepe za zavarovanje zapuščine.

5. Pritožba torej ni utemeljena in jo je treba zavrniti ter sklep potrditi (2. tč. 365. čl. ZPP, v zvezi s 42. čl. ZNP-1).

Zakon o nepravdnem postopku (2019) - ZNP-1  - člen 42

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSM Sklep IV Kp 27018/2021
Sodna praksa višjih sodišč, 2021-09-16

Simona Skorpik (preds.), Breda Cerjak Firbas (poroč.), Barbara Debevec

Okoliščina, da sodniško funkcijo v letu 2021 na Okrajnem sodišču v Lenartu opravljajo tudi sodniki, ki so dodeljeni na Okrajno sodišče v Lenart iz Maribora, kot to izhaja tudi iz Letnega razporeda dela sodnikov na kazenskem oddelku Okrajnega sodišča v Lenartu za leto 2021, pa tudi nikakor ne pomeni, da Okrajno sodišče v Lenartu ni pristojno za reševanje obravnavane zadeve, kot to v pritožbi zatrjuje pritožnik.

Pritožba pooblaščencev oškodovanca kot tožilca J. G. se zavrne kot neutemeljena.

1. Z uvodoma navedenim sklepom se je Okrajno sodišče v Mariboru v predmetni kazensko preiskovalni zadevi izreklo za krajevno nepristojno. Odločilo je, da se po pravnomočnosti izpodbijanega sklepa zadeva odstopi Okrajnemu sodišču v Lenartu, kot stvarno in krajevno pristojnemu sodišču.

2. Zoper tak sklep so se pritožili pooblaščenci oškodovanca kot tožilca, ker menijo, da je izpodbijani sklep nepravilen in nezakonit. Predlagajo, da se izpodbijani sklep razveljavi in spremeni tako, da se zadeva vrne stvarno in krajevno pristojnemu Okrajnemu sodišču v Mariboru v meritorno odločanje.

3. Pregled zadeve na pritožbeni stopnji je pokazal, da je pritožba neutemeljena.

4. Kot izhaja iz izpodbijanega sklepa je za obravnavo predmetne preiskovalno kazenske zadeve brez vsakega dvoma krajevno in stvarno pristojno Okrajno sodišče v Lenartu. Kaznivo dejanje bi naj namreč bilo storjeno v Lenartu, tako da ni prav nobenega dvoma, da gre za krajevno pristojnost Okrajnega sodišča v Lenartu. Okoliščina, da sodniško funkcijo v letu 2021 na Okrajnem sodišču v Lenartu opravljajo tudi sodniki, ki so dodeljeni na Okrajno sodišče v Lenart iz Maribora, kot to izhaja tudi iz Letnega razporeda dela sodnikov na kazenskem oddelku Okrajnega sodišča v Lenartu za leto 2021, pa tudi nikakor ne pomeni, da Okrajno sodišče v Lenartu ni pristojno za reševanje obravnavane zadeve, kot to v pritožbi zatrjuje pritožnik.

5. Pregled zadeve na pritožbeni stopnji je torej pokazal, da je izpodbijani sklep pravilen in zakonit, pritožba pa neutemeljena. Glede na navedeno je pritožbeno sodišče odločilo, kot izhaja iz izreka tega sklepa.

Zakon o kazenskem postopku (1994) - ZKP  - člen 26, 26/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep I Cp 474/2021
Sodna praksa višjih sodišč, 2021-06-02

plačilni nalog - ugovor zoper plačilni nalog - podpis na vlogi - lastnoročen podpis - bistvena kršitev določb pravdnega postopka

Ob navedbi imena vsakega od tožencev spodaj desno je tudi lastnoročni podpis. Pritožbena trditev, da ugovora B. B. ni podpisala, zato ni utemeljena in sodišče prve stopnje ni zagrešilo zatrjevane bistvene kršitev določb ZPP.

Pritožba se zavrne in se izpodbijani sklep sodišča prve stopnje potrdi.

1. Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje ugovor tožene stranke zoper plačilni nalog z dne 5. 11. 2020 zavrnilo.

