TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSM Sklep IV Kp 18913/2014
Sodna praksa višjih sodišč, 2021-03-10

Leonida Jerman (preds.), Simona Skorpik (poroč.), mag. Aleksander Karakaš

obročno plačilo denarne kazni - zavrženje predloga

Sodišče prve stopnje je v napadenem sklepu pojasnilo, da je bilo obsojenčevemu predlogu za obročno plačilo denarne kazni ugodeno, a svojih obveznosti obsojenec ni poravnal, zaradi česar je odločilo, da se preostanek denarne kazni v znesku 555,11 EUR izvrši tako, da se mu določi kazen 9 dni zapora, prav tako pa, da njegovemu ponovnemu predlogu, potem ko je bila denarna kazen utemeljeno spremenjena v zaporno kazen, ni mogoče ugoditi in mu ponovno omogočiti plačila denarne kazni v obrokih.

I. Pritožba obsojenega D. K. se kot neutemeljena zavrne.

II. Obsojenec se oprosti plačila sodne takse kot stroška pritožbenega postopka.

1. Okrajno sodišče v Gornji Radgoni je s sklepom III Kr 18913/2014 z dne 3. 2. 2021 na podlagi tretjega odstavka 129.a člena Zakona o kazenskem postopku (v nadaljevanju ZKP) kot nedovoljenega zavrglo predlog obsojenega D. K. za obročno plačilo denarne kazni z dne 16. 11. 2020.

2. Zoper sklep se je pritožil obsojenec, ki se v pritožbi smiselno zavzema za spremembo napadenega sklepa tako, da pritožbeno sodišče njegovemu predlogu ugodi in mu dovoli obročno plačilo denarne kazni.

4. Sodišče prve stopnje je v napadenem sklepu pojasnilo, da je bilo obsojenčevemu predlogu za obročno plačilo denarne kazni ugodeno, a svojih obveznosti obsojenec ni poravnal, zaradi česar je odločilo, da se preostanek denarne kazni v znesku 555,11 EUR izvrši tako, da se mu določi kazen 9 dni zapora, prav tako pa, da njegovemu ponovnemu predlogu, potem ko je bila denarna kazen utemeljeno spremenjena v zaporno kazen, ni mogoče ugoditi in mu ponovno omogočiti plačila denarne kazni v obrokih. Pritožbene navedbe, da je napadeni sklep posledica nerazumevanja obsojenčevih premoženjskih razmer, da obsojenec prejema le 308,00 EUR mesečno in da zato vztraja pri obročnem plačevanju 100,00 EUR mesečno ter ostale, ki jih navaja pritožba, pravilnosti odločitve prvostopenjskega sodišča in razlogov napadenega sklepa ne morejo v ničemer omajati in pritožbene navedbe zato niso utemeljene.

5. Po obrazloženem je sklep sodišča prve stopnje pravilen in zakonit, zaradi česar je pritožbeno sodišče pritožbo obsojenca kot neutemeljeno zavrnilo (tretji odstavek 402. člena ZKP).

6. Glede na obsojenčeve premoženjske razmere je pritožbeno sodišče odločilo, da ga plačila sodne takse, ki bi jo moral plačati zaradi neuspešne pritožbe, oprosti (četrti odstavek 95. člena ZKP in prvi odstavek 98. člena ZKP).

Zakon o kazenskem postopku (1994) - ZKP  - člen 129.a, 129.a/3

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep I Cp 245/2021
Sodna praksa višjih sodišč, 2021-03-08

sodna taksa - plačilo sodne takse - plačilni nalog - ponovna odmera - novota - nov predlog - pripravljalna vloga - obnova postopka

Vprašanje pravilne uporabe procesnih predpisov je, ali in kako sodišče v postopku dovoli oz. upošteva navedbe v strankinih vlogah. Nima pa nobene podlage, da za vlogo, za katero oceni, da vsebuje bistvene novote, zahteva ponovno plačilo sodne takse za postopek, v katerem so te navedbe podane, če je bila taksa za ta postopek že plačana.

Pritožbi se ugodi in se sklep sodišča prve stopnje spremeni tako, da se ugodi ugovoru tožnika zoper plačilni nalog z dne 6. 11. 2020 ter se slednji razveljavi.

1. Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje zavrnilo ugovor tožnika z dne 25. 11. 2020 zoper plačilni nalog z dne 6. 11. 2020. Pojasnilo je, da je tožnik sicer plačal takso za postopek za obnovo postopka, vendar je po vloženem predlogu vložil še pripravljalno vlogo, v kateri uveljavlja še en, nov razlog za obnovo postopka, ki ga v predlogu za obnovo ni uveljavljal, zato šteje to vlogo za nov predlog, za katero je tožniku odmerilo novo takso.

2. Zoper ta sklep se tožnik pritožuje. Navaja, da je 4. 2. 2020 vložil predlog za obnovo predmetnega postopka in plačal takso 981,60 EUR. Pripravljalna vloga z dne 29. 10. 2020 ni nov predlog za obnovo, saj v njem le dodatno utemeljuje že podani predlog. Predlaga spremembo oz. razveljavitev izpodbijanega sklepa.

4. Ni sporno, da je tožnik po vloženem predlogu 4. 2. 2020 plačal takso 981,60 EUR za postopek za obnovo postopka (po tar. št. 1134 ZST-1), 29. 10. 2020 pa je vložil še pripravljalno vlogo (v kateri navaja nove razloge oz. dodatno utemeljuje že podani predlog za obnovo). Nobene podlage ni, da bi sodišče to lahko štelo za nov predlog za obnovo postopka in mu ponovno odmerilo takso za postopek za obnovo postopka, saj je evidentno, da gre za en in isti postopek, za katerega je bila taksa že v redu plačana. Vprašanje pravilne uporabe procesnih predpisov je, ali in kako sodišče v postopku dovoli oz. upošteva navedbe v strankinih vlogah. Nima pa nobene podlage, da za vlogo, za katero oceni, da vsebuje bistvene novote, zahteva ponovno plačilo sodne takse za postopek, v katerem so te navedbe podane, če je bila taksa za ta postopek že plačana.

5. Pritožbi je bilo zato treba ugoditi in izpodbijani sklep spremeniti tako, da se ugovoru ugodi in izdani plačilni nalog za takso, ki je že bila plačana, razveljavi (3. tč. 365. čl. Zakona o pravdnem postopku).

Zakon o sodnih taksah (2008) - ZST-1  - tarifna številka 1134

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSM Sklep IV Kp 26091/2020
Sodna praksa višjih sodišč, 2021-03-09

Melita Puhr (preds.), Miro Lešnik (poroč.), Barbara Debevec

zavrženje zasebne tožbe - obvezne sestavine zasebne tožbe - poziv na popravo vloge

Pritožbeno sodišče k obrazloženemu dodaja še, da pritožnica kot zasebna tožilka ni zmogla sama sestaviti zasebne tožbe tako, kot je določeno v zakonu in da bi jo lahko sodišče prve stopnje obravnavalo. Zato bi si morala poiskati pomoč strokovnjaka (na primer odvetnika). V nobenem primeru pa zasebne tožbe ne sme sestaviti sodišče, saj bi se s tem postavilo v vlogo tožilca.

Pritožba zasebne tožilke M.K. se kot neutemeljena zavrne.

1. Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje zavrglo zasebno tožbo zasebne tožilke M.K., ki jo je dne 29. 5. 2020 vložila zoper obdolženo K.F. To je sodišče storilo na podlagi določbe tretjega odstavka 78. člena Zakona o kazenskem postopku (v nadaljevanju ZKP, pravilno: tretjega odstavka 76. člena ZKP).

2. Proti takemu sklepu se je z laično pritožbo pritožila zasebna tožilka M.K. V njej navaja, da zasebna tožba vsebuje vse v 434. členu ZKP predpisane podatke, kakor tudi opis kaznivega dejanja. Pritožbenemu sodišču predlaga, da izpodbijani sklep razveljavi.

4. Sodišče prve stopnje je pravilno ugotovilo, da zasebna tožba ne obsega vsega, kar mora obsegati po prvem odstavku 434. člena ZKP, da bi se dala obravnavati. Po tej ugotovitvi je sodišče prve stopnje zasebno tožilko, sedaj pritožnico, pozvalo, da jo v določenem roku popravi tako, da bi se dala obravnavati in jo ob tem opozorilo na posledice, če tega ne bo storila. Ker zasebna tožilka ni ravnala v skladu s pozivom, je sodišče prve stopnje utemeljeno zasebno tožbo po tretjem odstavku 76. člena ZKP zavrglo. Ker je torej izpodbijani sklep pravilen in zakonit, pritožba zasebne tožilke pa povsem neutemeljena, je pritožbeno sodišče odločilo, kot izhaja iz izreka tega sklepa. Pritožbeno sodišče je o pritožbi odločilo na podlagi tretjega odstavka 402. člena ZKP.

