TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSL Sklep II Cp 1536/2018
Sodna praksa višjih sodišč, 2018-12-18

zapuščinski postopek - stranke v zapuščinskem postopku - odgovornost dediča za zapustnikov dolg - upnik kot stranka v zapuščinskem postopku - pravica do pritožbe - pritožba zoper sklep o dedovanju - ločitev zapuščine

Upnik, ki ni zahteval ločitve zapuščine, sam po sebi ni stranka zapuščinskega postopka in nima pravice do pritožbe zoper sklep o dedovanju. Učinki pravnomočnosti izpodbijanega sklepa se nanj ne raztezajo in sklep na pravico pritožnice, da terja dediče za dolgove zapustnice, ne vpliva.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom odločilo, da se pritožba S. H. P. z dne 7. 5. 2018 zoper sklep o dedovanju po pok. A. P. z dne 12. 1. 2018 na podlagi 3. odst. 343. čl. Zakona o pravdnem postopku (ZPP) zavrže kot nedovoljena, ker jo je vložila oseba, ki ni stranka v tem postopku.

2. Zoper navedeni sklep se je pravočasno pritožila S. H. P. Navaja, da je bila pok. A. P. njena dolžnica in meni, da ima kot upnica pravico do pritožbe. Pojasnjuje, koliko in na podlagi česa naj bi ji bila pok. A. P. dolžna in navaja zapustničino premoženje, iz katerega bi se poplačala. Predlaga razveljavitev sklepa.

4. Prvostopenjsko sodišče je pravilno ugotovilo, da je pritožbo vložila oseba, ki nima procesne legitimacije za njeno vložitev. Kot pritožnica sama navaja, ni zapustničina dedinja, pač pa je bila njena upnica. S sklepom o dedovanju se razglasijo zapustnikovi dediči (1. odst. 214. čl. zakona o dedovanju - ZD). Dedič je odgovoren za zapustnikove dolgove do višine vrednosti podedovanega premoženja (1. odst. 142. čl. ZD). Po 1. odst. 143. čl. ZD lahko zapustnikovi upniki zahtevajo v treh mesecih od uvedbe dedovanja, da se zapuščina loči od dedičevega premoženja. Zapustnikovi upniki, ki so zahtevali tako ločitev, lahko zahtevajo plačilo svojih terjatev samo iz zapuščinskega premoženja (2. odst. 143. čl. ZD).

5. Pritožnica ne navaja, da bi (pravočasno) zahtevala ločitev zapuščine. Upnik, ki ni zahteval ločitve zapuščine, sam po sebi ni stranka zapuščinskega postopka in nima pravice do pritožbe zoper sklep o dedovanju. Učinki pravnomočnosti izpodbijanega sklepa se nanj ne raztezajo in sklep na pravico pritožnice, da terja dediče za dolgove zapustnice, ne vpliva. Po 220. čl. ZD pravnomočen sklep o dedovanju veže stranke, ki so sodelovale v postopku, a le glede pravice do dedovanja ali do volila. Sicer pa smejo udeleženci zapuščinskega postopka po pravnomočnosti sklepa o dedovanju vlagati tožbe, s katerimi uveljavljajo svojo lastninsko pravico na kateremkoli veljavnem pravnem temelju, razen na dednopravnem.

6. Pritožbo je bilo zato treba zavrniti in potrditi sklep sodišča prve stopnje (2. odst. 365. čl. ZPP).

Zakon o dedovanju (1976) - ZD  - člen 175, 142, 142/1, 143, 143/1, 143/2, 214, 214/1, 220, 343, 343/3

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep I Cp 1595/2019
Sodna praksa višjih sodišč, 2019-11-20

dr. Vesna Bergant Rakočević (preds.), Matjaž Voglar (poroč.), Brigita Markovič

nedovoljena pritožba - zavrženje pritožbe - zastopanje v postopku pred višjim sodiščem - vložitev pritožbe po pooblaščencu, ki je odvetnik ali oseba s pravniškim državnim izpitom

Ker lahko v postopku pred okrožnim, višjim in vrhovnim sodiščem nastopa kot pooblaščenec samo odvetnik ali druga oseba, ki je opravila pravniški državni izpit (tretji odstavek 87. člena ZPP v zvezi s 37. členom ZNP), je pritožba pooblaščenke, ki ni izkazala, da ima opravljen pravniški državni izpit, nedovoljena in jo je pritožbeno sodišče zavrglo (1. točka 365. člena ZPP).

