VSL Sklep II Cp 1391/2019
Sodna praksa višjih sodišč, 2020-08-19

dr. Peter Rudolf (preds.), Majda Irt (poroč.), Mojca Hribernik

odmera pravdnih stroškov - odločanje o pravdnih stroških - pripoznava tožbenega zahtevka - sodba na podlagi pripoznave - povod toženca za tožbo - pavšalna navedba

Tožnik je v zadostni meri pojasnil razloge, ki so botrovali vložitvi tožbe. Toženka pa je v odgovoru na tožbo le posplošeno navedla, da „povoda za tožbo ni dala, zato ji je tožnik dolžan povrniti pravdne stroške“.

I. Pritožba se zavrne in se v izpodbijanem delu (II. točka izreka) potrdi sklep o stroških postopka sodišča prve stopnje.

II. Pravdni stranki nosita vsaka svoje stroške pritožbenega postopka.

1. Sodišče prve stopnje je izdalo sodbo na podlagi pripoznave, s katero je ugotovilo nepremičnine, navedene v I. točki izreka, ki sodijo v skupno premoženje pravdnih strank. V II. točki izreka je toženki naložilo povračilo 1.574,16 EUR tožnikovih pravdnih stroškov, v primeru zamude s pripadajočimi zakonskimi zamudnimi obrestmi.

2. Zoper odločitev o stroških postopka vlaga toženka pravočasno pritožbo, v kateri kot pritožbena razloga uveljavlja napačno in nepopolno ugotovitev dejanskega stanja ter bistvene kršitve določb pravdnega postopka. Sodišču prve stopnje očita zmotna stališča o neizpolnjenosti pogoja iz 157. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP). Tožnik v tožbi ni zatrjeval, da je za vložitev tožbe odgovorna ona. V odgovoru na tožbo pa je jasno zatrjevala, da za vložitev tožbe ni odgovorna in zanjo ni dala povoda. Sodišče prve stopnje je brez tožnikove trditvene podlage zavzelo stališče o odgovornosti za tožbo. Tožnik je svoje tožbeno stališče spremenil v prvi pripravljalni vlogi, do katere pa se ni mogla opredeliti, ker jo je prejela hkrati s sodbo. Ker se je sodišče prve stopnje nanjo oprlo, je s tem kršilo njeno pravico do izjave, kar predstavlja kršitev 8. točke drugega odstavka 339. člena ZPP, pa tudi kršitev 22. člena Ustave in 6. člena EKČP.

Pritožbenemu sodišču predlaga, da izpodbijano odločitev v stroškovnem delu spremeni in tožniku naloži povračilo njenih pravdnih stroškov. Priglaša stroške pritožbenega postopka.

3. Tožnik v odgovoru na pritožbo pritrjuje argumentaciji, pravnim naziranjem in zaključkom prvega sodišča. Predlaga zavrnitev pritožbe kot neutemeljene in priglaša pritožbene stroške.

5. Toženka je v odgovoru na tožbo pripoznala tožbeni zahtevek, zato je sodišče prve stopnje na podlagi 316. člena ZPP izdalo sodbo na podlagi pripoznave. Pravdne stroške je odmerilo v skladu z načelom uspeha in tožniku stroške priznalo v skladu s priglašenim stroškovnikom. Pri tem ni sledilo toženkinim zatrjevanjem iz odgovora na tožbo, da sta kumulativno izpolnjena oba pogoja iz 157. člena ZPP. V skladu s citirano določbo mora tožnik povrniti pravdne stroške toženki, če slednja ni dala povoda za tožbo in če je pripoznala tožbeni zahtevek v odgovoru na tožbo oz. na glavni obravnavi, preden se je spustila v obravnavanje glavne stvari.

6. Pritožnica zmotno meni, da tožnik ni podal navedb o toženkinem povodu za sprožitev tega pravdnega postopka. V tožbi je jasno navedel, da je bil že v mesecu maju 2018 pripravljen sporazum o ureditvi premoženjskih razmerij, vendar do dokončne sklenitve sporazuma ni prišlo, zato je bil prisiljen ugotovitev in delitev skupnega premoženja uveljavljati v predmetnem pravdnem postopku. V nadaljevanju je pojasnil, da toženka zadev v zvezi z vtoževanimi nepremičninami ni želela rešiti sporazumno, zato je bil prisiljen ugotovitev in delitev skupnega premoženja uveljavljati v sodnem postopku.

7. Principu substanciranega prerekanja je bilo glede na predstavljeno vsebino tožbene naracije zadoščeno. Tožnik je v zadostni meri pojasnil razloge, ki so botrovali vložitvi tožbe. Toženka pa je v odgovoru na tožbo le posplošeno navedla, da „povoda za tožbo ni dala, zato ji je tožnik dolžan povrniti pravdne stroške“. Pri tem ni bistveno toženkino stališče, da v skupno premoženje pravdnih strank sodi tudi gospodarska družba in premičnine v stanovanju, saj se tožnikov tožbeni zahtevek nanaša izključno na nepremičnine. Toženka pa v odgovoru na tožbo ni konkretizirano pojasnila, zakaj se je pred pravdo upirala sporazumni ureditvi razmerij, ki se nanašajo na predmetne nepremičnine.

8. Vsa razlogovanja pritožbe v zvezi s pripravljalno vlogo so pravno neupoštevna. Že tožbena trditvena podlaga glede povoda za vložitev tožbe zadostuje - upoštevaje toženkino posplošeno navedbo glede spornih nepremičnin v odgovoru na tožbo - za sprejeto odločitev.

9. Odločitev o stroških pravdnega postopka je pravilna in ni obremenjena z uveljavljanimi niti uradno upoštevanimi procesnimi kršitvami. Zato je bilo treba pritožbo na podlagi prvega odstavka 166. člena ZPP zavrniti in potrditi odločitev sodišča prve stopnje (2. točka 365. člena ZPP v zvezi z drugim odstavkom 366.a člena ZPP).

10. O pritožbenih stroških je odločeno na podlagi prvega odstavka 165. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 154. člena istega zakona. Pritožnica s pritožbo ni uspela, zato do povračila pritožbenih stroškov ni upravičena. Ker odgovor na pritožbo ni v bistvenem prispeval k razjasnitvi zadeve na pritožbeni stopnji, stroške, ki jih je imel z njim, nosi tožnik sam.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 154, 157, 316

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.