VSL Sklep II Cp 106/2019
Sodna praksa višjih sodišč, 2019-02-27

sodni tolmač - nagrada in stroški sodnega tolmača - zaslišanje s pomočjo tolmača - prevod listin v slovenski jezik - prevajanje - pripombe - pristranskost - pomanjkanje razlogov o odločilnih dejstvih - ugovor

Oba sklepa o odmeri nagrade in stroškov sta pomanjkljiva, saj zgolj ugotavljata, da sta sodna tolmača za ustno prevajanje na naroku oziroma za prevod dokumentacije priglasila nagrado in materialne stroške. Ker ni potrebne obrazložitve, ali sta tolmačenje oziroma prevajanje opravila tako, kot jima je bilo naloženo, je odločitev o nagradi in stroških najmanj preuranjena. Pripomb tožnice na delo obeh sodnih tolmačev, da zaradi neopravljenega dela nimata pravice do nagrade, prvostopenjsko sodišče v izpodbijanem sklepu ni obravnavalo in tudi ni navedlo, zakaj šteje, da sta sodna tolmača delo opravila.

I. Pritožbama se ugodi, izpodbijana sklepa se razveljavita ter se zadeva vrne sodišču prve stopnje v nov postopek.

II. Odločitev o stroških pritožbenega postopka se pridrži za končno odločbo.

1. Sodišče prve stopnje je v obravnavani zadevi s sklepom P 1806/2013-III-269 z dne 19. 6. 2018 sodnemu tolmaču za nemški jezik A. A. za ustno prevajanje na naroku za glavno obravnavo 19. 4. 2018 odmerilo in priznalo nagrado 241,50 EUR ter odredilo od nagrade in stroškov plačilo 8,85 % prispevka za pokojninsko in invalidsko zavarovanje v višini 21,37 EUR ter 0,53 % prispevek za zdravstveno zavarovanje v znesku 1,27 EUR. Ugotovilo, da sodni tolmač ni zavezanec za plačilo davka na dodano vrednost ter odredilo, da se nagrada, stroški in prispevki v skupni višini 264,14 EUR izplačajo iz sredstev tožeče stranke. S sklepom P 1806/2013-III-270 z dne 19. 6. 2018 pa je sklenilo, da se prevajanju B. B. s.p. za pisni prevod dela spisne dokumentacije iz slovenskega jezika v nemški jezik odmeri in prizna nagrada v višini 12.440,40 EUR, ki se nakaže na njen poslovni račun. Ugotovilo je, da sodna tolmačka ni zavezanka za plačilo davka na dodano vrednost ter odredilo, da se nagrada in stroški v skupni višini 12.440,40 EUR izplačajo iz sredstev tožeče stranke.

2. Tožnica se pritožuje zoper oba sklepa, izpodbija ju v celoti in predlaga njuno razveljavitev in ponovno odločanje. V pritožbi zoper prvi sklep o odmeri nagrade in prispevkov sodnemu tolmaču A. A. navaja, da je ob poslušanju zvočnega posnetka zaslišanja priče prof. dr. C. C. ugotovila neskladnosti tolmačenja z dejanskimi izjavami priče. Dne 6. 6. 2018 je podala ugovor zoper tolmačenje zaslišanja priče in v ugovoru natančno opisala vsebinsko najpomembnejše neskladnosti tolmačenja. Ugotavlja nekatere pomembne nepravilnosti prevodov v posameznih delih, celo izpuščanje pomembnih, zato toženo stranko neugodnih izjav priče. Glede odgovora sodnega tolmača izpostavlja, da je neresen, saj je bil imenovan za ustno prevajanje izpovedbe priče iz nemškega jezika v slovenski jezik in obratno, ne pa za tolmačenje "nians" govora ali gestikuliacij ali za izpuščanje delov izjav priče. Sodišču je že predlagala, da omogoči tolmaču dostop do zvočnega posnetka in mu naloži opredelitev do grajanj tožnice, podrejeno pa imenovanje novega sodnega tolmača. Do pridobitve ustreznih popravkov in dopolnitev prevodov tožnica odreka plačilo tolmačenja, ker meni, da ji ne more biti naloženo plačilo stroškov, ki izvirajo iz neustreznega, nepopolnega in pristranskega tolmačenja.