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom nadaljevalo postopek za ugotovitev pripadajočega zemljišča k stavbi I. ulica 4, 6 in 8, L. (I. točka izreka), ugotovilo, da sta udeleženca postopka Skupnost vsakokratnih etažnih lastnikov stavbe I. ulica 4, 6 in 8, L., ter neznani pravni nasledniki Podjetja (II. točka izreka), dopustilo udeležbo M. M. ter T. O. (III. točka izreka) in neznanim pravnim naslednikom Podjetja postavilo skrbnika za poseben primer (IV. točka izreka).

2. Zoper izpodbijani sklep se pritožujejo predlagatelji, ki jih kot pooblaščeni upravnik zastopa A., d. d., in sicer izrecno zoper II. in III. točko izreka sklepa.

4. V pritožbenem postopku zakonitega zastopnika pritožnikov – upravnika A., d. d., zastopa pooblaščenka M. B. Imenovana nima pravniškega državnega izpita, saj dokazil o tem ni predložila niti v roku, ki ga je sodišče določilo z dopisom z dne 21. 3. 2019. Ker lahko v postopku pred okrožnim, višjim in vrhovnim sodiščem nastopa kot pooblaščenec samo odvetnik ali druga oseba, ki je opravila pravniški državni izpit (tretji odstavek 87. člena Zakona o pravdnem postopku – ZPP v zvezi s 37. členom Zakona o nepravdnem postopku – ZNP), je pritožba pooblaščenke, ki ni izkazala, da ima opravljen pravniški državni izpit, nedovoljena in jo je pritožbeno sodišče zavrglo (1. točka 365. člena ZPP).

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 87, 87/3

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep II Cp 1919/2019
Sodna praksa višjih sodišč, 2019-12-19

predlog za izdajo dodatnega sklepa o dedovanju - predmet dedovanja

Po ugotovitvi, da zapustnik ni lastnik obravnavane parcele, pač pa je lastnik njegov (prav tako) pokojni oče, je sodišče prve stopnje pravilno predlog za izdajo dodatnega sklepa o dedovanju po zapustniku zavrnilo. Predlog za izdajo dodatnega sklepa o dedovanju bo obravnavalo v drugi zapuščinski zadevi.

Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijani sklep.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo predlog dediča A. A. za izdajo dodatnega sklepa o dedovanju, ker je ugotovilo, da zapustnik B. B. v zemljiški knjigi ni vpisan kot lastnik nepremičnine, glede katere dedič predlaga izdajo dodatnega sklepa o dedovanju.

2. Laično pritožbo je vložila dedinja C. C. Navaja, da: „se dediči ne strinjajo in obenem predlagajo, da se postopek obnovi po pokojnem D. D., rojenem ... 1910, umrl ... 1983“. D. D. je bil lastnik nepremičnine parc. št. 1112/2 k.o. X zato dediči predlagajo, da sodišče vloži obravnavano vlogo v spis po pokojnem očetu D. D.

4. A. A. je na zapuščinsko sodišče poslal predlog za spremembo lastništva parc. št. 1112/2 k.o. X. Prošnjo je označil z opravilno številko III D 2267/2016, zato je bila vložena v spis, ki se je vodi pod to opravilno številko. Gre pa za zapuščinsko zadevo po pokojnem B. B. Po ugotovitvi, da B. B. ni lastnik navedene parcele, pač pa je lastnik D. D., je sodišče prve stopnje pravilno predlog za izdajo dodatnega sklepa o dedovanju po B. B. zavrnilo. Niso namreč izpolnjeni pogoji iz 221. člena Zakona o dedovanju (ZD).