2. Zoper navedeni sklep sta se pravočasno in iz vseh pritožbenih razlogov pritožila toženca. Kolikor je moč razbrati iz rokopisa kot bistveno trdita, da je sodišče prve stopnje bistveno kršilo določbe pravdnega postopka iz 339. člena ZPP, saj mora biti na ugovoru zoper plačilni nalog podpis obeh toženih strank. Predlagata, da višje sodišče sklep razveljavi in pošlje drugotoženi stranki ustrezen dopis.

4. V skladu s tretjim odstavkom 105. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) mora vložnik vlogo podpisati. Ugovor zoper plačilni nalog z dne 5. 2. 2021 se nahaja v spisu pod zap. št. 32 (list. št. 65). Iz njega izhaja, da sta ga vložila A. A. in B. B. Ob navedbi imena vsakega od tožencev spodaj desno je tudi lastnoročni podpis. Pritožbena trditev, da ugovora B. B. ni podpisala, zato ni utemeljena in sodišče prve stopnje ni zagrešilo zatrjevane bistvene kršitev določb ZPP.

5. Ker pritožba ni utemeljena, sodišče druge stopnje pa tudi ni ugotovilo kršitev, na katere pazi po uradni dolžnosti (drugi odstavek 350. člena ZPP), je pritožbo zavrnilo in sklep sodišča prve stopnje potrdilo (2. točka 365. člena ZPP).

6. O pritožbi zoper sklep je sodišče druge stopnje odločalo po sodnici posameznici (prvi odstavek 366.a člena ZPP).

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 105, 105/3

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep IV Cp 382/2021
Sodna praksa višjih sodišč, 2021-05-04

oprostitev plačila sodne takse - obročno plačilo sodne takse - pogoji za delno oz. popolno taksno oprostitev - preživninska obveznost

Obročno odplačevanje dolžne takse bo pritožniku olajšalo breme, določen mesečni obrok predstavlja manj kot 3,5 % njegove mesečne plače.

Preživninska obveznost do otrok ne pomeni, da bi moral biti pritožnik sodnih taks v celoti oproščen, prav tako oprostitve ne narekuje njegova upravičenost do brezplačne pravne pomoči.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom zavrnilo predlog nasprotnega udeleženca za oprostitev plačila sodne takse za pritožbo (I. točka izreka sklepa), ki znaša 150 EUR, ker je ocenilo, da za to ni pogojev po Zakonu o sodnih taksah (ZST-1), mu je pa dovolilo obročno odplačevanje, in sicer po 30 EUR v petih zaporednih mesečnih obrokih (II. točka izreka sklepa).

2. Nasprotni udeleženec se zoper sklep pritožuje, predlaga njegovo spremembo tako, da se ga oprosti plačila takse. Navaja, da nima sredstev, da mora preživljati svoja mladoletna otroka, prejema pa povprečno plačo 864,85 EUR in nima večjega premoženja od 19.304,64 EUR. Očita, da njegovo premoženjsko stanje napačno ugotovljeno, češ da je zamolčal lastništvo traktorske prikolice, a ta ni vredna več od 1000 EUR, avtodom pa ni v njegovi lasti. V predmetnem postopku je dobil odobreno brezplačno pravno pomoč, in že zato bi moral biti oproščen tudi vseh taks.

4. Izpodbijani sklep je pravilen in zakonit. Sodišče prve stopnje je pravilno ugotovilo relevantna dejstva, namreč premoženjsko stanje prosilca, ter pravilno ocenilo, da glede na ugotovljeno ta ne izpolnjuje pogojev za oprostitev plačila sodnih taks v tem postopku (1. odst. 11. čl. ZST-1), to je, da bi bila s tem plačilom občutno zmanjšana sredstva, s katerimi se preživlja ali se preživljajo njegovi družinski člani.

5. Tožnik pritrjuje ugotovitvi sodišča o svojem dohodku povprečno 864,85 EUR mesečno. Neutemeljeno pa oporeka ugotovitvi, da ima ob tem še premoženje večje vrednosti (nad zakonsko določenim cenzusom), in sicer avtodom v vrednosti 11.000 EUR, motor v vrednosti 7000 EUR in delež nepremičnin. Sodišče je o tem zaradi ugotavljanja njegovih premoženjskih zmožnosti kot preživninskega zavezanca izvedlo obsežen dokazni postopek in za svoje ugotovitve navedlo jasne in prepričljive razloge (6. tč. izpodbijanega sklepa), s katerimi se pritožnik konkretno ne sooči, le ne sprejema jih. Obročno odplačevanje dolžne takse mu bo olajšalo breme, določen mesečni obrok pa predstavlja manj kot 3,5 % njegove mesečne plače: pritožnik ne ponudi razumnega razloga za zmanjšanje te obveznost oz. njeno časovno podaljšanje. Preživninska obveznost do otrok ne pomeni, da bi moral biti sodnih taks v celoti oproščen, prav tako oprostitve ne narekuje njegova upravičenost do brezplačne pravne pomoči.

