TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSL Sklep II Cp 760/2022
Sodna praksa višjih sodišč, 2022-05-23

Karmen Ceranja (preds.), Bojan Breznik (poroč.), Katarina Marolt Kuret

omejitev dedovanja - socialna pomoč - pogrebni stroški - omejitev dedovanja premoženja osebe, ki je uživala pomoč v skladu s predpisi o socialnem varstvu

Pogrebni stroški sodijo med dolgove iz zapuščine. Gre za obveznosti, ki nastanejo po zapustnikovi smrti in za katere velja odgovornost dedičev, zato ni podlage, da bi se v tem obsegu del zapustnikovega premoženja po 128. členu ZD izločil, da bi v tem delu prišlo do omejitve dedovanja v korist pritožnika.

Vrednost prejete socialne pomoči, ki jo je prejel zapustnik, in za katero velja omejitev dedovanja, katero višino je sodišče prve stopnje pravilno izračunalo na podlagi 54.a člena Zakona o socialno varstvenih prejemkih, ne dosega višine zapuščine, zato se pritožnik tudi iz tega razloga ne more poplačati iz zapustnikovega premoženja.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je sklenilo, da v zapuščino po zapustniku spadajo denarna sredstva na računu pri Banki A. v višini 4.389,15 EUR (I), da se na podlagi 128. člena Zakona o dedovanju (v nadaljevanju ZD) omeji dedovanje v korist Republike Slovenije v višini 27.058,89 EUR, tako da postane zapuščina v celoti last Republike Slovenije (II), da se po pravnomočnosti tega sklepa Banki A. odreja, da izplača v korist Republike Slovenije denarna sredstva zapustnika, ki so navedena v točki I. sklepa (III).

2. Tožnik v laični pritožbi navaja, da je imel stroške s pogrebom zapustnika v višini 1.903,12 EUR. Ker je imel zapustnik denarna sredstva na banki, ga pritožnik ni pokopal na občinske stroške. Zapustnik je imel prihranke, ker mu je pritožnik plačeval stroške povezane z bivanjem in ga tudi preživljal.

4. Pogrebni stroški sodijo med dolgove iz zapuščine. Gre za obveznosti, ki nastanejo po zapustnikovi smrti in za katere velja odgovornost dedičev, zato ni podlage, da bi se v tem obsegu del zapustnikovega premoženja po 128. členu ZD izločil, da bi v tem delu prišlo do omejitve dedovanja v korist pritožnika.

5. Vrednost prejete socialne pomoči, ki jo je prejel zapustnik, in za katero velja omejitev dedovanja, katere višino je sodišče prve stopnje pravilno izračunalo na podlagi 54.a člena Zakona o socialno varstvenih prejemkih, ne dosega višine zapuščine, zato se pritožnik tudi iz tega razloga ne more poplačati iz zapustnikovega premoženja.

6. Pritožbeni razlogi niso utemeljeni, zato je pritožbeno sodišče pritožbo zavrnilo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje (2. točka 365. člena ZPP).

Zakon o dedovanju (1976) - ZD  - člen 128, 128/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep I Cp 754/2022
Sodna praksa višjih sodišč, 2022-05-23

CIVILNO PROCESNO PRAVO - DEDNO PRAVO - DRUŽINSKO PRAVO

pravdni postopek - nadaljevanje pravdnega postopka - skrbnik za poseben primer - skrbnik zapuščine - postavitev skrbnika - razrešitev - organ, pristojen za razrešitev

Izjava pritožnice, da kot skrbnica odstopa, na pravilnost izpodbijanega sklepa (s katerim je postopek nadaljevalo z 10. 12. 2021, ko je začasno skrbnico zapuščine povabilo, naj ga prevzame) ne vpliva.

V skladu z 240. členom DZ se za skrbnika imenuje oseba, ki ima osebne lastnosti in sposobnosti, potrebne za opravljanje obveznosti skrbnika, in ki privoli, da bo skrbnik. Vprašanje (umika) privolitve skrbnika je torej pravno pomembno, razrešitev pa skrbnik lahko doseže le pred organom, ki ga je imenoval (torej pred zapuščinskim sodiščem) in ne v tem pravdnem postopku ali pa celo samovoljno z odstopom.

Pritožba se zavrne in se sklep sodišča prve stopnje v izpodbijanem delu potrdi.

1. Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje postopek, ki je bil prekinjen 10. 9. 2016, nadaljevalo z 10. 12. 2021, ko je začasno skrbnico zapuščine povabilo, naj ga prevzame.

2. Zoper tak sklep se brez navedbe zakonskih pritožbenih razlogov po 338. členu Zakona o pravdnem postopku (ZPP) in brez pritožbenega predloga pritožuje začasna skrbnica zapuščine. Navaja, da z 22. 12. 2021 iz osebnih razlogov odstopa kot začasna skrbnica zapuščine, o čemer je sodišče prve stopnje in okrajno sodišče že obvestila.

3. Tožeča stranka predlaga zavrnitev pritožbe.

5. Pritožnica ne nasprotuje ugotovitvi sodišča prve stopnje, da ji je bil kot skrbnici zapuščine (imenovani s sklepom zapuščinskega sodišča) 10. 12. 2021 vročen sklep, naj prevzame prekinjeni postopek. Odločitev sodišča prve stopnje o nadaljevanju je glede na to pravilna in skladna s 1. odstavkom 208. člena ZPP. Izjava pritožnice, da kot skrbnica odstopa, pa na pravilnost izpodbijanega sklepa ne vpliva. Pritožba torej ni utemeljena, podani pa tudi niso razlogi, ki jih višje sodišče upošteva po uradni dolžnosti (350. člen ZPP), zato je pritožbo zavrnilo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje (2. točka 365. člena ZPP).

6. Ker gre pri pritožnici za pravnega laika, pritožbeno sodišče še pojasnjuje, da je skrbnik zapuščine skrbnik za posebni primer v smislu določbe 267. člena Družinskega zakonika (DZ), ki pa ga imenuje zapuščinsko sodišče. V skladu z 240. členom DZ se za skrbnika imenuje oseba, ki ima osebne lastnosti in sposobnosti, potrebne za opravljanje obveznosti skrbnika, in ki privoli, da bo skrbnik. Vprašanje (umika) privolitve skrbnika je torej pravno pomembno, razrešitev pa skrbnik lahko doseže le pred organom, ki ga je imenoval (torej pred zapuščinskim sodiščem) in ne v tem postopku ali pa celo samovoljno z odstopom.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 208, 208/1

Družinski zakonik (2017) - DZ  - člen 240, 267

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sodba I Cp 373/2022
Sodna praksa višjih sodišč, 2022-03-15

Barbara Žužek Javornik (preds.), mag. Metoda Orehar Ivanc (poroč.), Matjaž Voglar

stroški upravljanja večstanovanjske stavbe - obveznost solastnika - bremena skupne stvari - deljiva obveznost - obveznosti etažnega lastnika

Pri stroških upravljanja gre za breme, ki ga je solastnik dolžan kriti v sorazmerju s solastninskim deležem (68. člen SPZ). Obveznost je deljiva in se toženec te obveznosti ne bi razbremenil niti v primeru, da bi se s tožnikom dogovoril, da bo vse stroške krila solastnica.

Pritožba se zavrne in se sodba sodišča prve stopnje v izpodbijanem delu potrdi.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo ugodilo zahtevku za plačilo 362,69 EUR z zamudnimi obrestmi od zapadlosti posameznih zneskov, zavrnilo tožbeni zahtevek za plačilo 1.729,52 EUR z zahtevanimi zamudnimi obrestmi in odločilo, da je tožnik dolžan tožencu povrniti 83 % stroškov postopka, toženec pa tožniku 17 % njegovih stroškov postopka.

2. Toženec v pritožbi zoper odločitev o ugoditvi zahtevku uveljavlja vse pritožbene razloge iz prvega odstavka 338. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP). Predlaga, naj pritožbeno sodišče pritožbi ugodi in sodbo spremeni tako, da tožbeni zahtevek v celoti zavrne.

Je invalid I. kategorije, živi v domu za starejše občane ter stanovanja ne uporablja in ne more uporabljati, ker mu to solastnica preprečuje. Sodišče ni upoštevalo teh okoliščin. Te okoliščine je tožniku sporočil in bil prepričan, da se je z njim dogovoril o neplačevanju stroškov upravljanja.