5. Že v izpodbijanem sklepu je sodišče prve stopnje pojasnilo, da bo predlog vložilo v zapuščinski spis po pokojnem D. D., ki je zemljiškoknjižni lastnik parc. št. 1112/2 k.o. X. Po prejemu predmetne pritožbe, v kateri pritožnica sama potrjuje, da zapustnik B. B. ni lastnik parc. št. 1112/2 k.o. X, je sodišče dedičem še enkrat sporočilo, da bo njihov predlog vložilo v zapuščinski spis po pokojnem D. D., očetu B. B., in dediče pozvalo, naj se izjavijo ali vztrajajo pri vloženi pritožbi. Pritožnica je na sodišče poslala dopis, da vztraja (list. št. 65 spisa), zato je moralo pritožbeno sodišče pritožbo obravnavati in jo iz obrazloženih razlogov zavrniti. Še enkrat pa dedičem pojasnjuje, da bo sodišče prve stopnje predlog za izdajo dodatnega sklepa o dedovanju obravnavalo v drugi zapuščinski zadevi.

6. Izpodbijani sklep je materialnopravno pravilen, pa tudi nobene uradoma upoštevne procesne kršitve, ki so taksativno naštete v drugem odstavku 350. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP)

, ni, zato je treba pritožbo kot neutemeljeno zavrniti in potrditi izpodbijani sklep (2. točka 365. člena ZPP v zvezi s 163. členom ZD).

ZPP se v zapuščinskem postopku uporablja skladno s 163. členom ZD.

Zakon o dedovanju (1976) - ZD  - člen 221

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sodba II Cpg 740/2019
Sodna praksa višjih sodišč, 2019-12-16

spor majhne vrednosti - izpodbijanje dejanskega stanja - nedovoljen pritožbeni razlog - sodnik posameznik

Pritožbeno sodišče je vezano na dejansko stanje, kot ga je ugotovilo sodišče prve stopnje. Zato pritožnica ne more uspeti s pritožbenim vztrajanjem, da s tožečo stranko ni bila v poslovnem razmerju oziroma da ji ničesar več ne dolguje. S temi navedbami namreč uveljavlja pritožbeni razlog zmotne ugotovitve dejanskega stanja, ki v sporih majhne vrednosti ni dovoljen.

Pritožba se zavrne in se izpodbijana sodba potrdi.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo odločilo, da mora tožena stranka tožeči stranki v osmih dneh plačati 266,00 EUR s pripadki in izvršilne stroške v znesku 74,00 EUR s pripadki (I. točka izreka). Hkrati je toženi stranki naložilo plačilo pravdnih stroškov tožeče stranke v višini 266,20 EUR s pripadki (II. točka izreka).

2. Proti tej sodbi se je tožena stranka pravočasno pritožila. Zakonsko predvidenih pritožbenih razlogov ni navedla. Navedla pa je, da s tožečo stranko ni v poslovnem razmerju in da ji ničesar ne dolguje, saj ji je vse obveznosti poravnala. Pritožbenega predloga ni podala.

3. Tožeča stranka na pritožbo ni odgovorila.

5. Tožbeni zahtevek se nanaša na denarno terjatev, ki ne presega 4.000,00 EUR. Zato je sodišče ta gospodarski spor vodilo po določbah postopka v sporih majhne vrednosti (495. člen Zakona o pravdnem postopku, v nadaljevanju: ZPP). Sodbo, izdano v takem postopku, je mogoče izpodbijati le iz razloga zmotne uporabe materialnega prava in absolutne bistvene kršitve postopka (prvi odstavek 458. člen ZPP). O pritožbi zoper sodbo je odločila sodnica posameznica (peti odstavek 458. člena ZPP).

6. Tožeča stranka je od tožene stranke zahtevala plačilo preostanka naročnine na Bonitete.si B., zaračunane z računom št. 0000 z dne 22. 5. 2017, ki je ostal neplačan v znesku 266,00 EUR.

