VSL Sodba II Cpg 674/2019
Sodna praksa višjih sodišč, 2020-02-18

CIVILNO PROCESNO PRAVO - OBLIGACIJSKO PRAVO - POGODBENO PRAVO

gospodarski spor majhne vrednosti - načelo hitrosti in ekonomičnosti - načelo koncentracije postopka - nedovoljena pritožbena novota - nedopusten pritožbeni razlog - telefonske in internetne storitve - splošni pogoji pogodbe - odstop od pogodbe - prejem izjave o odpovedi pogodbe - prejem elektronskega sporočila - oblika odstopne izjave - trditveno in dokazno breme

V prvi alineji 8. točke Splošnih pogojev Pogodbe (v nadaljevanju: SPP) je zapisano, da odgovornost za komunikacijo med pogodbenima strankama vedno nosi pošiljatelj, če ti pogoji ne določajo drugače. Da bi drugače določali, iz pritožbe ne izhaja, pritožbeno sodišče pa takega določila ni našlo. Zgolj običajne informativne komunikacije je skladno z drugo alinejo 8. točke teh SPP dovoljeno tožnici dostaviti z elektronsko pošto. Splošno določilo iz prve alineje 8. točke pa je konkretizirano v tretji alineji iste točke. Ta določa, da je treba obvestila o dejstvih, ki imajo za posledice pravne zahtevke, nasprotni stranki dostaviti pisno ali na drug argumentiran način. Tega toženka ni naredila. Glede na navedeno je zmotno pritožbeno stališče, da je sodišče prve stopnje dokazno breme o tem, da je tožnica prejela objavo o odstopu od pogodbe, pravno napačno prevalilo na toženko.

Pritožba se zavrne in se izpodbijana sodba potrdi.

1. Sodišče prve stopnje je sklep o izvršbi Okrajnega sodišča v Ljubljani VL 123465/2017-II z dne 20. 12. 2017 vzdržalo v veljavi v prvem in tretjem odstavku izreka (1. točka) in odločilo, da mora toženka plačati tožnici pravdne stroške v znesku 123,82 EUR s pripadki (2. točka izreka).

2. Ugotovilo je, (1) da so T. d. o. o., (po spremembi firme: U d. o. o.; tožnica), E., d. o. o. iz L. in toženka dne 1. 9. 2011 sklenili pogodbo o zagotavljanju elektronskih komunikacijskih storitev preko kabelskega omrežja za Internet, telefonijo in CAT TV (v nadaljevanju: Pogodba) v toženkinem gostinskem lokalu v T. na naslovu: B., (2) da je toženka 29. 4. 2016 prenehala z obratovanjem lokala in tega dne na lastnico lokala prenesla plačilo komunalnih storitev, (3) da je tožnica toženki za obdobje od 31. 8. 2016 do 31. 3. 2017 izdala osem računov po 30,00 EUR, s katerimi ji je zaračunala mesečno naročnino za paket ... trojček iz Pogodbe, (4) da teh računov toženka ni plačala, (5) da je toženka z elektronskim sporočilom, ki ga je dne 19. 9. 2016 naslovila na tožnico, odstopila od Pogodbe in (6) da je tožnica zanikala prejem odstopne izjave, rekoč, da v svoji podatkovni bazi tega elektronskega obvestila ni zasledila, toženka pa se ni pozanimala, zakaj še naprej prejema račune.

3. Upoštevajoč splošne poslovne pogoje tožnice (v nadaljevanju SPP) je presodilo, da toženka ni odstopila od pogodbe tako, kot predpisuje 8. točka SPP za internet (A 18), niti tako, kot predpisuje 18. točka SPP za telefonijo (A19). Zavzelo je stališče, da je s tem, ko je tožnica zanikala prejem odstopne izjave, trditveno in dokazno breme, da je izjavo predala, prešlo na stran toženke, tega bremena pa toženka ni zmogla.

4. Proti tej sodbi se je toženka pravočasno pritožila. Navedla je, da uveljavlja pritožbeni razlog zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja, iz pritožbenih navedb pa izhaja, da je uveljavljala pritožbeni razlog zmotne uporabe materialnega prava.

5. Tožeča stranka na pritožbo ni odgovorila.

Posebnosti postopka v sporih majhne vrednosti

7. Tožbeni zahtevek se nanaša na denarno terjatev, ki ne presega 4.000,00 EUR. Zato je sodišče ta spor vodilo po tistih določbah Zakona o pravdnem postopku (ZPP), ki veljajo za spore majhne vrednosti (495. člen). V pritožbenem postopku je sodbo, izdano v sporu majhne vrednosti, dovoljeno izpodbijati le zaradi zmotne uporabe materialnega prava in absolutne bistvene kršitve določil pravdnega postopka (prvi odstavek 458. člena ZPP), o čemer je sodišče v pravnem pouku izpodbijane sodbe obe stranki pravilno opozorilo. Iz tega sledi, da z uveljavljanjem pritožbenega razloga zmotene in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja v takem postopku pritožnik ne more uspeti.

8. O pritožbi proti sodbi je na podlagi določila petega odstavka 485. člena ZPP odločila sodnica posameznica.

Postopek v sporih majhne vrednosti je sumarni postopek

9. Glede na to, da se po takem postopku obravnavajo spori z nizko vrednostjo spornega predmeta, je na premisi de minimis non curat praetor v prid načelom ekonomičnosti, koncentracije in hitrosti teh postopkov, načelo kontradiktornosti, neposrednosti in ustnosti postopka zoženo na najnujnejšo možno raven1.