3. Tožnik v odgovoru na pritožbo predlaga njeno zavrnitev.

5. Neutemeljen je očitek, da se sodišče ni opredelilo do okoliščin, ki jih toženec navaja v pritožbi. Pravilen je tudi zaključek v izpodbijani sodbi, da te okoliščine ne vplivajo na njegovo obveznost, da poravna stroške iz upravljanja stanovanja v sorazmerju s svojim solastninskim deležem. Pravilno je namreč stališče, da gre za breme, ki ga je solastnik dolžan kriti v sorazmerju s solastninskim deležem (68. člen Stvarnopravnega zakonika), da je obveznost deljiva in da se te obveznosti ne bi razbremenil niti v primeru, da bi se s tožnikom dogovoril, da bo vse stroške krila solastnica.

6. Po navedenem in po preizkusu sodbe z vidika po uradni dolžnosti upoštevnih kršitev procesnega in materialnega prava (drugi odstavek 350. člena ZPP) je sodišče druge stopnje toženčevo pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in sodbo sodišča prve stopnje v izpodbijanem delu potrdilo (353. člen ZPP).

Stvarnopravni zakonik (2002) - SPZ  - člen 68

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Dopolnilni sklep I Cpg 710/2021
Sodna praksa višjih sodišč, 2022-05-05

dopolnilni sklep na pritožbeni stopnji - stroški pritožbenega postopka - spregledani stroški - odločanje o več zahtevkih

Po pregledu zadeve je pritožbeno sodišče ugotovilo, da je res spregledalo priglašene pritožbene stroške druge toženke na zadnji (4.) strani pritožbe. Ker o pritožbenih stroških ni odločilo, zato o njih odloča s tem sklepom.

Predlogu se ugodi in se sklep Višjega sodišča v Ljubljani I Cpg 710/2021 z dne 31. 1. 2022 dopolni tako, da se doda III. točka izreka, ki se glasi:

„III. Tožeča stranka je dolžna drugi toženki v roku 15 dni povrniti njene stroške pritožbenega postopka v višini 217,86 EUR“.

1. Višje sodišče v Ljubljani je s sklepom I Cpg 710/2021 z dne 31. 1. 2021 delno ugodilo pritožbi druge toženke zoper sklep o stroških (II. točko izreka sodbe) Okrožnega sodišča v Ljubljani VII Pg 819/2015 z dne 21. 5. 2019. Sklep o stroških je spremenilo tako, da je tožeči stranki naložilo povrniti drugi toženki poleg z izpodbijano sobo že priznanih 9.563,03 EUR še 443,59 EUR v roku 15 dni, v primeru zamude zakonskimi zamudnimi obrestmi od poteka 15 dnevnega roka dalje (I. točka izreka), v preostalem delu (za znesek 73,75 EUR) pa pritožbo zavrnilo (II. točka izreka).

2. Druga toženka je 18. 2. 2022 vložila predlog za izdajo dopolnilnega sklepa o stroških pritožbenega postopka. Navaja, da pritožbeno sodišče po pomoti ni odločilo o njenih pritožbenih stroških, ki jih je priglasila na zadnji (4.) strani pritožbe, zato predlaga, da o njih odloči.

4. Če sodišče ni odločilo o vseh zahtevkih, o katerih bi moralo odločiti s sodbo, ali ni odločilo o delu zahtevka, lahko stranka v petnajstih dneh od prejema sklepa predlaga sodišču, naj se sklep dopolni (prvi odstavek 325. člena Zakon o pravdnem postopku – ZPP). Določbe, ki urejajo dopolnilno sodbo, veljajo smiselno tudi za sklepe (332. člen ZPP).

5. Po pregledu zadeve je pritožbeno sodišče ugotovilo, da je res spregledalo priglašene pritožbene stroške druge toženke na zadnji (4.) strani pritožbe (list. št. spisa 222-223). Ker o pritožbenih stroških ni odločilo, zato o njih odloča s tem sklepom.

6. Druga toženka s pritožbo ni uspela zgolj s sorazmerno majhnim delom (73,75 EUR od zahtevanih 517,23 EUR), zaradi tega pa niso nastali posebni stroški, zato je upravičena do povrnitve celotnih zahtevanih stroškov pritožbenega postopka (154. in 165. člen ZPP). Le-te je pritožbeno sodišče odmerilo po priglašenem stroškovniku in v skladu z Odvetniško tarifo (OT). Potrebni stroški druge toženke znašajo 250 točk za nagrado za redno pravno sredstvo (tar. št. 21/1 OT), 2 odstotka (oziroma 5 točk) materialnih stroškov (tretji odstavek 11. člena OT), 22 odstotkov DDV na odvetniške storitve in sodno takso v višini 31,20 EUR, skupaj torej 217,86 EUR. Ker druga toženka ni izkazala, da bi imela s pritožbo dejanske materialne stroške v višini 50 točk (20 EUR), ji je pritožbeno sodišče priznalo materialne stroške v pavšalnem znesku 2 odstotkov.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 325, 325/1, 332