7. Sodišče prve stopnje je ugotovilo, da je bila tožena stranka v obdobju od 13. 5. 2017 do 12. 5. 2018 naročnica Bonitet B., naročnine pa v roku zapadlosti, označenem na računu, ni v celoti poravnala. Zato je tožbenemu zahtevku ugodilo.

8. Pritožbeno sodišče je vezano na dejansko stanje, kot ga je ugotovilo sodišče prve stopnje. Zato pritožnica ne more uspeti s pritožbenim vztrajanjem, da s tožečo stranko ni bila v poslovnem razmerju oziroma da ji ničesar več ne dolguje. S temi navedbami namreč uveljavlja pritožbeni razlog zmotne ugotovitve dejanskega stanja, ki v sporih majhne vrednosti ni dovoljen (prvi odstavek 458. člen ZPP). Drugih pritožbenih navedb tožena stranka ni podala.

9. Glede na navedeno pritožba ni utemeljena. Ker pa pritožbeno sodišče niti ob uradnem preizkusu izpodbijane sodbe ni zaznalo nobenih kršitev iz drugega odstavka 350. člena ZPP, je pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo izpodbijano sodbo (353. člen ZPP).

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 458, 458/1, 458/5, 495

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep II Cp 599/2019
Sodna praksa višjih sodišč, 2019-03-28

predlog za oprostitev, odlog ali obročno plačilo sodne takse - dovoljene pritožbene novote - uradne poizvedbe

Ker je sodišče prve stopnje zaradi odločitve o predlogu za plačilo sodnih taks po uradni dolžnosti samo opravljalo poizvedbe o stanju na toženkinem računu in premoženjskih razmerah, toženka pa v pritožbi navaja, da stanje ni takšno in da ima prepovedi dvigovanja na računu ter za to predloži dokaze, so novote v pritožbi dovoljene. Ker toženka s pridobivanjem podatkov po uradni dolžnosti pred prejemom sklepa ni bila seznanjena, ji ni mogoče šteti v breme, da trditev in dokazov ni predložila prej.

Pritožba se zavrne kot neutemeljena in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo predlog tožene stranke za oprostitev plačila takse za pritožbo in tudi predlog za odlog ali obročno plačilo te takse. Ugotovilo je, da ima nepremičnine, v katerih ne živi, in na računu 6.871,12 EUR.

2. Proti temu sklepu vlaga pritožbo tožena stranka in navaja drugačno dejansko stanje. Nepremičnino je prodala zaradi vračila dolgov. Predloži izvod notarskega zapisa in predlog vpisa kupca v zemljiško knjigo Dn. ... Glede denarja pa navaja, da je račun blokiran na podlagi začasne odredbe ... z dne 10. 10. 2018 in da zato tega denarja ne more dvigniti. Predloži sklep sodišča in sklep o ugovoru zoper začasno odredbo z dne 15. 1. 2019.

4. Sodišče prve stopnje je presojalo predlog tožene stranke za oprostitev plačila sodnih taks. Tožena stranka je navedla, da nima dohodkov in da je na CSD A. dodeljena izredna socialna pomoč v enkratnem znesku. Nato je sodišče po uradni dolžnosti vpogledalo podatke FURS, KDD, register GURS in register transakcijskih računov fizičnih oseb, register vozil in podatkov v zemljiški knjigi. Ugotovilo je, da ima nepremičnino ocenjeno na 107.573,00 EUR, v kateri ne živi in na računu Banke 6.871,12 EUR. Sodišče je ocenjevalo stanje na dan izdaje sklepa, to je 28. februarja 2019.