3. V pritožbi proti drugemu sklepu, s katerim je sodišče odmerilo in priznalo nagrado za prevajanje sodni tolmački B. B. s.p., tožnica navaja, da je takoj po vpogledu v prevode ugotovila bistvene napake in nepravilnost. Pravočasno je dne 21. 6. 2018 sodišču posredovala ugovor zoper prevod listin z natančno in strokovno argumentirano analizo prevodov. Ugotovila je, da so izvedeni prevodi nestrokovni, nejasni, nepopolni, v nasprotju z originalnimi listinami, v nasprotju s pravili tolmačenja. Zato tožeči stranki ne more biti naloženo plačilo stroškov, ki izvirajo iz neustreznega in pristranskega tolmačenja. Tolmaču je mogoče odreči plačilo, v kolikor svojega dela ne opravi strokovno oziroma v primeru, da poda prevod očitno neskrbno oziroma nestrokovno. Tožnica je po vpogledu v spis ugotovila, da je sodišče sklep izdalo pred potekom roka, ki ji ga je določilo za podajo ugovorov zoper prevode, njenih ugovorov pa sodni tolmački tudi ni posredovalo. Poudarja, da listine vsebujejo pravno relevantna in strokovno medicinska dejstva, na podlagi katerih bodo izvedenci ugotavljali oziroma razjasnjevali pomembna strokovna dejstva, ki bodo podlaga sodbe, zato je pravilnost prevodov odločilnega pomena. Uporaba prevodov, za katere je ugotovljeno, da so nestrokovni, nepopolni, strokovno neustrezni, nepravilni, napačni in se ne ujemajo z izvirnikom ter so v nasprotju s pravili tolmačenja, v katerih so obsežne priredbe v škodo tožnice in v smeri koristi tožene stranke, bi pomenila ne samo bistvene kršitve pravil postopka, pač pa tudi onemogočeno strokovno delo izvedencev, kar bi vodilo v nepravilnost in nezakonitost sodbe. Ker delo sodne tolmačke ni bilo opravljeno strokovno oziroma je bilo opravljeno v očitnem nasprotju s pravili stroke, ni upravičena do nagrade oziroma povračila stroškov.

4. Sodna tolmača na vročeni pritožbi nista odgovorila.

6. Sodišče prve stopnje je v obravnavani odškodninski zadevi s sklepom z dne 31. 1. 2018 za sodno tolmačko za nemški jezik določilo B. B., z nalogo, da izdela prevod dela dokumentacije v spisu iz slovenskega v nemški jezik, za potrebe tujega sodnega izvedenca. Sodna tolmačka je sodišču predložila zahtevane prevode listin iz slovenskega v nemški jezik ter uveljavljala nagrado in stroške v skupnem znesku 12.470,40 EUR (list. št. 1019 spisa). Sodišče prve stopnje ji je z izpodbijanim sklepom odmerilo in priznalo nagrado v višini 12.440,40 EUR, ki se izplača iz založenega predujma tožeče stranke.

7. S sklepom z dne 22. 3. 2018 pa je prvostopenjsko sodišče za ustno tolmačenje na naroku za glavno obravnavo 19. 4. 2018 določilo sodnega tolmača za nemški jezik A. A. Sodni tolmač je za ustno tolmačenje izpovedbe priče prof. dr. C. C. iz nemškega v slovenski jezik in obratno priglasil nagrado in stroške v skupni višini 241,50 EUR, kar mu je prvostopenjsko sodišče z izpodbijanim sklepom v celoti priznalo in prav tako naložilo izplačilo, skupaj s plačilom zakonsko obveznih prispevkov, iz založenih sredstev predujma tožeče stranke.

8. Sodni tolmač ima pravico do nagrade za svoje delo in pravico do povrnitve stroškov v zvezi z delom na podlagi 249. člena v zvezi s 256. členom Zakona o pravdnem postopku – ZPP in 40. členom Pravilnika o sodnih tolmačih

. Zakon o sodnih izvedencih, sodnih cenilcih in sodnih tolmačih (Uradni list RS, št. 22/2018), ki sedaj ureja to področje, se uporablja šele od 1. 1. 2019. Nagrada se odmerja po določbah 49. člena in nadaljnjih tarife za vrednotenje dela tolmačev. Ob odločanju o nagradi pa mora sodišče naprej ugotoviti, ali je sodni tolmač opravil naloženo delo

, šele nato pa ga mora ovrednotiti skladno s tarifo. To velja še posebno v primerih, ko je očitno sporno, ali je sodni tolmač opravil delo tako, kot mu narekuje 94. člen Zakona o sodiščih – ZS

in prvi odstavek 35. člena Pravilnika o sodnih tolmačih, torej vestno, natančno in po svojem najboljšem znanju.

