VSC Sklep II Cp 353/2020
Sodna praksa višjih sodišč, 2020-09-04

Maša Butenko (preds.), mag. Aleksander Urankar (poroč.), mag. Miran Pritekelj

prisilna hospitalizacija - pogoji - človekove pravice - pogoji za zdravljenje osebe v oddelku pod posebnim nadzorom brez privolitve - ogrožanje življenja - ogrožanje zdravja - povzročanje materialne škode

Pri zadržani osebi je sicer diagnosticirana psihična motnja (manija), zaradi katere ima hudo moteno presojo realnosti in obvladovanja svojega ravnanja, vendar iz konkretnih okoliščin primera ne izhaja ogrožanje, ki se zahteva za izrek ukrepa zdravljenja v oddelku pod posebnim nadzorom brez privolitve.

Izpostavljeno ogrožanje ne izpolnjuje zakonskega standarda ogrožanja življenja in hudega ogrožanja svojega zdravja. Enako pa tudi omenjeno povzročanje premoženjske škode (nespametna poraba denarja, ki ga zadržani očitno v določeni meri ima) ne zadošča zakonskemu standardu povzročanja hude premoženjske škode sebi ali drugim. Ne samo, da ima zadržani že izrečene delne omejitve poslovne sposobnosti (glej zgoraj), ampak pritožba tudi utemeljeno izpostavlja, da je nevarnost nastanka škode njegovim staršem nerealna, saj je nenazadnje odvisna od njihove volje.

Pritožbi se ugodi in se sklep sodišča prve stopnje spremeni tako, da se zadržana oseba odpusti iz zadržanja brez privolitve v oddelku pod posebnim nadzorom Psihiatrične bolnišnice.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom sklenilo, da se zadržana oseba zadrži na zdravljenju v oddelku pod posebnim nadzorom Psihiatrične bolnišnice ...ž za dobo do dveh mesecev, šteto od 25. 8. 2020 dalje.

2. Zoper predmetni sklep je pravočasno pritožbo vložila zadržana oseba sama in po pooblaščenem odvetniku (op. obe vloženi pritožbi se obravnavata enotno, to je kot ena pritožba). V pritožbi, ki jo vlaga sama, meni, da so v izpodbijanem sklepu neresnice, da bi moral sodni izvedenec pridobiti vso obstoječo zdravstveno dokumentacijo, da je čas pridržanja predolg in da se lahko zdravi tudi ambulantno. Opisuje tudi svoj prihod v psihiatrično bolnišnico in dodaja, da je bil prisilno ter brez privolitve hospitaliziran, ter predlaga ponovno korektno obravnavo primera. Pritožbo vlaga tudi pooblaščenec pridržane osebe, in sicer iz vseh pritožbenih razlogov ter s predlogom, naj se izpodbijani sklep spremeni, podredno pa razveljavi in zadeva vrne sodišču prve stopnje v novo odločanje. Izpostavlja, da ravnanja, ki so opisana pod točko 12. izpodbijanega sklepa ne zadoščajo pogojem, ki jih določa Zakon o duševnem zdravju (ZDZdr). Zadržani ni ogrožal niti sebe niti drugih. Ni nasilen ali agresiven ter samomorilno nastrojen. Zakonski pogoj ogrožanja svojega življenja in življenja drugih ni izkazan. Njegova ravnanja tudi ni mogoče šteti kot takšna, da bi bilo ogroženo premoženjsko stanje njega ali njegovih staršev. Zadržani ne razpolaga s premoženjem večje vrednosti, za prepis nepremičnine, ki je v lasti njegovih staršev, pa sta potrebna ustrezen postopek in volja staršev za prenos lastninske pravice. Nevarnost povzročitve hude premoženjske škode ni realna.

4. Zdravljenje v psihiatrični bolnišnici na oddelku pod posebnim nadzorom, ki se izvaja brez privolitve osebe, predstavlja prisilni ukrep, ki močno posega ne le v pravico do osebne svobode (19. člen Ustave Republike Slovenije (URS)), pač pa tudi v pravico do varstva duševne integritete (35. člen URS) in pravico do prostovoljnega zdravljenja (51. člen URS). Vendar z ustavo zagotovljene človekove pravice niso neomejene. Ustava dopušča, zakon (v konkretnem primeru ZDZdr) pa ureja, kdaj je mogoč odvzem človekove prostosti in kdaj je dopusten poseg v pravico do prostovoljnega zdravljenja.

5. Skladno z 39. členom ZDZdr je zdravljenje osebe v oddelku pod posebnim nadzorom brez njene privolitve dopustno, če so izpolnjeni vsi naslednji pogoji:

- če ogroža svoje življenje ali življenje drugih ali če huje ogroža svoje zdravje ali zdravje drugih ali povzroča hudo premoženjsko škodo sebi ali drugim (prva alineja prvega odstavka 39. člena ZDZdr),

- če je ogrožanje iz prejšnje alineje posledica duševne motnje, zaradi katere ima oseba hudo moteno presojo realnosti in sposobnost obvladovati svoje ravnanje (druga alineja prvega odstavka 39. člena ZDZdr) in

- če navedenih vzrokov in ogrožanja iz prve in druge alineje tega odstavka ni mogoče odvrniti z drugimi oblikami pomoči (z zdravljenjem v psihiatrični bolnišnici izven oddelka pod posebnim nadzorom, z ambulantnim zdravljenjem ali z nadzorovano obravnavo).