5. Tožena stranka pa kot novote navaja, da je bila nepremičnina prodana in o tem predloži dokazila (B27 in B28). Za stanje na TRR pa predloži sklep ... z dne 15. 1. 2019 (B30), iz katerega sledi, da je v veljavi ostal sklep o izdaji začasne odredbe, s katero je toženi stranki prepovedano dvigovanje sredstev iz TRR. Sklep ni pravnomočen. Predloži tudi kopijo notarskega zapisa o prodaji nepremičnine, v kateri ne živi in trdi, da je kupnino porabila za vračilo dolga. Vendar o tem ne predloži dokaza. V času odločanja sodišča (28. 2. 2019) je toženka že uredila za začasno odredbo in prodajo, pa tega ni navajala. V pritožbi pa ne predloži takih dokazov, da bi izkazala sicer v tem primeru dovoljene novote. Novote so dovoljene zato, ker je sicer toženka za poizvedbe sodišča po uradni dolžnosti izvedela šele iz sklepa. Vendar njeni dokazi ne potrdijo trditev, da denarja nima (ne na računu ne od prodaje). Odločitev temelji na določbi 365. člena ZPP.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 337, 337/1

Zakon o sodnih taksah (2008) - ZST-1  - člen 11

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSM Sklep II Kp 35293/2015
Sodna praksa višjih sodišč, 2019-05-16

Breda Cerjak Firbas (preds.), mag. Aleksander Karakaš (poroč.), Simona Skorpik

opravičljiv razlog za izostanek z glavne obravnave - pogoji za preložitev naroka - diskrecija sodišča

Opravičljivost razlogov iz obvestila sodišču oziroma prošnje za preložitev glavne obravnave ter posledično ocena pogojev, da bi bila ta opravljena ali preložena, sta v diskreciji sodišča in ne katere od strank ali njihovih strokovnih pomočnikov, ki so se procesnih dejanj prav tako dolžni udeleževati.

I. Pritožba zagovornika obdolženega B. R. se zavrne kot neutemeljena.

II. Obdolženi mora plačati sodno takso v višini 50,00 EUR.

1. Okrožno sodišče v Murski Soboti je kot sodišče prve stopnje 1. 4. 2019 obdolženemu B. R. naložilo, da mora vrniti stroške, povzročene s privedbo po policistih Policijske postaje Maribor I na glavno obravnavo dne 20. 3. 2019 v znesku 43,40 EUR. To je bilo storjeno s sklepom I K 35293/2015.

2. Zoper sklep se je pritožil obdolženčev zagovornik, smiselno zaradi zmotne ugotovitve dejanskega stanja. Pritožbenemu sodišču predlaga, da sklep razveljavi.

4. Pritožnik je uvodoma navedel, da sklep izpodbija v celoti, pritožbeno sodišče pa je po pritožbeni obrazložitvi razbralo, da se ne strinja z ugotovljenimi odločilnimi dejstvi. Pravi namreč, da prisilna privedba ni bila upravičeno odrejena, saj obdolženi vabila za glavno obravnavo z dne 18. 2. 2019 ni prejel, medtem ko je sam sodišče prve stopnje obvestil, da na glavno obravnavo ne bo mogel pristopiti. Pomeni, da sodišče prve stopnje tega dne glavne obravnave tako ali tako ne bi moglo opraviti, zaradi česar se tudi obdolženčev izostanek izkaže za nepomembnega.

6. Glede prvega pritožnik prezre razumljive razloge v 1. točki obrazložitve sklepa, po katerih je bil obdolženi na glavno obravnavo 18. 2. 2019 neposredno vabljen, kar je z zapisnikom o glavni obravnavi z dne 28. 1. 2019 v celoti izkazano. Glede drugega pa pritožbeno sodišče opozarja, da pritožnikova prošnja za preložitev naroka z dne 7. 2. 2019, sploh zaradi zimskih šolskih počitnic še ne pomeni, da bi ji sodišče prve stopnje moralo slediti in ne, da glavne obravnave že zato ne bi moglo opraviti. Opravičljivost razlogov iz obvestila sodišču oziroma prošnje za preložitev glavne obravnave ter posledično ocena pogojev, da bi bila ta opravljena ali preložena, sta v diskreciji sodišča in ne katere od strank ali njihovih strokovnih pomočnikov, ki so se procesnih dejanj prav tako dolžni udeleževati.

