VSM Sklep V Kp 6191/2016
Sodna praksa višjih sodišč, 2022-01-12

Leonida Jerman (preds.), Zdenka Klarič (poroč.), Miro Lešnik

predlog za izločitev dokazov - zavrnitev predloga - odločba brez razlogov

Sicer pa iz razlogov napadenega sklepa ne izhajajo razlogi o samem predlogu zagovornika obdolženca za izločitev dokazov, ki jih pritožba utemeljeno pogreša, gre pa za razloge o odločilnih dejstvih. Sodišče prve stopnje bi v napadenem sklepu zato moralo na trditve zagovornika obdolženca, podane v predlogu, odgovoriti oziroma v zvezi s tem navesti ustrezne razloge, ki pa jih napadeni sklep nima.

Pritožbi zagovornika obdolženega A. A. se ugodi in sklep sodišča prve stopnje razveljavi.

1. Z napadenim sklepom je sodišče prve stopnje na podlagi drugega odstavka 83. člena in drugega odstavka 285.e člena Zakona o kazenskem postopku (v nadaljevanju ZKP) predlog zagovornika obdolženega A. A. zavrnilo kot neutemeljen.

2. Zoper tak sklep se je pritožil zagovornik iz vseh pritožbenih razlogov, s predlogom pritožbenemu sodišču, da iz spisa izloči nedovoljene dokaze oziroma, da napadeni sklep razveljavi in vrne zadevo sodišču prve stopnje v ponovno odločanje.

4. Zagovornik obdolženega z navedbami, da je napadeni sklep nejasen in nepopoln, saj iz obrazložitve ne izhaja zakaj je pri obdolženem potrebno opraviti tako grob poseg v zasebnost, kot je oprava hišne preiskave, uveljavlja bistveno kršitev določb kazenskega postopka iz člena 371/I-11 ZKP. Uveljavljana kršitev je po oceni pritožbenega sodišča podana, saj dejansko iz razlogov napadenega sklepa ni moč razbrati, na katerih listinah, ki so povezane s posameznimi obdolženci, temelji utemeljen sum, da je obdolženi storil očitano mu kaznivo dejanje. Sodišče prve stopnje namreč v napadenem sklepu ne navede poročila NFL in pisne prijave oškodovane družbe, niti ne navaja razlogov, ki bi utemeljevali oziroma povezovali navedeno z obdolženim, niti ne navede katere so tiste listine, ki naj bi bile povezane s posameznimi obdolženci, predvsem pa z obdolženim A. A. Zaradi tega je pritožba zagovornika, ki navedeno uveljavlja, utemeljena, saj iz razlogov napadenega sklepa ni razbrati na kakšen način je obdolženi A. A. povezan s kaznivim dejanjem in kateri so tisti razlogi, ki utemeljujejo utemeljen sum, niti to ne izhaja iz odredbe o hišni preiskavi in se je zato ne da niti preizkusiti. Na ta način pa je obrambi odvzeta pravica do pravnega sredstva, ki je lahko učinkovita le, če je sodišče prve stopnje svojo odločbo konkretno obrazložilo, kar pa v obravnavani zadevi ni primer, kot to utemeljeno graja zagovornik.

5. Pritožbeno sodišče še navaja, da je za obstoj potrebnega dokaznega standarda verjetnosti, navesti razloge, na podlagi katerih se hišna preiskava odreja, jih konkretizirati oziroma obrazložiti, kar je potrebno storiti še pred posegom v zasebnost posameznika in to do te mere, da razumnega človeka prepričajo o utemeljenih razlogih za sum. Sicer pa iz razlogov napadenega sklepa ne izhajajo razlogi o samem predlogu zagovornika obdolženca za izločitev dokazov, ki jih pritožba utemeljeno pogreša, gre pa za razloge o odločilnih dejstvih. Sodišče prve stopnje bi v napadenem sklepu zato moralo na trditve zagovornika obdolženca, podane v predlogu, odgovoriti oziroma v zvezi s tem navesti ustrezne razloge, ki pa jih napadeni sklep nima.

6. Gre za bistveno kršitev določb kazenskega postopka, ki ima vselej za posledico razveljavitev sodne odločbe in vrnitev zadeve v novo odločanje. Zato je pritožbeno sodišče pritožbi zagovornika obdolženca ugodilo in odločilo, kot izhaja iz izreka tega sklepa. Pri ponovnem odločanju bo sodišče prve stopnje moralo odpraviti ugotovljeno bistveno kršitev določb kazenskega postopka tako, da bo tehtno ocenilo odredbo preiskovalnega sodnika in navedbe zagovornika iz predloga za izločitev dokazov.

7. Obrazloženost odredbe za hišno preiskavo je potrebno tolmačiti kot ključno predpostavko oziroma pogoj za njeno izdajo, realizacija katere pa je pridržana v nadaljevanju organom odkrivanja. Obrazloženost odredbe, ki je sodna odločba in je kot taka izrecno zapovedana v prvem odstavku 215. člena ZKP, predstavlja procesni standard, ki ga je sodišče, ko odloča o utemeljenosti zahteve za izločitev, dolžno presojati po ustaljeni sodni praksi.

8. Sklep pritožbenega sodišča temelji na določbah tretjega odstavka 402. člena ZKP.

Zakon o kazenskem postopku (1994) - ZKP  - člen 83, 83/2, 285.e, 285.e/2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.