VSM Sodba IV Kp 53305/2016
Sodna praksa višjih sodišč, 2019-01-17

mag. Aleksander Karakaš (preds.), Zdenka Klarič (poroč.), Leonida Jerman

preklic pogojne obsodbe - izpolnitev posebnega pogoja v pogojni obsodbi

Glede na navedeno tudi pritožbeno sodišče zaključuje, da vzrok neizpolnitve posebnega pogoja na strani obsojenke ni v objektivnih okoliščinah, ki bi jih, kljub pripravljenosti izpolniti svojo obveznost, onemogočale izpolnitev obveznosti, temveč je vzrok neizpolnitve posebnega pogoja v obsojenkinem nekritičnem odnosu do storjenega kaznivega dejanja in njegovih posledic.

I. Pritožba obsojene T.H. se zavrne kot neutemeljena in se potrdi sodba sodišča prve stopnje.

II. Obsojenko se oprosti plačila sodne takse kot stroška pritožbenega postopka.

1. Z napadeno sodbo je sodišče prve stopnje obsojeni T.H. na podlagi četrtega odstavka 506. člena Zakona o kazenskem postopku (v nadaljevanju ZKP) preklicalo pogojno obsodbo, izrečeno s sodbo Okrajnega sodišča v Mariboru I K 53305/2016 z dne 28. 12. 2016, ki je postala pravnomočna dne 17. 1. 2017 in obsojenki s pogojno obsodbo določeno kazen pet mesecev zapora izreklo. Po členu 507 ZKP v zvezi s prvim odstavkom 95. člena ZKP je sodišče prve stopnje obsojenki naložilo plačilo stroškov postopka iz 1. do 5. točke 92. člena ZKP, ki do sedaj niso znani, ter sodno takso v višini 65,00 EUR.

2. Zoper takšno sodbo se je pritožila obsojena smiselno zaradi zmotne ugotovitve dejanskega stanja. Iz njene pritožbe se da razbrati, da se zavzema za to, da se ji pogojna obsodba ne prekliče.

4. Po preizkusu razlogov napadene sodbe in pritožbenih navedb obsojene ter proučitvi podatkov kazenskega spisa pritožbeno sodišče ugotavlja, da je sodišče prve stopnje obsojenki izrečeno pogojno obsodbo utemeljeno preklicalo in ji izreklo določeno zaporno kazen pet mesecev. Za takšno svojo odločitev je sodišče prve stopnje v napadeni sodbi navedlo tehtne in prepričljive razloge, s katerimi v celoti soglaša tudi pritožbeno sodišče.

5. Iz podatkov kazenskega spisa izhaja, da se je obsojena že na prvem naroku za preklic pogojne obsodbe zavezala, da bo oškodovancu plačala dolgovani znesek, zato je sodišče prve stopnje narok za preklic pogojne obsodbe preložilo za dva meseca. Na naroku za preklic pogone obsodbe dne 14. 9. 2018 je predstavnica oškodovanca povedala, da obsojenka še vedno ni plačala ničesar. Sodišče prve stopnje je opravilo poizvedbe iz uradnih evidenc iz katerih izhaja, da je obsojenka v kritičnem času bila zaposlena, za kar je prejemala tudi plačilo v višini kot izhaja iz obrazložitve napadene sodbe. Na podlagi teh poizvedb je sodišče prve stopnje pravilno zaključilo, da bi obsojena v času od pravnomočnosti sodbe, ko je razpolagala z določenimi denarnimi sredstvi lahko začela z vračanjem oziroma plačilom svojega dolga, za kar pa ni pokazala niti najmanjšega interesa. Predstavnica oškodovanca B.V.J. je namreč povedala, da obsojenka z njimi ni vzpostavila nobenega kontakta, da bi se dogovorili o načinu vrnitve dolga, ali da bi poskusila vrniti dolg v manjših obrokih. Na podlagi navedenega sodišče prve stopnje pravilno zaključuje, da so pri obsojenki obstajale takšne objektivne okoliščine, da bi lahko vsaj del svojih dohodkov namenila poravnavi dolga oškodovancu, ter s tem izpolnila poseben pogoj, določen v pogojni obsodbi, za katerega je tekom postopka navajala, da ga bo plačala, kar pa ni storila, kljub temu, da je sodišče prve stopnje na njeno prošnjo narok za preklic pogojne obsodbe dvakrat preložilo in s tem podaljšalo rok za izpolnitev obveznosti.

6. Glede na navedeno tudi pritožbeno sodišče zaključuje, da vzrok neizpolnitve posebnega pogoja na strani obsojenke ni v objektivnih okoliščinah, ki bi jih, kljub pripravljenosti izpolniti svojo obveznost, onemogočale izpolnitev obveznosti, temveč je vzrok neizpolnitve posebnega pogoja v obsojenkinem nekritičnem odnosu do storjenega kaznivega dejanja in njegovih posledic. Obsojena se sicer v svoji laični pritožbi zavzema za izvedbo novih dokazov, ne da bi v pritožbi navedla katere dokaze predlaga, zato se pritožba obsojene ne more preizkusiti. Po oceni pritožbenega sodišča pa je sodišče prve stopnje v obravnavani zadevi glede na izveden dokazni postopek dejansko stanje ugotovilo popolno in pravilno.

7. Iz navedenih razlogov je pritožbeno sodišče, ki pri uradnem preizkusu napadene sodbe ni ugotovilo kršitev na katere je dolžno paziti, pritožbo obsojene zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

8. Na podlagi določbe prvega odstavka 98. člena ZKP v zvezi z določbo četrtega odstavka 95. člena ZKP je sodišče druge stopnje, upoštevaje obsojenkine socialne, premoženjske in statusne razmere, obsojenko oprostilo plačila sodne takse, kot stroška pritožbenega postopka.

Zakon o kazenskem postopku (1994) - ZKP  - člen 506, 506/4

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.