6. Pritožbo je bilo zato treba zavrniti in potrditi sklep sodišča prve stopnje (2. tč. 365. čl. ZPP).

Zakon o sodnih taksah (2008) - ZST-1  - člen 11, 11/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep II Cp 267/2021
Sodna praksa višjih sodišč, 2021-06-15

plačilo sodne takse - odlog plačila sodnih taks - pogoji za odlog - premoženjsko stanje - trditveno in dokazno breme - pritožbena novota

Ker predlagatelj v predlogu ni navedel pravno odločilnih dejstev o izpolnjevanju pogojev za odlog plačila sodne takse, je sodišče prve stopnje pravilno odločilo, da je predlog tožeče stranke za odlog plačila sodne takse za postopek pred sodiščem prve stopnje neutemeljen in ga je zato pravilno zavrnilo.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje zavrnilo predlog tožeče stranke za odlog plačila sodne takse za postopek pred sodiščem prve stopnje.

2. Zoper navedeno odločitev se pritožuje tožeča stranka. Meni, da je sodišče prve stopnje neutemeljeno zavrnilo njen predlog za odlog plačila sodne takse, saj denarna odškodnina za povzročeno premoženjsko škodo presega znesek sodne takse v višini 6.525 EUR. Tožeča stranka namreč od tožene stranke zahteva plačilo denarne odškodnine za povzročeno premoženjsko škodo v višini 180.000.0000 USD, 4.004.900, EUR ter 400 EUR na dan od 6. 12. 2018 dalje.

4. Iz neprerekanih ugotovitev sodišče prve stopnje izhaja, da mesečni dohodek tožnika presega dvakratnik osnovnega zneska minimalnega dohodka.

5. Pravilno je stališče sodišča prve stopnje, da mora stranka, ki predlaga odlog plačila sodne takse navesti in izkazati, da bo v času odloga pridobila dovolj sredstev tako, da bo po preteku časa odloga dolgovano sodno takso lahko v celoti poravnala (212. člen ZPP).

6. Pritožnikov predlog za odlog plačila sodne takse je bil skop. Navedel je le, da prejema pokojnino v višini 888,42 EUR ter da ima mesečno obveznost v višini 173,58 EUR. Ker predlagatelj v predlogu ni navedel pravno odločilnih dejstev o izpolnjevanju pogojev za odlog plačila sodne takse, je sodišče prve stopnje pravilno odločilo, da je predlog tožeče stranke za odlog plačila sodne takse za postopek pred sodiščem prve stopnje neutemeljen in ga je zato pravilno zavrnilo.

7. Smiselno zatrjevanje v pritožbi, da naj bi predlagatelj plačal znesek sodne takse iz vtoževane odškodnine za povzročeno premoženjsko škodo, predstavlja pritožbeno novoto, ki ni dovoljena, saj predlagatelj z ničemer ni pojasnil, zakaj teh trditev ni podal že pred sodiščem prve stopnje, zaradi česar jih pritožbeno sodišče ni upoštevalo (prvi odstavek 337. člena ZPP), pa tudi sicer pritožbeno sodišče meni, da tožeča stranka v zadevi nima verjetnega izgleda za uspeh.

8. Glede na navedeno in ker pritožbeno sodišče tudi ni ugotovilo kršitev, na katere je dolžno paziti po uradni dolžnosti (drugi odstavek 350. člena ZPP) v zvezi s 366. členom ZPP), je pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje (2. točka 365. člena ZPP).

