VSL Sklep IV Cp 1/2021
Sodna praksa višjih sodišč, 2021-01-18

Barbara Žužek Javornik (preds.), dr. Vesna Bergant Rakočević (poroč.), Majda Irt

začasna odredba o stikih - pogoji za izdajo začasne odredbe v družinskih sporih - nujnost izdaje začasne odredbe - določitev stikov - obseg in način izvajanja stikov - stiki s starši otroka, ki živi v rejniški družini - izdaja začasne odredbe po uradni dolžnosti - začasno omejevanje stikov - sprememba izvajanja stikov - ogroženost otroka - namestitev otroka v rejniško družino - otrok, oddan v rejništvo

Začasna odredba je izjemno sredstvo in jo sodišče izda le, če je to resnično nujno, torej če ugotovi, da bi brez nje otroku lahko nastala nesorazmerno težko popravljiva škoda ali bi lahko prišlo do nasilja.

Predlagatelja nista izkazala, da bi bil sin zato, ker ima sedaj manj stikov z njima, kot menita, da je bolje in kot predlagata, ogrožen. Stike s sinom imata in to je do konca postopka, ko bo sodišče izvedlo vse potrebne dokaze in dokončno odločilo v tej družinski zadevi, edino pomembno. Sprememba, ki jo roditelja predlagata glede načina oziroma obsega izvajanja stikov, ni tako obsežna, znatna oziroma usodna, da bi bila korist otroka brez nje, torej brez točno takšne takojšnje spremembe, v čemerkoli ogrožena.

I. Pritožba se zavrne in se sklep sodišča prve stopnje potrdi.

II. Pritožbeni stroški so nadaljnji stroški postopka.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo predlog predlagateljev za izdajo začasne odredbe, izdalo pa jo je po uradni dolžnosti. V zadevi gre za vprašanje utemeljenosti vrnitve mladoletnega otroka, ... 2013 rojenega A. A., staršem - predlagateljema. Sin jima je bil odvzet 4. 6. 2019 in nameščen v rejniško družino. Razlog za odvzem je bila zloraba alkohola obeh predlagateljev ter neustrezna skrb za otroka, ki je bil zato ogrožen in vzgojno močno zanemarjen. Najprej je bil A. A. nameščen v krizni center, nato pa k rejnici, kjer naj bi dobro napredoval. Stiki med roditeljema in A. A. so se najprej izvajali enkrat mesečno pod nadzorom nasprotnega udeleženca, nato pa se je nadzor sprostil in so stiki začeli potekati dvakrat na mesec po eno uro ter enkrat na teden pol ure po telefonu.

2. Predlog roditeljev, ki trdita, da sta se ozdravila alkoholizma in da sta sposobna prevzeti vzgojo in varstvo sina, je bil vložen 22. 1. 2020 in sodišče je na začetku postopka izdalo začasno odredbo, da stiki potekajo tako, kot so dejansko že potekali in je navedeno v 1. tč. zgoraj.

3. Z izpodbijanim sklepom je sodišče v bistvu odločilo, da se osebni stiki podaljšajo za pol ure, zavrnilo pa predlog staršev, da se podaljšajo za eno uro in da bi poleg tega stiki potekali tudi vsak drugi konec tedna od petka do nedelje.

4. Predlagatelja se pritožujeta in v pritožbi vztrajata, da so določeni stiki v premajhnem obsegu in da kot taki ne omogočajo dovolj kvalitetnega preživljanja skupnega časa ter da obstaja nevarnost odtujitve, kar je za otroka škodljivo in ne koristno. Navajata, da ni sporen razlog za odvzem sina in da ni sporno, da sta se uspešno pozdravila, zato menita, da je treba do meritorne odločitve stike kar najbolj povečati. Opozarjata tudi na pozitivno mnenje o njunem predlogu, ki ga je podala kolizijska skrbnica. Predlagata spremembo ali pa razveljavitev sklepa in povrnitev stroškov.

5. Na pritožbo je odgovorila kolizijska skrbnica mladoletnega A. A. Strinja se s sodiščem, da je treba stike povečevati postopoma. Res je ocenila, da je bila predhodno določena dolžina stika na eno uro morda nekoliko prekratka, a da pol ure ni bistvena sprememba, zato otrok po njenem ni ogrožen.

7. Sodišče prve stopnje je pravilno uporabilo 161. čl. Družinskega zakonika (DZ), ki določa, da izda začasno odredbo, če je verjetno izkazano, da je otrok ogrožen. Otrok je ogrožen, če je utrpel ali je zelo verjetno, da bo utrpel škodo, in je ta škoda oziroma verjetnost, da bo škoda nastala, posledica storitve ali opustitve staršev ali posledica otrokovih psihosocialnih težav, ki se kažejo kot vedenjske, čustvene, učne ali druge težave v njegovem odraščanju (2. odst. 157. čl. DZ). Pri tem je treba upoštevati še, da je začasna odredba izjemno sredstvo in jo sodišče izda le, če je to resnično nujno, torej če ugotovi, da bi brez nje otroku lahko nastala nesorazmerno težko popravljiva škoda ali bi lahko prišlo do nasilja.

8. Sodišče prve stopnje je navedene kriterije v konkretnem primeru pravilno presodilo. Predlagatelja nista izkazala, da bi bil sin zato, ker ima sedaj manj stikov z njima, kot menita, da je bolje in kot predlagata, ogrožen. Stike s sinom imata in to je do konca postopka, ko bo sodišče izvedlo vse potrebne dokaze in dokončno odločilo v tej družinski zadevi, edino pomembno. Sprememba, ki jo roditelja predlagata glede načina oz. obsega izvajanja stikov, ni tako obsežna, znatna oz. usodna (za pol ure podaljšan neposredni stik ter en vikend stik mesečno), da bi bila korist otroka brez nje, torej brez točno takšne takojšnje spremembe, v čemerkoli ogrožena.

9. Na podlagi navedenega je bilo treba pritožbo zavrniti in potrditi izpodbijani sklep sodišča prve stopnje (2. tč. 365. čl. Zakona o pravdnem postopku, v zvezi s 100. čl. Zakona o nepravdnem postopku). O stroških bo odločeno skupaj z vsemu drugimi priglašenimi stroški.

Tako npr. tudi Ustavno sodišče RS v odločbi Up-232/99 in drugih.

Družinski zakonik (2017) - DZ  - člen 157, 157/2, 161

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.