7. Po obrazloženem, in ker v pritožbeni obrazložitvi ni zaslediti ničesar več, do česar bi se pritožbeno sodišče v razlogih moralo dodatno opredeliti je o pritožbi zagovornika obdolženega B. R. odločilo tako kot izhaja iz izreka tega sklepa (tretji odstavek 402. člena Zakona o kazenskem postopku - ZKP).

8. Odločba o stroških pritožbenega postopka temelji na tarifni številki 7404 Taksne tarife.

Zakon o kazenskem postopku (1994) - ZKP  - člen 310

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep Rg 48/2019
Sodna praksa višjih sodišč, 2019-03-20

Milojka Fatur Jesenko (preds.), Lidija Leskošek Nikolič (poroč.), Maja Jurak

spor o pristojnosti - krajevna in stvarna pristojnost - postopek v gospodarskih sporih - subjektivni kriterij za gospodarski spor - subjektivni in objektivni kriterij - splošna krajevna pristojnost - stvarna pristojnost okrajnega sodišča

Tožeča stranka je odvetnik, tožena stranka pa društvo oziroma zveza društev. Ker torej niti tožeča niti tožena stranka nista gospodarska subjekta, konkretni spor ne izpolnjuje subjektivnega kriterija (kriterija strank) za uporabo pravil o postopku v gospodarskih sporih. Pristojnost okrožnega sodišča glede na podatke v spisu tudi ni podana po določbah 483. in 484. člena ZPP (objektivni kriterij).

Za odločanje o sporu je stvarno in krajevno pristojno Okrajno sodišče v Ljubljani.

1. Okrožno sodišče v Ljubljani, ki mu je bila zadeva na podlagi sklepa Okrajnega sodišča v Ljubljani VL 116197/2018 z dne 7. 12. 2018 odstopljena v reševanje kot stvarno in krajevno pristojnemu sodišču, je sprožilo spor o pristojnosti na podlagi 24. člena Zakona o pravdnem postopku – ZPP.

2. Razlogi zaradi katerih Okrožno sodišče v Ljubljani meni, da ni stvarno pristojno za reševanje tega spora, so utemeljeni.

3. Tožeča stranka je odvetnik, tožena stranka pa društvo oziroma zveza društev. Ker torej niti tožeča niti tožena stranka nista gospodarska subjekta, konkretni spor ne izpolnjuje subjektivnega kriterija (kriterija strank) za uporabo pravil o postopku v gospodarskih sporih. Pristojnost okrožnega sodišča glede na podatke v spisu tudi ni podana po določbah 483. in 484. člena ZPP (objektivni kriterij). Gre torej za civilno zadevo, za obravnavanje katere je glede na vrednost spornega predmeta, ki ne presega 20.000,00 EUR (prvi odstavek 30. člena ZPP) in glede na sedež tožene stranke (prvi odstavek 47. člena ZPP) stvarno in krajevno pristojno Okrajno sodišče v Ljubljani.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 24, 30, 30/1, 47, 47/1, 483, 484

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep Rg 68/2019
Sodna praksa višjih sodišč, 2019-05-21

Irena Dovnik (preds.), dr. Damjan Orož (poroč.), Andreja Strmčnik Izak

spor o pristojnosti - fizična oseba - nosilec dopolnilne dejavnosti na kmetiji - subjektivni kriterij za gospodarski spor

Tožeča stranka, ki je v predlogu za izvršbo (tožbi) poleg imena in priimka označena še z oznako N.D.D.K., je fizična oseba (nosilec dopolnilne dejavnosti na kmetiji) in ni oseba iz 481. člena Zakona o pravdnem postopku.

Za odločanje v zadevi je pristojno Okrajno sodišče v Ljubljani.

1. Okrajno sodišče v Ljubljani, Centralni oddelek za verodostojno listino, je s sklepom, VL 121367/2018 z dne 30. 1. 2019, odločilo, da bo o zahtevku in stroških odločalo Okrožno sodišče v Ljubljani. Sklep je sprejelo na podlagi drugega odstavka 62. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju – ZIZ.