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 212, 337, 337/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep IV Cp 399/2021
Sodna praksa višjih sodišč, 2021-06-03

Metoda Orehar Ivanc (preds.), Alenka Kobal Velkavrh (poroč.), Blanka Javorac Završek

tožba za razvezo zakonske zveze - nevzdržnost zakonske zveze za enega od zakoncev - komunikacija

Ob ugotovitvi, da je postala zakonska zveza za predlagateljico nevzdržna, ker je s strani nasprotnega udeleženca deležna neprimerne in nespoštljive komunikacije, prav tako pa jo nasprotni udeleženec nikoli ni videl kot svoje partnerice, je pravilen zaključek, da je zakonska zveza za predlagateljico postala nevzdržna.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom zakonsko zvezo, ki sta jo pravdni stranki sklenili dne ... 1978 v Ljubljani, razvezalo.

2. Zoper navedeno odločitev se iz vseh pritožbenih razlogov po prvem odstavku 338. člena Zakona o pravdnem postopku

pritožuje nasprotni udeleženec, s predlogom, da pritožbeno sodišče izpodbijani sklep razveljavi in zadevo vrne v ponovno odločanje sodišču prve stopnje. Meni, da je razveza po štiridesetih letih zakonske zveze in v takšni starosti, kot sta udeleženca, nesmiselna. Po mnenju nasprotnega udeleženca nesporazum v prepoznavanju potreb partnerja še ne pomeni neprimerne komunikacije oziroma nevzdržnosti zakonske zveze.

3. Predlagateljica na pritožbo ni odgovorila.

5. Odločitev o razvezi zakonske zveze udeležencev postopka je sodišče prve stopnje pravilno oprlo na določbo 98. člena Družinskega zakonika

, po kateri sme vsak zakonec zahtevati razvezo zakonske zveze, če je ta iz katerega koli vzroka nevzdržna.

6. Vsebino pojma nevzdržnost zakonske zveze opredeljujejo vse tiste okoliščine in vzroki, zaradi katerih konkretna zakonska zveza ne temelji na obojestranski čustveni navezanosti, vzajemnem spoštovanju, razumevanju, zaupanju in medsebojni pomoči (20. člen DZ).

7. Pravilno je stališče sodišča prve stopnje, da nestrinjanje nasprotnega udeleženca z razvezo zakonske zveze ne more biti ovira za razvezo. Ob ugotovitvi, da je postala zakonska zveza za predlagateljico nevzdržna, ker je s strani nasprotnega udeleženca deležna neprimerne in nespoštljive komunikacije, prav tako pa jo nasprotni udeleženec nikoli ni videl kot svoje partnerice, je pravilen zaključek, da je zakonska zveza za predlagateljico postala nevzdržna, saj med njo in nasprotnim udeležencem ni več osnovnih elementov, ki omogočajo njen obstoj in ohranitev.

8. Ker je sodišče prve stopnje na pravilno in popolno ugotovljeno dejansko stanje pravilno uporabilo materialno pravo, in ker pri tem ni zagrešilo nobene kršitve postopka, na katero je potrebno paziti po uradni dolžnosti, je pritožbeno sodišče pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo sklep sodišča prve stopnje.

Družinski zakonik (2017) - DZ  - člen 20, 98

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSM Sodba I Cp 87/2021
Sodna praksa višjih sodišč, 2021-03-08

spor majhne vrednosti - zapisnik o prevzemu - neplačilo kupnine - prekinitev pogodbenega razmerja - vračilo stvari - plačilo vrednosti stanovanjske opreme

Pritožba se zavrne in potrdi sodba sodišča prve stopnje.

1. Z izpodbijano sodbo je sodišče v postopku po pravilih postopka v sporih majhne vrednosti razsodilo, da je tožena stranka dolžna tožeči stranki iz naslova opreme za televizijski sprejem plačati 205,48 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 23. 1. 2020 dalje do plačila ter ji povrniti pravdne stroške v višini 427,32 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi v primeru plačilne zamude.

2. Prvostopno sodbo s pritožbo izpodbija tožena stranka. Pritožbenega razloga ne navaja. V pritožbi zatrjuje, da opreme za TV sprejem ni sprejela oziroma je le-ta ostala v stanovanju po njenem odhodu v varno hišo. Obveznosti in stroškov ni sposobna plačati. Predlaga ugodno rešitev pritožbe.

