VSM Sklep I Ip 795/2018
Sodna praksa višjih sodišč, 2019-02-28

izterjava preživnine - ugovor dolžnika - litispendenca v izvršilnem postopku - vročanje odgovora na ugovor dolžniku - kršitev pravice do izjave - istovetnost strank - istovetnost zahtevka - nezapadle občasne terjatve - meje preizkusa po uradni dolžnosti

Hkrati ne smeta teči izvršilna postopka, ki sta identična glede strank, dolžnikove obveznosti in predlaganega izvršilnega sredstva ali predmeta.

V skladu z določilom prvega odstavka 106. člena ZIZ se realizira izvršba za nezapadle obveznosti ob zapadlosti brez ponovne zahteve upnika. V tem primeru ne gre za zavarovanje v okviru predhodne odredbe, ampak izvršilno sodišče v naprej dovoli izvršbo tudi za nezapadle preživninske mesečne dajatve. Nov postopek za navedeno preživninsko terjatev in terjatev pravdnih stroškov ni bil dopusten.

I. Pritožbi dolžnika se delno ugodi in sklep sodišča prve stopnje spremeni tako, da sedaj glasi:

"I. Ugovoru dolžnika se delno ugodi, sklep o izvršbi razveljavi v delu, ki se nanaša na obveznost preživnine za oktober 2015 v višini 46,06 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi in stroške pravdnega postopka v višini 190,58 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi, predlog za izvršbo v tem delu zavrže in v tem obsegu razveljavijo vsa opravljena izvršilna dejanja.

III. Dolžnik krije sam svoje ugovorne stroške."

II. V ostalem se pritožba zavrne in v nespremenjenem delu sklep sodišča prve stopnje potrdi.

III. Dolžnik krije sam svoje pritožbene stroške.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo ugovor dolžnika.

2. Dolžnik v pravočasni pritožbi navaja, da je bil deležen nekorektnega sojenja. Pojasnjuje, da je navedena zadeva povezana z zadevo I 93/2015 na način, da se v tem postopku izterjujeta isti zapadli terjatvi 46,06 EUR preživnine za mesec oktober 2015 in stroški pravdnega postopka v višini 190,58 EUR. Navaja še, da je bil v tem postopku vložen predlog za izvršbo le za nezapadle obveznosti, kar ni dopustno. Navaja, da sta obe terjatvi že bili poplačani v postopku I 93/2015. Meni, da je upnik dobil navedene terjatve poplačane dvakrat. Podaja tudi očitek neobrazloženosti izpodbijanega sklepa. Predlaga spremembo izpodbijanega sklepa tako, da se predlog za izvršbo zavrže, podrejeno pa njegovo razveljavitev in vrnitev zadeve v nov postopek. Priglaša pritožbene stroške.

3. Upnik v odgovoru na pritožbo obširno pojasnjuje potek postopka glede izterjave obravnavane preživnine in obstoj neporavnanih obveznosti. Sklicuje se na pretekle odločitve sodišč in pritrjuje razlogom sodišča prve stopnje.

5. Tudi v izvršilnem postopku mora izvršilno sodišče po uradni dolžnosti paziti na negativno procesno predpostavku litispendence oziroma prepoved sočasnega teka dveh postopkov o isti stvari (tretji odstavek 189. člena Zakona o pravdnem postopku - v nadaljevanju ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ). Ta preizkus je sodišče prve stopnje opustilo. Pravna teorija litispendenco veže na istovetnost strank in istovetnost zahtevka, pri čemer se zavzema za uporabo čiste procesne teorije, po kateri se istovetnost presoja le glede na procesni predlog za sodno varstvo določene vsebine.

6. Predlog za izvršbo kot vloga, s katero se začne izvršilni postopek (prvi odstavek 2. člena ZIZ), vsebuje ob navedbi strank postopka še navedbo izvršilnega naslova, dolžnikove obveznosti in sredstva ali predmeta izvršbe ter drugih podatkov, ki so glede na predmet izvršbe potrebni, da se izvršba lahko opravi (prvi odstavek 40. člena ZIZ). Z izvršilnim predlogom se zahteva sodno varstvo izpolnitve dolžnikove obveznosti s prisilnimi sredstvi (zahtevek za izvršbo).

Bistvena za opredelitev sodnega varstva v izvršilnem postopku je vsebina prisilnih sredstev (izvršilna sredstva in predmeti izvršbe).

Za uveljavitev denarne terjatve, kot je obravnavana zadeva, lahko upnik izbira med prodajo premičnin ali nepremičnin, prenosom denarne terjatve, unovčenjem drugih premoženjskih pravic oziroma materialnih pravic in nematerializiranih vrednostnih papirjev, prodajo deleža družbenika in prenosom sredstev, ki so pri organizacijah, pooblaščenih za plačilni promet (30. člen ZIZ). Po pojasnjenem hkrati ne smeta teči izvršilna postopka, ki sta identična glede strank, dolžnikove obveznosti in predlaganega izvršilnega sredstva ali predmeta.

7. Prav tak primer pa je podan v obravnavani zadevi. Upnik je vložil predlog za izvršbo, dopolnjen z vlogo z dne 8. 11. 2017, za zapadli obveznosti preživnine za oktober 2015 v višini 46,06 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi in stroškov pravdnega postopka 190,58 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi, kot izvršilno sredstvo pa navedel prenos dolžnikovih denarnih sredstev, posebej prejemkov iz pokojninskega zavarovanja. Predlagano izvršbo je sodišče prve stopnje v celoti dovolilo, čeprav je bil sočasno pred istim sodiščem že v teku izvršilni postopek v zadevi I 93/2015 za iste obveznosti in na isto izvršilno sredstvo.