5. Pritožbeno sodišče k obrazloženemu dodaja še, da pritožnica kot zasebna tožilka ni zmogla sama sestaviti zasebne tožbe tako, kot je določeno v zakonu in da bi jo lahko sodišče prve stopnje obravnavalo. Zato bi si morala poiskati pomoč strokovnjaka (na primer odvetnika). V nobenem primeru pa zasebne tožbe ne sme sestaviti sodišče, saj bi se s tem postavilo v vlogo tožilca.

Zakon o kazenskem postopku (1994) - ZKP  - člen 76, 76/3, 434, 434/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep IV Cp 2158/2020
Sodna praksa višjih sodišč, 2021-01-18

Barbara Žužek Javornik (preds.), dr. Vesna Bergant Rakočević (poroč.), Majda Irt

namestitev otroka v zavod - vzgojni zavod - prostorska zasedenost - izvršitev odločbe - obrazložitev odločbe

Če odločitev sama ni izpodbijana, ni mogoče izpodbijati zgolj posameznih razlogov, ki so navedeni v oporo njenemu sprejetju.

Pritožba se zavrne in se sklep sodišča prve stopnje potrdi.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom zavrnilo ugovor Vzgojnega zavoda in odločilo, da se mld. A. A., roj. ... 2006, namesti v ta zavod za največ tri leta. Določilo je stike med njo in njenima roditeljema ter preživnino, ki jo morata plačevati zanjo, predlagatelja pa je določilo za skrbnika računa, kamor se bo nakazovala preživnina.

2. Znotraj pritožbenega roka je Vzgojni zavod sodišču poslal vlogo, ki jo je naslovil kot Ugovor na obrazložitev sklepa in ki jo sodišče obravnava kot pritožbo. V tej vlogi Vzgojni zavod navaja, da se ne strinja z razlogi sodišča, ki so navedeni v tč. 15, 16, 17 in 18. Navaja, da je bil na dan 24. 7. 2020 170% prezaseden, vanj je nameščenih 34 otrok s hudimi motnjami. Imajo 5 skupin, normativ za skupino z otroki z več motnjami pa je 4. S 31. 8. 2019 je bil projekt X v Vzgojnem zavodu zaključen in nameščanje učencev v redne osnovne šole ni več mogoče. Navaja, da so kljub prezasedenosti A. A. 12. 10. 2020 sprejeli. Navaja, da ravnajo v skladu z Ustanovitvenim aktom zavoda ter da tega nekatera sodišča ne poznajo, prav tako namenov posameznih zavodov ne poznajo nekateri izvedenci in centri za socialno delo, zato pričakuje, da se jim bo v prihodnje poklonilo vero.

3. Na vlogo je odgovorila prva nasprotna udeleženka, poudarila dejstvo, da je bila mld. A. A. 12. 10. 20120 sprejeta v zavod in da je zanjo sedaj poskrbljeno.

5. Pritožiti se je mogoče le zoper odločitev, ki je sprejeta v izreku odločbe. Če odločitev sama ni izpodbijana, ni mogoče izpodbijati zgolj posameznih razlogov, ki so navedeni v oporo njenemu sprejetju. Pravnomočen postane vedno namreč le izrek odločbe, obrazložitev pa za stranke ni obvezna, saj le pojasnjuje izrek (Ude L., Pravdni postopek, zakon s komentarjem, 3. knjiga, str. 194). Kljub stiski s prezasedenostjo je očitno nesporno, da je pritožnik odločbo sodišča izvršil. Pritožbeno sodišče sicer razume pojasnilo pritožnika glede prezasedenosti, a sodne odločitve, ki jo je že sprejel in izvršil, na podlagi tega vendarle ne izpodbija. Zato je bilo treba vlogo, če je obravnavana kot pritožba, zavrniti, in sklep sodišča prve stopnje (odločitev) potrditi (2. tč. 365. čl. Zakona o pravdnem postopku (ZPP) v zvezi z 42. čl. Zakona o nepravdnem postopku - ZNP-1), saj tudi uradni preizkus ni pokazal kršitev na katere pazi pritožbeno sodišče po uradni dolžnosti (350. čl. ZPP v zvezi z 42. čl. ZNP-1).