2. Okrožno sodišče je sprožilo spor o pristojnosti, ki ga je utemeljilo v dopisu z dne 4. 4. 2019 (red. št. 12).

3. Za odločanje je stvarno pristojno Okrajno sodišče v Ljubljani.

4. Vrednost spornega predmeta ne presega 20.000,00 EUR. Tožeča stranka, ki je v predlogu za izvršbo (tožbi) poleg imena in priimka označena še z oznako N.D.D.K., je fizična oseba oziroma zasebnik v smislu četrtega odstavka 180.a člena Zakona o pravdnem postopku – ZPP (nosilec dopolnilne dejavnosti na kmetiji). To ni oseba iz 481. člena ZPP. V zadevi tudi ne gre za spor iz 482. do 484. člena ZPP. Zato je za odločanje o zahtevku in stroških pristojno Okrajno sodišče v Ljubljani, glede na sedež tožene stranke. Višje sodišče razlogov v večjem obsegu ne podaja, saj je o tem pri Vrhovnem sodišču že oblikovana ustaljena sodna praksa (prim. sklep VSRS, III R 11/2016 z dne 20. 5. 2016, in sklep VSRS, III R 40/2018 z dne 13. 6. 2018).

5. Odločitev višjega sodišča temelji na prvem odstavka 24. člena, prvem odstavku 25. člena in prvem odstavku 48. člena ZPP.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 24, 24/1, 25, 25/1, 48, 48/1, 180a, 180a/4, 481, 482, 483, 484

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep II Cp 40/2019
Sodna praksa višjih sodišč, 2019-03-21

zavrženje tožbe - poziv na dopolnitev tožbe - prepozna dopolnitev tožbe - poprava tožbe - vročilnica - javna listina

Ker tožnik tožbe ni popravil oziroma dopolnil v določenem roku, je odločitev sodišča prve stopnje, da se njegova vloga zavrže, pravilna.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom zavrglo tožbo tožeče stranke (tožnika) z dne 2. 10. 2018.

2. Zoper sklep se pritožuje tožnik. Navaja, da je v sklepu razvidno, da je z dopolnitvijo dva dni zamudil. Sklep je prejel nekaj dni kasneje. Prišel je res takrat, kot je zapisalo sodišče, do tožnika je prišel z zamudo. Prosi, da sodišče to upošteva in določi sodnega izvedenca.

4. Sodišče prve stopnje je ugotovilo, da je bilo tožniku s sklepom Okrajnega sodišča v Ljubljani I R 1623/2018 z dne 2. 11. 2018 naloženo, da v roku 8 dni od prejema sklepa tožbo popravi oziroma dopolni tako, da kot toženo stranko označi osebo, ki bo imela sposobnost biti stranka, z opozorilom, da bo sodišče v nasprotnem primeru tožbo zavrglo. Navedeni sklep je bil tožniku vročen 8. 11. 2018, rok za dopolnitev oziroma popravo tožbe je potekel 16. 11. 2018. Tožnik dopolnitve do izteka roka sodišču ni dostavil, dostavil jo je 19. 11. 2018. Ker tožba ni bila dopolnjena v roku, postavljenem s strani sodišča, je sodišče tožbo zavrglo (četrti odstavek 108. člena Zakona o pravdnem postopku, ZPP).

5. Tožnik v pritožbi navaja, da je sklep res prišel takrat, kot je to zapisalo sodišče. Navaja, da je sklep do njega prišel z zamudo, vendar te svoje trditve ne pojasni, niti zanjo ne predloži nobenega dokaza. Vročilnica je javna listina, ki dokazuje resničnost v njej navedenega. Iz vročilnice, pripete k list. št. 9, izhaja, da je tožnik sklep prejel 8. 11. 2018. Ker tožnik tožbe ni popravil oziroma dopolnil v določenem roku, je odločitev sodišča prve stopnje, da se njegova vloga zavrže, pravilna in skladna s četrtim odstavkom 108. člena ZPP. Sodišče druge stopnje je zato pritožbo zavrnilo in sklep sodišča prve stopnje potrdilo (2. točka 365. člena ZPP).

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 108, 108/4

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.