4. Po določbi prvega odstavka 458. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) se sodba, s katero je končan spor v postopku v sporih majhne vrednosti, lahko izpodbija samo zaradi bistvene kršitve določb pravdnega postopka iz drugega odstavka 339. člena ZPP in zaradi zmotne uporabe materialnega prava. Pritožbeni razlog, da toženka opreme ni zadržala in da je ni vrnila tožeči stranki po prekinitvi pogodbenega razmerja, predstavlja pritožbeni razlog zmotne oziroma nepopolne ugotovitve dejanskega stanja, ki pa v navedenem sporu v skladu s citirano določbo ni dopusten. V kolikor pa pritožba presoji prvostopnega sodišča o nevrnitvi opreme očita protispisnost in s tem povezano bistveno kršitev določb postopka pa velja dodati, da je prevzem opreme (vmesnik za televizijo, dodatni vmesnik za televizijo, kombinirani modem) toženka potrdila s prevzemnim zapisnikom (priloga A4) ter z zapisnikom (priloga A8), iz katerega izhaja, da je bila zaradi neuspešne realizacije priklopa oprema puščena pri stranki, to je toženki. Da pa po prekinitvi naročniške pogodbe navedena oprema ni bila vrnjena tožeči stranki, kot je bilo pogodbeno dogovorjeno, pa ni sporno. Tožena stranka je tako iz razloga, ker po prekinitvi naročniške pogodbe navedene opreme za TV sprejem ni vrnila, dolžna tožeči stranki plačati njeno protivrednost v znesku 205,48 EUR s pripadajočimi zakonskimi zamudnimi obrestmi. Pritožbena izvajanja v smeri slabih socialnih in s tem povezanih plačilnih zmožnostih tožnice pa za obravnavano presojo niso upoštevna.

5. Odločitev pritožbenega sodišča temelji na določbi 353. člena ZPP.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 339, 341, 353, 458

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Dopolnilni sklep II Cp 793/2021
Sodna praksa višjih sodišč, 2021-07-26

dopolnilni sklep na pritožbeni stopnji - naknadna odločitev o stroških postopka - povrnitev pritožbenih stroškov - stroški odgovora na pritožbo

Pritožbeno sodišče je prezrlo, da sta tožnika odgovorila na pritožbo, ker sta to storila skupaj s predlogom za izdajo popravnega sklepa. Zato je na podlagi predloga tožnikov o njunih pritožbenih stroških odločilo z dopolnim sklepom.

Sodba tukajšnjega sodišča II Cp 793/2021 z dne 17. junija 2021 se dopolni tako, da se v II. točki izreka namesto pike naredi vejica, za njo pa se doda besedilo:

„tožnikoma pa morata plačati stroške tega pritožbenega postopka v znesku 1.024,80 EUR v roku 15 dni, če zamudita pa z zakonskimi zamudnimi obrestmi od naslednjega dne dalje do plačila.“

1. V tej zadevi je naslovno sodišče s sodbo 17. junija 2021 zavrnilo pritožbo druge in tretje toženke zoper sodbo Okrožnega sodišča v Ljubljani P 1589/2017-II z dne 2. 7. 2020. O pritožbenih stroških je odločilo, da jih pritožnici krijeta sami svoje (II. tč. izreka).

2. Tožnika sta 14. 7. 2021 vložila predlog za dopolnitev, s katerim predlagata, da sodišče odloči tudi o njunih pritožbenih stroških.

3. Predlog za dopolnitev sodbe je utemeljen (4. odst. 326. čl. Zakona o pravdnem postopku - ZPP).

4. Tožnika sta na pritožbo 24. 11. 2020 odgovorila, kar je pritožbeno sodišče prezrlo, ker sta to storila skupaj s predlogom za izdajo popravnega sklepa. Ker druga in tretja toženka s pritožbo nista uspeli, sta dolžni tožnikoma povrniti njune stroške, ki sta jih povzročili z neutemeljeno pritožbo (1. odst. 154. čl. ZPP), in sicer priglašene: 1375 tč. po veljavni Odvetniški tarifi za sestavo odgovora na pritožbo, 25 tč. administrativnih stroškov ter 22 % DDV, kar znaša 1024,80 EUR. Priznane stroške morata toženki tožnikoma plačati v 15 dneh (1. in 2. odst. 313. čl. ZPP), če zamudita, pa gredo od izteka tega roka še zahtevane zakonske zamudne obresti (1. odst. 299. čl. in 1. odst. 378. čl. Obligacijskega zakonika).

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 325, 326, 326/4

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.