Družinski zakonik (2017) - DZ  - člen 175

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSM Sodba IV Kp 18646/2018
Sodna praksa višjih sodišč, 2021-03-11

Zdenka Klarič (preds.), Breda Cerjak Firbas (poroč.), Miroslav Pliberšek

IZVRŠEVANJE KAZENSKIH SANKCIJ - KAZENSKO MATERIALNO PRAVO

izvršitev denarne kazni - sprememba denarne kazni v zapor - odlog izvršitve kazni

Obsojenec s svojo sicer skopo pritožbo namreč ne izpodbija odločitve prvostopnega sodišča, saj vsebinsko ne graja odločitve, da se mu zaradi neplačila denarne kazni določi 15-dnevna kazen zapora. Predlaga namreč le odlog izvršitve zaporne kazni, kar pa ne more biti predmet tega pritožbenega postopka. Navedbe, kot jih obsojenec navaja v pritožbi zoper izpodbijano sodbo, bo moral pritožnik namreč uveljavljati v postopku izvršitve kazni zapora.

I. Pritožba obsojenega I.K. se zavrne kot neutemeljena.

II. Obsojeni I.K. se oprosti plačila stroškov pritožbenega postopka.

1. Z izpodbijano sodbo je sodišče prve stopnje odločilo, da se denarna kazen v znesku 880,00 EUR, ki je bila izrečena obsojenemu I.K. s sodbo Okrajnega sodišča v Mariboru II K 18646/2018 z dne 7. 3. 2019, izvrši tako, da se obsojencu na podlagi prvega odstavka 87. člena Kazenskega zakonika (v nadaljevanju KZ-1) določi 15 dni ni zapora. V kolikor pa bo obsojenec vendarle plačal izrečeno denarno kazen, se bo izvrševanje zaporne kazni ustavilo.

2. Zoper takšno sodbo se je obsojenec pritožil. V pritožbi pa navaja le, da zaradi epidemije COVID-19 naproša sodišče, da mu prestavi izvrševanje kazni zapora vsaj do konca epidemije. Ob tem navaja, da mora skrbeti za otroka s posebnimi potrebami, ima pa še dva otroka. Za otroke skrbi sam in nima nikogar, ki bi mu pri tem pomagal. V kolikor se mu prestajanje zaporne kazni ne bo prestavilo, bo ogroženo življenje njegove družine.

3. Preglede zadeve na pritožbeni stopnji je pokazal, da pritožba ni utemeljena.

4. Obsojenec s svojo sicer skopo pritožbo namreč ne izpodbija odločitve prvostopnega sodišča, saj vsebinsko ne graja odločitve, da se mu zaradi neplačila denarne kazni določi 15-dnevna kazen zapora. Predlaga namreč le odlog izvršitve zaporne kazni, kar pa ne more biti predmet tega pritožbenega postopka. Navedbe, kot jih obsojenec navaja v pritožbi zoper izpodbijano sodbo, bo moral pritožnik namreč uveljavljati v postopku izvršitve kazni zapora.

5. Glede na navedeno, in ker pritožba tudi v ostalem, glede odločilnih dejstev ne navaja ničesar, kar bi lahko vzbudilo dvom v pravilnost zaključkov prvostopnega sodišča, in ker pritožbeno sodišče tudi ob preizkusu izpodbijane sodbe po uradni dolžnosti ni ugotovilo kršitev, na katere je dolžno paziti, je o pritožbi odločilo, kot izhaja iz izreka te sodbe.

6. Glede na to, da je obsojenec brez sredstev za preživljanje in brez zaposlitve ter bo moral na prestajanje zaporne kazni, ga je pritožbeno sodišče oprostilo plačila sodne takse, kot stroška pritožbenega postopka.

Kazenski zakonik (2008) - KZ-1  - člen 87, 87/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSM Sklep IV Kp 3010/2019
Sodna praksa višjih sodišč, 2021-03-10

Leonida Jerman (preds.), mag. Aleksander Karakaš (poroč.), Simona Skorpik

IZVRŠEVANJE KAZENSKIH SANKCIJ - KAZENSKO MATERIALNO PRAVO - KAZENSKO PROCESNO PRAVO

delo v splošno korist - neizpolnjevanje nalog - nova dejstva

Nova dejstva in dokazi upravičenca do pritožbe ob navedbi razlogov, zakaj ta dejstva niso bila navedena že prej ter s katerimi dokazi jih je mogoče ugotoviti.

