VSM Sklep IV Kp 19219/2015
Sodna praksa višjih sodišč, 2021-04-21

Breda Cerjak Firbas (preds.), Zdenka Klarič (poroč.), Boris Štampar

postopek za preklic pogojne obsodbe - ustavitev postopka za preklic pogojne obsodbe - osebni stečaj - vzrok za neizpolnitev posebnega pogoja

Oškodovanci pa lahko med postopkom osebnega stečaja do poplačila svoje terjatve pridejo le na način, da poplačilo zahtevajo iz stečajne mase, s katero razpolaga stečajni upravitelj.

Pritožbi okrožnega državnega tožilca in oškodovanca A. A. se zavrneta kot neutemeljeni.

1. Z napadenim sklepom je sodišče prve stopnje zoper obsojenega B. B. na podlagi četrtega odstavka 506. člena Zakona o kazenskem postopku (v nadaljevanju ZKP), postopek za preklic pogojne obsodbe, izrečene s sodbo Okrajnega sodišča v Mariboru II K 19219/2015 z dne 8. 1. 2018, v zvezi s sodbo Višjega sodišča v Mariboru IV Kp 19219/2015 z dne 13. 6. 2018, ustavilo. Po prvem odstavku 96. člena ZKP v zvezi s prvim odstavkom 507. člena ZKP je odločilo, da obremenjujejo stroški kazenskega postopka iz 1. do 5. točke drugega odstavka 92. člena tega zakona, proračun.

- okrožni državni tožilec zaradi zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja, s predlogom pritožbenemu sodišču, da pritožbi ugodi in napadeni sklep razveljavi in vrne sodišču prve stopnje v novo odločanje, oziroma pogojno obsodbo prekliče in obsojencu z njo določeno kazen izreče;

- oškodovanec A. A., iz pritožbe katerega je razbrati, da pritožbenemu sodišču predlaga, da napadeni sklep spremeni in pogojno obsodbo prekliče ter odloči, da mu mora obsojenec poravnati nastalo škodo.

3. Na pritožbo oškodovanca je odgovoril obsojeni, ki pritožbenemu sodišču predlaga, da pritožbo zavrne.

4. Pregled pred pritožbenim sodiščem je pokazal naslednje.

5. Tožilska pritožba sodišču prve stopnje očita, da ni presojalo časa, v katerem bi obsojeni moral izpolniti posebni pogoj, niti ni ugotavljalo premoženja, s katerim obsojeni razpolaga, zaradi česar je sodišče prve stopnje zmotno in nepopolno ugotovilo dejansko stanje.

6. Takšnim pritožbenim navedbam pa ni slediti. Pritožbeno sodišče namreč soglaša z odločitvijo sodišča prve stopnje, ki je pravilno ugotovilo, da obsojeni ne razpolaga z nobenimi prilivi sredstev na TRR pri Deželni banki Slovenije, da se ne nahaja v evidenci brezposelnih oseb in ni bil prejemnik denarnega socialnega nadomestila in da ni lastnik motornega vozila, niti lastnik ali solastnik nepremičnine v R Sloveniji ter da se od 30. 5. 2019 dalje nahaja v postopku osebnega stečaja, ki še ni zaključen. Glede na navedeno ni res, da sodišče prve stopnje ni ugotavljalo finančnega stanja obsojenega, kakšnega drugačnega preverjanja pa tudi pritožnik ni predlagal, ko je bil z dopisom sodišča dne 29. 9. 2020 pozvan na izjasnitev razlogov za preklic pogojne obsodbe, predložen pa mu je bil celoten spis s podatki o preverjanju obdolženčevega finančnega stanja, ki ga je opravilo sodišče prve stopnje. Zato tožilska pritožba, ki se sklicuje na to, da bi lahko obsojeni v času od naložitve posebnega pogoja pa do uvedbe stečajnega postopka izpolnil obveznosti iz dodatnega pogoja in na to okoliščino veže svoj predlog za preklic pogojne obsodbe, ne more biti uspešna, niti ko sodišču prve stopnje očita, da ni v celoti preverilo finančnega stanja obsojenega. Ker se obsojeni od meseca maja 2019 nahaja v osebnem stečaju, v katerem se ne sme privilegirati posameznih upnikov in se mora obveznosti plačevati v skladu z načrtom, ki ga izdela stečajni upravitelj, obsojenemu ni dovoljeno poravnati obveznosti, določene v pogojni obsodbi. Oškodovanci pa lahko med postopkom osebnega stečaja do poplačila svoje terjatve pridejo le na način, da poplačilo zahtevajo iz stečajne mase, s katero razpolaga stečajni upravitelj. Šele po zaključku postopka osebnega stečaja mora obsojenec, v kolikor oškodovanci v stečajnem postopku niso bili v celoti poplačani, obveznost, ki mu je bila določena kot posebni pogoj, izpolniti. Res je, kar trdi pritožba, da je imel obsojeni pred začetkom osebnega stečaja čas za izpolnitev dodatnega pogoja, pa tega niti delno ni storil, vendar ta okoliščina nima takšne teže kot ji pripisuje pritožba, saj se čas za izpolnitev dodatnega pogoja v času začetka stečajnega postopka, ni iztekel. Zato te okoliščine ni mogoče šteti kot obsojenčev nekritičen odnos do storjenega kaznivega dejanja in njegovih posledic, ampak kot okoliščino, ki mu je objektivno onemogočala izpolnitev naloženih obveznosti iz pogojne obsodbe, kot to pravilno ugotavlja sodišče prve stopnje. Iz podatkov kazenskega spisa izhaja, da bo osebni stečaj zoper obsojenega zaključen v letu 2024, tako da je v obravnavani zadevi sodišče prve stopnje ravnalo pravilno, ko je postopek za preklic pogojne obsodbe zoper obsojenega B. B., ustavilo.

7. Iz navedenih razlogov in ker pritožnik niti v preostalem v pritožbi ne navaja nič takšnega, kar bi lahko omajalo pravilnost in zakonitost napadenega sklepa, je pritožbeno sodišče o tožilski pritožbi odločilo tako, kot izhaja iz izreka tega sklepa.

8. Pritrditi pa tudi ni pritožbi oškodovanca, ki se zavzema za preklic pogojne obsodbe oziroma predlaga, da mu obsojeni dolgovani znesek nakaže na račun, saj na strani obsojenega obstajajo takšne objektivne okoliščine, ki jih je pravilno ugotovilo sodišče prve stopnje in ki ne narekujejo preklica pogojne obsodbe, kot že obrazloženo zgoraj.

9. Iz navedenih razlogov je pritožbeno sodišče o pritožbi oškodovanca odločilo tako, kot izhaja iz izreka tega sklepa.

Zakon o kazenskem postopku (1994) - ZKP  - člen 506, 506/4

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.