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep Rg 92/2022
Sodna praksa višjih sodišč, 2022-06-09

Milojka Fatur Jesenko (preds.), Lidija Leskošek (poroč.), Valerija Jelen Kosi

spor o pristojnosti - krajevna in stvarna pristojnost - subjektivni kriterij za gospodarski spor - Javni štipendijski, razvojni, invalidski in preživninski sklad Republike Slovenije

Tožeča stranka ni subjekt, za katerega veljajo pravila o gospodarskih sporih po prvem odstavku 481. člena ZPP (gospodarska družba, zavod, zadruga, država ali lokalna skupnost, podjetnik posameznik), zato ne izpolnjuje personalnega kriterija za sojenje po določbah ZPP o gospodarskih sporih. V tem sporu tožeča stranka tudi ne nastopa kot stranka na podlagi posebnega zakona, ker vtožuje terjatev iz naslova kršitve pogodbe o neposrednem sofinanciranju štipendij. Gre torej za civilnopravno pogodbeno razmerje med strankama, o katerem je pristojno odločati pravdno sodišče.

Za odločanje v sporu je stvarno in krajevno pristojno Okrajno sodišče v Žalcu.

1. Okrožno sodišče v Ljubljani, ki mu je bila zadeva na podlagi sklepa Okrajnega sodišča v Ljubljani št. VL 15590/2022 z dne 16. 3. 2022 odstopljena v reševanje kot stvarno in krajevno pristojnemu sodišču, je sprožilo spor o pristojnosti na podlagi 24. člena Zakona o pravdnem postopku - ZPP.

2. Razlogi, zaradi katerih Okrožno sodišče v Ljubljani meni, da ni stvarno pristojno za reševanje tega spora, so utemeljeni.

3. Tožeča stranka ni subjekt, za katerega veljajo pravila o gospodarskih sporih po prvem odstavku 481. člena ZPP (gospodarska družba, zavod, zadruga, država ali lokalna skupnost, podjetnik posameznik), zato ne izpolnjuje personalnega kriterija za sojenje po določbah ZPP o gospodarskih sporih.

4. Po drugem odstavku 482. člena ZPP veljajo pravila v postopku o gospodarskih sporih tudi v sporih med osebami iz 481. člena in 1. do 3. točke prvega odstavka 482. člena ter državnimi organi in organizacijami z javnimi pooblastili, kadar te nastopajo v pravdi kot stranke na podlagi posebnega zakona. V tem sporu tožeča stranka tudi ne nastopa kot stranka na podlagi posebnega zakona, ker vtožuje terjatev iz naslova kršitve pogodbe o neposrednem sofinanciranju štipendij. Gre torej za civilnopravno pogodbeno razmerje med strankama, o katerem je pristojno odločati pravdno sodišče.

5. Pristojnost okrožnega sodišča tudi ni utemeljena s kakšnim drugim kriterijem iz drugega odstavka 32. člena ZPP, kot tudi ne z vrednostjo spornega predmeta, ki ne presega 20.000,00 EUR. Glede na vrednost spornega predmeta in z ozirom na dejstvo, da ima tožena stranka sedež v ... v Savinjski dolini (48. člen ZPP), je za sojenje v tem sporu stvarno in krajevno pristojno Okrajno sodišče v Žalcu.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 24, 48, 481, 481/1, 482, 482/2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep II Cp 277/2022
Sodna praksa višjih sodišč, 2022-04-21

Katarina Marolt Kuret (preds.), Alenka Kobal Velkavrh (poroč.), Bojan Breznik

prekinitev postopka zaradi smrti stranke - smrt pooblastitelja - smrt predlagatelja - smrt stranke ni razlog za prekinitev postopka - pooblastilo pooblaščenca - procesno učinkovanje pooblastilnega razmerja

Postopek se prekine le, če med postopkom umre stranka, ki je ne zastopa pooblaščenec. Procesno pooblastilo s smrtjo stranke namreč ne preneha. V predmetnem nepravdnem postopku je druga predlagateljica imela pooblaščenca, odvetniško pisarno A. A., zato je sodišče prve stopnje ravnalo pravilno, ko je postopek nadaljevalo brez prekinitve.

I. Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

II.Odločitev o pritožbenih stroških se pridrži za končno odločbo.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom zavrnilo predlog predlagateljev za prekinitev postopka.

2. Pooblaščenec predlagateljev je zoper sklep vložil pravočasno pritožbo zaradi kršitev določb postopka s predlogom, da pritožbeno sodišče izpodbijani sklep spremeni tako, da ugodi predlogu za prekinitev postopka, podrejeno pa, da izpodbijani sklep razveljavi in zadevo vrne v ponovni postopek in odločitev prvostopenjskemu sodišču. Navaja, da je druga predlagateljica tekom postopka umrla, zapuščinski postopek po njej ni bil končan, niti ne obstaja pooblaščenec za zastopanje druge predlagateljice ter dedičev.

3. Prva nasprotna udeleženka je na pritožbo odgovorila in predlaga njeno zavrnitev.

5. Po določilu 1. točke 205. člena Zakona o pravdnem postopku

v zvezi z 42. členom Zakona v nepravdnem postopku

, se postopek prekine, če stranka umre ali zgubi pravdno sposobnost, pa v pravdi nima pooblaščenca. Iz navedenega torej sledi, da se postopek prekine le, če med postopkom umre stranka, ki je ne zastopa pooblaščenec. Procesno pooblastilo s smrtjo stranke namreč ne preneha.

6. V predmetnem nepravdnem postopku je druga predlagateljica imela pooblaščenca, odvetniško pisarno A. A., zato je sodišče prve stopnje ravnalo pravilno, ko je postopek nadaljevalo brez prekinitve. Pooblaščenec je od smrti pooblastiteljice B. B. dalje pooblaščenec njenih dedičev, in sicer dokler mu dediči pooblastila ne prekličejo (prvi odstavek 100. člena ZPP)

. Iz vloge pooblaščenca z dne 9. 7. 2021 ne izhaja, da bi pooblaščenec dedičem zastopanje odpovedal ali da bi mu dediči odpovedali oziroma preklicali pooblastilo za zastopanje.

7. Glede na navedeno je pritožbeno sodišče pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

8. Odločitev o pritožbenih stroških se pridrži za končno odločbo.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 205, 205/1, 205/1-1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep II Cp 740/2022
Sodna praksa višjih sodišč, 2022-05-23

pravice stranskega intervenienta - pritožba stranskega intervenienta - procesna upravičenja stranskega intervenienta - stranski intervenient

Stranski intervenient na strani druge toženke v pravdi ne more doseči zamenjave pooblaščenke prve toženke, saj ima ta izključno pravico, da se odloči, kdo jo bo v pravdi zastopal.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo ugovor stranskega intervenienta v zvezi z zastopanjem prve toženke.

2. Zoper sklep vlaga pritožbo stranski intervenient, ki navaja, da so lahko pravdna dejanja prve toženke v nasprotju z njegovimi interesi. Sodišče je spregledalo pomembno okoliščino, da pooblaščenka prve toženke ni ekonomsko neodvisna, saj je zaposlena pri njeni članici, in sicer Zavarovalnici X., d. d. Večje angažiranje pooblaščenke v sferi dokazovanja neobstoja jamstva po zavarovanju avtomobilske odgovornosti, bi pomenilo, da bi morala vstopiti na področje splošne civilne odgovornosti, s tem pa bi delala v škodo svojemu delodajalcu. Zanjo bi to predstavljalo nevaren položaj, saj bi bila lahko izpostavljena individualni krivdni odgovornosti nasproti prvi toženki, če bi ji bilo dokazano nestrokovno zastopanje, ali pa odgovornosti lastnemu delodajalcu, če bi mu s strokovnim zastopanjem povzročila škodo. Kolizija interesov je jasno izražena, zato naj sodišče prvi toženki s sklepom naloži, da v zadevi pooblasti drugega pooblaščenca.

4. Stranski intervenient na strani druge toženke v pravdi ne more doseči zamenjave pooblaščenke prve toženke, saj ima ta izključno pravico, da se odloči, kdo jo bo v pravdi zastopal. O tem so razlogi izpodbijanega sklepa v 3. in 4. točki pravilni in se pritožbeno sodišče v izogib ponavljanju nanje v celoti sklicuje.