I. Pritožba obsojenega A. Č. se zavrne kot neutemeljena.

II. Obsojenca se oprosti plačila sodne takse.

1. Okrajno sodišče v Mariboru je kot sodišče prve stopnje s sklepom II Kr 3010/2019 z dne 10. 1. 2020 odločilo, da se enotna kazen, ki je bila izrečena obsojenemu A. Č. s sodbo istega sodišča II K 3010/2019 z dne 20. 12. 2019, zaradi neizpolnjevanja nalog, ki izvirajo iz naloženega opravljenega dela v splošno korist po enajstem odstavku 86. člena Kazenskega zakonika (v nadaljevanju KZ-1) v celoti izvrši.

2. Zoper sklep se je obsojenec pritožil, posredno zaradi zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja s predlogom, da sodišče druge stopnje sklep spremeni tako, da ga napoti k opravljanju drugega dela v splošno korist.

4. Obsojenec je uveljavljani izpodbojni razlog obrazložil sklicujoč se na nesoglasja z delodajalcem, pri katerem bi moral delo opravljati ter na neprimernost samih del, ki so bila zanj prezahtevna. Razen tega mu je operater onemogočil uporabo telefona, saj zaradi pomanjkanja denarnih sredstev ni mogel napolniti računa in tako v posledici niti na klicanja in sms sporočila s strani Probacijske enote v Mariboru (v nadaljevanju PE) ni mogel odgovarjati.

5. Prav nobena izmed okoliščin iz povzete pritožbene obrazložitve nima podlage v dejstvih, ugotovljenih po razmeroma obsežnem poročilu PE Maribor in ne v pritožnikovem ravnanju po prejetem obvestilu z dne 9. 9. 2020 ter po pozivu sodišča prve stopnje, da se izjavi o razlogih za neizvrševanje dela v splošno korist. Zatrjevano nesoglasje z delodajalcem, neprimernost del in onemogočena uporaba telefona se s tem izkažejo za nova dejstva, za katera pa bi moralo biti v pritožbi obrazloženo še, zakaj niso bila navedena že prej ter s katerimi dokazi jih je mogoče ugotoviti (četrti odstavek 369. člena Zakona o kazenskem postopku - v nadaljevanju ZKP). Glede na to, in ker v pritožbi drugih pritožnikovih prizadevanj ni bilo zaslediti, ga je bilo po obrazloženem zavrniti (tretji odstavek 402. člena ZKP).

6. Odločba o oprostitvi plačila sodne takse temelji na prvem odstavku 11. člena Zakona o sodnih taksah.

Kazenski zakonik (2008) - KZ-1  - člen 86, 86/11

Zakon o kazenskem postopku (1994) - ZKP  - člen 369, 369/4

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSM Sklep IV Kp 28683/2015
Sodna praksa višjih sodišč, 2021-03-11

Zdenka Klarič (preds.), Breda Cerjak Firbas (poroč.), Miroslav Pliberšek

Pritožniku je pojasnilo, da je odločitev narekovalo dejstvo, da pritožba zoper sklep sodišča druge stopnje ni dovoljena.

Pritožba F.Z. z dne 30. 11. 2020 zoper sklep Okrajnega sodišča v Mariboru I Kr 28683/2015 z dne 10. 11. 2020 se kot neutemeljena zavrne.

1. Okrajno sodišče v Mariboru je z izpodbijanim sklepom na podlagi določbe drugega odstavka 375. člen Zakona o kazenskem postopku (v nadaljevanju ZKP), ki se na podlagi prvega odstavka 403. člena ZKP uporablja tudi za postopek s pritožbo zoper sklep, kot prepozno in nedovoljeno zavrglo pritožbo F.Z., ki jo je le-ta vložil zoper sklep pritožbenega sodišča.

2. Zoper tak sklep se je F.Z. ponovno pritožil. V pritožbi ponavlja svoje navedbe in izpostavlja, da mu ni jasno, zakaj sodišče, kljub temu, da so vsi dokazi jasno razvidni, v zadevi ne sprejme jasne odločitve.

3. Pregled zadeve na pritožbeni stopnji je pokazal, da pritožba ni utemeljena.

4. Sodišče prve stopnje je pritožbo F.Z. z dne 26. 10. 2020, ki jo je le-ta vložil zoper sklep pritožbenega sodišča z dne 2. 9. 2020 v zadevi IV Kp 28683/2015, utemeljeno zavrglo. Pritožniku je pojasnilo, da je odločitev narekovalo dejstvo, da pritožba zoper sklep sodišča druge stopnje ni dovoljena. In pritožnik v pritožbi smiselno ne graja pravilnosti takšne odločitve, temveč ponavlja svoje navedbe, ki so bile že predmet kazenske ovadbe in ki jih je tožilstvo zavrglo, kar pa tudi sicer ne more biti predmet tega pritožbenega postopka. Pritožbeno sodišče tako ponovno ugotavlja, da je izpodbijani sklep prvostopnega sodišča pravilen in zakonit, saj, kot je bilo to že večkrat obrazloženo pritožniku, zoper sklep pritožbenega sodišča pritožba ni dovoljena. Glede na navedeno je pritožbeno sodišče odločilo, kot je razvidno iz izreka tega sklepa.