10. Pritožbeno sodišče pa ugotavlja, da je pooblaščenec tožnice v tem sporu zaradi plačila borih 258,13 EUR, vložil pripravljalno vlogo kar na 15 straneh in v njej obširno pojasnjeval (tudi) dejstva, ki so za odločitev o tožbenem zahtevku povsem nepomembna, pa tudi očitno nesporna dejstva. To pa nedvomno nasprotuje načelu ekonomičnosti. Tako obširno pisanje seveda ne predstavlja nikakršnih postopkovnih kršitev. Se pa pritožbeno sodišče sprašuje, kakšne cilje s takim ekstenzivnim zastopanjem svojih strank v sporu majhne vrednosti pooblaščenci pravdnih strank zasledujejo. Lege artis zastopanje od njih zahteva, da svoje pooblastitelje poučijo o pravilih in namenu tovrstnih postopkov ter da tudi sami zasledujejo cilje, ki iz določil ZPP o sumarnem postopku izhajajo.

11. Kot izhaja iz 19. točke obrazložitve izpodbijane sodbe, sodišče prve stopnje ne dvomi, da je toženka na tožnico naslovila elektronsko sporočilo (list. št. 13)2. Zakaj na bi pritožbeno sklicevanje na Zakon o elektronskem podpisovanju in elektronskem podpisu, zadoščalo za presojo, da je bila odjava toženke z dne 19. 9. 2016 pravno veljavna, pritožnica ni pojasnila. Ker pa kaj tekega iz tega zakona ne izhaja, je ta pritožena navedba neutemeljena.

12. Pritožbena navedba, da je bila elektronska pošta toženke spremenjena in da zato nima dokaza o povratni dokumentaciji oziroma potrdila, da je tožnica sporočilo o odjavi prejela, je nedovoljena pritožbena novota, hkrati pa pomeni tudi uveljavljanje pritožbenega razloga zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja, ki pa, kot je zgoraj pojasnjeno, v tem postopku ni upošteven pritožbeno razlog.

13. S pritožbenim zatrjevanjem, da je sodišče prve stopnje napačno presodilo, da je dokazno breme o tem, da je tožnica prejela izjavo o odstopu od Pogodbe na ramenih tožene stranke, pritožnica uveljavlja pritožbeni razlog zmotne uporabe materialnega prava. SPP za telefonijo (A19), ki so bili objavljeni 6. 11. 2007 (21. točka), so začeli veljati še pred spremembo firme tožnice (iz T. v U.). Isto velja za SPP za internet (A18), ki so bili objavljeni 12. 10. 2005 (9. točka), pa tudi SPP za kabelsko televizijo (A20), ki veljajo od 7. 2. 2003 (X. Točka). SPP kot del pogodbenega prava predstavljajo upoštevno materialno pravo, saj sta pravdni stranki Pogodbo sklenili 11. 8. 2011, kar je po sprejetju vseh treh omenjenih SPP. Zato bi jih toženka morala spoštovati.

14. Vsebino relevantnih določil teh SPP o tem, kako je treba odstopiti od pogodbe, je sodišče prve stopnje v 23. točki obrazložitve izpodbijane sodbe pravilno povzelo. Ker je toženka pri tožnici naročila „paket trojček“, torej kombinacijo treh vrst storitev in tudi cel „paket“ hkrati odpovedala, je s Pogodbo skladna le tista odpoved, ki upošteva bodisi določila vseh treh SPP o načinu odpovedi oziroma odstopa od pogodbe, ali pa najstrožja določila enega od teh SPP.

15. V prvi alineji 8. točke SPP (A18) je zapisano, da odgovornost za komunikacijo med pogodbenima strankama vedno nosi pošiljatelj, če ti pogoji ne določajo drugače. Da bi drugače določali, iz pritožbe ne izhaja, pritožbeno sodišče pa takega določila ni našlo. Zgolj običajne informativne komunikacije je skladno z drugo alinejo 8. točke teh SPP dovoljeno tožnici dostaviti z elektronsko pošto. Splošno določilo iz prve alineje 8. točke pa je konkretizirano v tretji alineji iste točke. Ta določa, da je treba obvestila o dejstvih, ki imajo za posledice pravne zahtevke, nasprotni stranki dostaviti pisno ali na drug argumentiran način. Tega toženka ni naredila. Glede na navedeno je zmotno pritožbeno stališče, da je sodišče prve stopnje dokazno breme o tem, da je tožnica prejela objavo o odstopu od pogodbe, pravno napačno prevalilo na toženko.

16. Pritožbeno sodišče razume težave zakonitega zastopnika toženke, ki v pritožbi kratko in jedrnato pojasni, kakšne bolezenske težave je imel leta 2016. Vendar ta okoliščina žal na odločitev o pritožbi ne more imeti vpliva. Če bi toženka odpovedala Pogodbo skladno z določili SPP, pa bi tožnica kljub temu od nje zahtevala plačilo vtoževanih zneskov, bi sodišče njen tožbeni zahtevek zavrnilo. Zato je neutemeljen pritožbeni očitek "da je U. d. o. o. tako močan, da v nobenem primeru proti njemu majhni uporabniki nimajo argumentov za uspeh".

17. Glede na zgornje razloge pritožba ni utemeljena. Ker pritožbeno sodišče niti v okviru uradnega preizkusa izpodbijane sodbe ni zasledilo nobenih tistih kršitev iz drugega odstavka 350. člena ZPP, na katere pazi po uradni dolžnosti, je pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in izpodbijano sodbo potrdilo (353. člen ZPP).

2 (pravilno: stran 10/2).S tem sporočilom (z dne 19. 9. 2016) je toženka tožnico prosila za „preklic storitev“, rekoč da je 21. 3. 2016 zaprla gostinski lokal.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 11, 337, 337/1, 458, 458/1, 458/5, 495, 495/1

Obligacijski zakonik (2001) - OZ  - člen 120

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.