5. Stranskemu intervenientu se sicer lahko poraja dvom v korektnost zastopanja prve toženke zaradi delovnega razmerja pooblaščenke pri njeni članici, pri kateri ima druga toženka zavarovano splošno civilno odgovornost, a mu ta ne omogoča vpliva na mandatno razmerje med prvo toženko in njeno pooblaščenko. Njegova naloga v postopku je, da s svojimi ravnanji prepreči slabo pravdanje druge toženke, ob njeni pasivnosti zagotovi, da se dejansko stanje ustrezno razišče in materialno pravo pravilno uporabi, pri čemer pooblaščenka prve toženke na njegove procesne pravice ne more vplivati.

6. Ker pritožba ni utemeljena, jo je pritožbeno sodišče zavrnilo in potrdilo izpodbijani sklep na podlagi 2. točke 365. člena ZPP.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 199, 201, 201/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSM Sklep II Kp 56924/2017
Sodna praksa višjih sodišč, 2022-02-10

Melita Puhr (preds.), mag. Aleksander Karakaš (poroč.), Zdenka Klarič

stroški kazenskega postopka - krivdni stroški - stroški prisilne privedbe - izmikanje vabilu - stroški vročanja - dosegljivost

Pritožbi obsojenega A. A. se ugodi in sklep sodišča prve stopnje spremeni tako, da se obsojenemu po prvem odstavku 94. člena Zakona o kazenskem postopku naloži, da v roku 15 dni po prejemu plačilnega naloga na račun Okrožnega sodišča v Mariboru številka 0110 0845 0163278 plača znesek 89,41 (devetinosemdeset 41/100) EUR kot strošek detektivske agencije B. za vročitev sodnega pisanja.

1. Z uvodoma navedenim sklepom je sodišče prve stopnje obsojenemu A. A. po prvem odstavku 94. člena Zakona o kazenskem postopku (v nadaljevanju ZKP) naložilo plačilo stroškov, nastalih s prisilno privedbo in z vročitvijo sodnega pisanja po detektivski agenciji v skupnem znesku 133,41 EUR.

2. Zoper sklep se je obsojeni pritožil, smiselno zaradi zmotne ugotovitve dejanskega stanja. Razumeti je, da si prizadeva za spremembo sklepa tako, da mu navedeni stroški ne bi bili naloženi.

4. Sodišče druge stopnje je pritrdilo pritožniku, da mu stroški za prisilno privedbo niso bili upravičeno naloženi. Prisilna privedba je bila namreč odrejena za pritožnikovo zaslišanje pred preiskovalno sodnico po drugem odstavku 169. člena ZKP in brez da bi bil predhodno seznanjen z zahtevo za preiskavo. V takšnem položaju se je sodišče druge stopnje strinjalo z ugotovitvijo sodišča prve stopnje, da pritožniku po vseh poizvedovanjih vabila na zaslišanje ni bilo mogoče v redu vročiti, ne pa tudi, da so že zato nastali stroški prisilne privedbe po njegovi krivdi. Pogoj je namreč očitno izmikanje vabilu iz prvega odstavka 194. člena ZKP, za kar pa naslovnik mora predhodno vedeti. Ker to zaradi pritožnikove ne seznanjenosti z zahtevo za preiskavo ni bilo izkazano, mu je sodišče druge stopnje v delu pritožbenih prizadevanj sledilo.

5. Drugače je glede stroškov, povezanih z vročitvijo sodnega pisanja. Po pravilnih ugotovitvah sodišča prve stopnje je bil predmet vročitve sodba višjega sodišča, ko je bil torej pritožnik že seznanjen z dejstvom, da se nahaja v kazenskem postopku ter pravicami in dolžnostmi, ki jih sme uresničevati oziroma jih mora spoštovati. Med dolžnostmi je na prvem mestu dosegljivost iz četrtega odstavka 193. člena ZKP, ki je pritožnik po pravilnih ugotovitvah sodišča prve stopnje ni spoštoval in so mu bili potem tudi stroški, povezani z vročanjem zgornje sodbe, kot krivdni stroški upravičeno naloženi.

6. Obrazložena odločba sodišča druge stopnje temelji na tretjem odstavku 402. člena ZKP.

7. Sodna taksa ni bila določena, ker je bilo s to odločbo delno odločeno obsojencu v korist (drugi odstavek 98. člena ZKP).

Zakon o kazenskem postopku (1994) - ZKP  - člen 94, 94/1, 193, 193/4, 194, 194/1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.