5. Sklep pritožbenega sodišča temelji na tretjem odstavku 402. člena ZKP.

Zakon o kazenskem postopku (1994) - ZKP  - člen 375, 375/2, 403, 403/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSC Sklep II Ip 36/2021
Sodna praksa višjih sodišč, 2021-03-03

Irena Leskovšek Jurjec (preds.), Zdenka Pešec (poroč.), Darja Pahor

neplačilo sodne takse - domneva umika ugovora zoper sklep o izvršbi

Dolžnica odločilnih ugotovitev v pritožbi ne izpodbija, obenem pa priznava, da v roku ni plačala sodne takse. Sodišče prve stopnje je pravilno izdalo sklep na podlagi petega odstavka 29.b člena ZIZ.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je z v uvodu navedenim sklepom štelo, da je umaknjen ugovor zoper sklep o izvršbi. Ugotovilo je, da dolžnica ob vložitvi ugovora zoper sklep o izvršbi ni plačala sodne takse, ki jo mora plačati po predpisih o sodnih taksah. Dolžnici je bil plačilni nalog z dne 25. 8. 2020 vročen 15. 9. 2020, rok za plačilo sodne takse se je v zvezi s sklepom z dne 30. 9. 2020 iztekel 28. 10. 2020. Dolžnica ni plačala sodne takse niti v roku, ki ga je v plačilnem nalogu določilo sodišče, pri tem pa niso bili podani pogoji za oprostitev, odlog ali obročno plačilo sodne takse.

2. Zoper ta sklep sodišča prve stopnje vlaga pritožbo dolžnica brez navedbe pritožbenih razlogov po prvem odstavku 338. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju: ZPP) v zvezi s 366. členom ZPP in 15. členom Zakona o izvršbi in zavarovanju (v nadaljevanju: ZIZ). V pritožbi navaja, da je bil podan ugovor na plačilni nalog, zato taksa ni bila plačana.

3. Upnik ni odgovoril na pritožbo dolžnice.

5. Dolžnica je vložila ugovor zoper plačilni nalog za plačilo sodne takse za ugovor zoper sklep o izvršbi, kot navaja v pritožbi, vendar ga je sodišče prve stopnje zavrnilo s sklepom z dne 30. 9. 2020. Na slednjega se je sklicevalo v obrazložitvi izpodbijanega sklepa (sklep z dne 30. 9. 2020 je bil glede na obvestilo sodišču o opravljeni vročitvi v spisu dolžnici vročen s fikcijo, poštni delavec pa ji ga je pustil v hišnem predalčniku 21. 10. 2020), ko je razlogovalo, da se je rok za plačilo sodne takse iztekel 28. 10. 2020 v zvezi s sklepom 30. 9. 2020. Teh odločilnih ugotovitev v pritožbi ne izpodbija, obenem pa priznava, da v roku ni plačala sodne takse. Sodišče prve stopnje je pravilno izdalo sklep na podlagi petega odstavka 29.b člena ZIZ. Ta določa za primer, če sodna taksa v roku in v skladu s plačilnim nalogom iz drugega in tretjega odstavka tega člena ni plačana in niso podani pogoji za oprostitev, odlog ali obročno plačilo sodnih taks, se šteje, da je vloga umaknjena.

6. V postopku na prvi stopnji ni bila storjena nobena od tistih bistvenih kršitev določb pravdnega postopka, na obstoj katerih pazi sodišče druge stopnje po uradni dolžnosti (drugi odstavek 350. člena ZPP v zvezi s 366. členom ZPP in 15. členom ZIZ). Sodišče druge stopnje je zato na podlagi 353. člena ZPP v zvezi z drugo točko 365. člena ZPP in 15. členom ZIZ zavrnilo pritožbo kot neutemeljeno in potrdilo sklep sodišča prve stopnje.

Zakon o izvršbi in zavarovanju (1998) - ZIZ  - člen 29b, 29b/5

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.