6. Ugotovljene konkretne okoliščine primera so razvidne že iz izpodbijanega sklepa, zato jih pritožbeno sodišče na tem mestu ne bo podrobneje povzemalo. Pritožba utemeljeno izpostavlja, da v konkretnem primeru niso izpolnjeni vsi zgoraj navedeni pogoji, in sicer po presoji pritožbenega sodišča ni izpolnjen pogoj iz prve alineje prvega odstavka 39. člena ZDZdr. Pri zadržani osebi je sicer diagnosticirana psihična motnja (manija), zaradi katere ima hudo moteno presojo realnosti in obvladovanja svojega ravnanja, vendar iz konkretnih okoliščin primera ne izhaja ogrožanje, ki se zahteva za izrek ukrepa zdravljenja v oddelku pod posebnim nadzorom brez privolitve.

7. Strnjeno velja glede ugotovljenih okoliščin konkretnega primera povzeti, da zadržani ni nasilen ali agresiven ter samomorilno nastrojen. Pri njem je bilo ugotovljeno le verbalno nasilje (op. iz izpodbijanega sklepa izhaja, da je svojemu očetu zabrusil, da naj se spravi na „britof“). Do svojega bolezenskega stanja in jemanja zdravil je nekritičen. Brez zdravljenja bi lahko zabredel v dolgove in njegova motnja bi lahko še napredovala. V bolezenskem stanju pretirano uživa alkohol (op. veliko se zadržuje v gostilni in od tam prihaja pijan; veliko pije), ima pa tudi težave s spanjem (op. v zadnjem obdobju naj bi spal le 2 uri na dan). Omeniti velja še, da je bil v preteklosti že dvakrat hospitaliziran in da mu je bila delno odvzeta poslovna sposobnost (gre za omejitve glede vlaganja kazenskih ovadb in vodenja kazenskih postopkov ter glede razpolaganja s premoženjem in prirejanjem koncertov). Zadržani nima realne presoje glede denarja; starša prepričuje za prepis nepremičnine (op. želi pridobiti sredstva za uresničitev svojih namišljenih velikih projektov); denar zapravlja v gostilni za ljudi, ki ga izkoriščajo; ter kupuje razno razne nepotrebne stvari, čeprav ima minimalne dohodke (prejema socialno pomoč). Njegove dolgove so že plačevali starši.

8. Na podlagi strnjeno povzetih dejanskih okoliščin konkretnega primera je sodišče prve stopnje zmotno zaključilo, da so podani pogoji iz prve alineje prvega odstavka 39. člena ZDZdr. Zadržani po presoji pritožbenega sodišča z izpostavljenimi ravnanji namreč ne ogroža svojega življenja in življenja drugih. Prav tako huje ne ogroža svojega zdravja in sebi ter drugim ne povzroča hude premoženjske škode. Izpostavljene okoliščine, ki so podrobneje opisane v izpodbijanem sklepu, ne dopuščajo sklepa o ogroženosti življenja in hudi ogroženosti zdravja zadržane osebe, pa tudi ne sklepa, da bi bilo zaradi nezdravljenja podano ogrožanje življenja in hudo ogrožanje zdravja. Enako velja glede pogoja povzročanja hude premoženjske škode sebi in drugim. Povedano drugače, izpostavljeno ogrožanje ne izpolnjuje zakonskega standarda ogrožanja življenja in hudega ogrožanja svojega zdravja. Enako pa tudi omenjeno povzročanje premoženjske škode (nespametna poraba denarja, ki ga zadržani očitno v določeni meri ima) ne zadošča zakonskemu standardu povzročanja hude premoženjske škode sebi ali drugim. Ne samo, da ima zadržani že izrečene delne omejitve poslovne sposobnosti (glej zgoraj), ampak pritožba tudi utemeljeno izpostavlja, da je nevarnost nastanka škode njegovim staršem nerealna, saj je nenazadnje odvisna od njihove volje.

9. Ker neizkazanost pogoja iz omenjene prve alineje pomeni, da pogoji za izrek ukrepa po 39. členu ZDZdr (v zvezi s 53. členom ZDZdr) niso izpolnjeni, je pritožbeno sodišče utemeljeni pritožbi ugodilo in izpodbijani sklep spremenilo tako, kot je razvidno iz izreka (3. točka 365. člena ZPP v zvezi s 5. alinejo 358. člena ZPP, 366. členom ZPP, 42. členom Zakona o nepravdnem postopku in 30. členom ZDZdr).

10. Upoštevaje navedeno odločitev pritožbeno sodišče iz razloga nepomembnosti ni presojalo drugih pritožbenih očitkov.

Zakon o duševnem zdravju (2008) - ZDZdr  - člen 39, 53

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.