9. Odločitev o odmeri nagrade in stroškov ter prispevkov bi moralo prvostopenjsko sodišče v tem pogledu obrazložiti tako, da bi jo bilo mogoče vsebinsko preizkusiti. Oba sklepa pa sta v tem pomanjkljiva, saj zgolj ugotavljata, da sta sodna tolmača za ustno tolmačenje na naroku oziroma za prevod dokumentacije priglasila nagrado in materialne stroške. Ker ni potrebne obrazložitve, ali sta tolmačenje oziroma prevajanje opravila tako, kot jima je bilo naloženo, je odločitev o nagradi in stroških najmanj preuranjena, če ne zmotna. Podatki v spisu namreč potrjujejo pritožbene navedbe, da je tožnica takoj, ko je bilo mogoče in v celoti v dodeljenem roku za podajo pripomb, obširno ugovarjala delu obeh izvedencev in jima konkretno očitala številne napake in nepravilnosti prevodov listin oziroma tolmačenja izpovedbe priče, skratka nestrokovno in celo pristransko tolmačenje. Iz podatkov spisa izhaja, da je prvostopenjsko sodišče pripombe tožnice na sodno tolmačenje poslalo v vednost obema tolmačema, ki sta nanje odgovorila. Ker je tožnica konkretno očitala neopravljeno delo obema sodnima tolmačema in jima oporekala pravico do nagrade, je utemeljen njen pritožbeni očitek o procesnih kršitvah, saj prvostopenjsko sodišče v izpodbijanem sklepu ni navedlo, zakaj šteje, da sta sodna tolmača delo opravila.

10. Pritožbi je treba pritrditi tudi v tem, da je v tej zadevi zaradi izjemne občutljivosti vsebin, ki terjajo prevod ter posebnosti prevoda (sodni tolmač mora obvladati tudi terminologijo s področja medicine), pravilnost prevodov listin in izpovedbe prič odločilnega pomena, saj bodo služili tujemu izvedencu za izdelavo izvedenskega mnenja. Tudi zato mora tolmač svoje delo opraviti vestno, natančno in po svojem najboljšem znanju, kot ga zavezuje Pravilnik o sodnih tolmačih. Res je sicer, da sodišče nima potrebnega znanja, da bi samo preverjalo strokovnost izdelanih prevodov oziroma tolmačenja, a kljub temu ne more mimo tega tako, da ugovora tožnice o tem ne obravnava.

11. Pri izdaji izpodbijanih sklepov je zato prvostopenjsko sodišče napačno uporabilo določbe 249. člena v zvezi z 256. členom ZPP ter 49. člena Pravilnika o sodnih tolmačih. Pomanjkanje razlogov o odločilnih dejstvih (14. točka drugega odstavka 339. člena ZPP v zvezi s 366. členom ZPP) pa narekuje razveljavitev sklepov in vrnitev zadev v ponovno odločanje sodišču prve stopnje (3. točka 365. člena ZPP), saj pritožbeno sodišče samo ne more odpraviti opisanih pomanjkljivosti v sklepih. V ponovljenem postopku se bo moralo prvostopenjsko sodišče opredeliti do očitkov pritožnice, da sodna izvedenca tolmačenja oziroma prevajanja nista opravila skrbno in strokovno in jima zato nagrada ne gre ter nasprotnih zagotovil tolmačev, da sta naloženo delo opravila v skladu s stroko.

12. Odločitev o priglašenih pritožbenih stroških je sodišče druge stopnje pridržalo do končnega izida pravde.

Pravilnik o sodnih tolmačih, Uradni list RS, št. 88/2010 s kasnejšimi spremembami, ki je bil še v veljavi ob izdaji izpodbijanih sklepov.

Takšno je tudi stališče sodne prakse v podobnih primerih odmerjanja nagrade in stroškov sodnim izvedencem, primerjaj VSL I Cp 2819/2016, II Cp 98/2017.

Ta je bil ob izdaji izpodbijanih sklepom še v veljavi.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 249, 256, 339, 339/2, 339/2-14, 366

Pravilnik o sodnih tolmačih (2010) - člen 35, 40, 49

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.