8. Ob zapadlih obveznostih stroškov pravdnega postopka in preživnine za mesec september je namreč sodišče prve stopnje v zadevi I 93/20115 dovolilo tudi izvršbo za še nezapadle mesečne preživninske dajatve v obdobju od oktobra 2015 do septembra 2017. V skladu z določilom prvega odstavka 106. člena ZIZ se realizira izvršba za nezapadle obveznosti ob zapadlosti brez ponovne zahteve upnika. V tem primeru, kot pravilno navaja dolžnik, ne gre za zavarovanje v okviru predhodne odredbe, ampak izvršilno sodišče v naprej dovoli izvršbo tudi za nezapadle preživninske mesečne dajatve. Po pojasnjenem je bila izvršba dovoljena tudi za preživninsko obveznost za mesec oktober 2015. Nov postopek za navedeno preživninsko terjatev in terjatev pravdnih stroškov ni bil dopusten.

9. Procesna predpostavka litispendence pa ni podana v delu, ki se nanaša na zapadlo preživninsko dajatev za mesec oktober 2017 in nezapadle mesečne dajatve v obdobju do 30. 9. 2018. Čeprav je bila dajatev za mesec oktober 2017 navedena v predlogu za izvršbo z dne 16. 10. 2017 kot nezapadla, je očitno, da je bila tedaj že zapadla. Glede na izvršilni naslov zapade mesečna preživninska dajatev vsakega 5. v mesecu za tekoči mesec, zato je bila izvršba v tem delu utemeljeno dovoljena.

10. Praksa sodišča prve stopnje, ko vroča odgovor na ugovor šele sočasno s sklepom o ugovoru ni pravilna, vendar v obravnavani zadevi iz odgovora na ugovor ne izhaja nobena nova vsebina, na katero bi posebej oprlo sodišče prve stopnje svojo odločitev v zvezi z obdobjem od oktobra 2017 do obdobja septembra 2018. Po pojasnjenem upniku ni bila kršena pravica do izjave. Za navedeno obdobje je dolžnik ugovarjal le nedopustnost izterjave nezapadlih obveznosti, kar pa je bilo glede na zapadlost preživninske dajatve za mesec oktober 2017 neutemeljeno. Za nadaljnje mesečne nezapadle obveznosti pa je bila izvršba dovoljena v skladu z določilom prvega odstavka 106. člena ZIZ. Da bi bile tudi te obveznosti plačane, dolžnik ni zatrjeval. Zatrjeval je le plačila ZPIZ po pooblastilu upnika za obdobje do septembra 2016. Na posplošeno zatrjevanje, da mu sodišče prve stopnje ni vročilo vseh listin, pa sodišče druge stopnje ne more odgovoriti.

11. Po pojasnjenem je sodišče druge stopnje pritožbi delno ugodilo in sklep spremenilo, kot izhaja iz izreka (3. točka 365. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ), v ostalem pa pritožbo zavrnilo in v nespremenjenem delu sklep potrdilo (2. točka 365. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ).

12. Ob spremembi odločitve je sodišče druge stopnje odločilo o stroških celotnega postopka (drugi odstavek 165. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ). Ker gre za razmerje med starši in otroki, je sodišče druge stopnje o stroških postopka odločilo po prostem preudarku (414. člen ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ), pri tem pa upoštevalo celovito vsa razmerja med upnikom in dolžnikom pred sodiščem. V postopku I 93/2015 dolžnik ni bil uspešen, kar potrjuje sklep Višjega sodišča v Mariboru I Ip 8/2018, ki ga tudi izpostavlja upnik v odgovoru na pritožbo. Izvršba za iste obveznosti kot v obravnavani zadevi je bila po pojasnjenem potrebna, zgolj procesna napaka, da so bile uveljavljanje hkrati v dveh postopkih, pa ne utemeljuje stroškovne obremenitve upnika, še posebej, ker gre za majhen del predmeta obravnavanega postopka.

Več Galič, A. v: Pravdni postopek, zakon s komentarjem, Uradni list in GV Založba, Ljubljana, 2006, 2. knjiga, str. 221-223. O primernosti čiste procesne teorije za ZPP glej Wedam Lukić D. v: prav tam, str. 192-194.

Več o pomenu izvršbe kot neposredni uresničitvi terjatve s prisilnimi sredstvi glej Rijavec, V.: Civilno izvršilno pravo, GV Založba, Ljubljana, 2003, str. 43 in nasl. Pravna teorija zahtevek za izvršbo, ki je procesnopravne narave, loči od izvršljivega zahtevka, ki je materialnopravne narave in se nanaša na dolžnikovo obveznost. O tem v povezavi z razumevanjem litispendence več Orož, D.: Časovne meje dovolitve dodatne izvršbe, Pravosodni bilten št. 1/2015, str. 193 in 194.

Pravna teorija opredeljuje izvršilna sredstva kot metode, s katerimi se prisilno izvrši upnikova terjatev, izvršilne predmete pa dolžnikove stvari in pravice, na katere se v izvršbi poseže. Hkrati z izvršilnimi predmeti se obravnava tudi osebe, na katere se nanašajo izvršilna dejanja. Prav tam, str. 146 in 152.

Tako tudi VSL sklep III Cp 436/94, VSC sklep I Ip 1138/2009, VSL sklep III Ip 651/2014, VSM sklep I Ip 1084/2016..

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 189, 189/3

Zakon o izvršbi in zavarovanju (1998) - ZIZ  - člen 40, 40/1, 106, 106/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.