VSL Sklep II Cp 2305/2018
Sodna praksa višjih sodišč, 2019-02-14

odločitev o pravdnih stroških - povrnitev pravdnih stroškov - odmera pravdnih stroškov - obrazloženost stroškovne odločitve - odvetniški stroški - nagrada in stroški odvetnika - samostojna storitev odvetnika

Za obrazložitev odločitve o pravdnih stroških zadošča, da sodišče na stroškovniku, na katerega se v obrazložitvi sodbe ali sklepa sklicuje, označi katere stroške in v kolikšni višini se prizna.

I. Pritožbi se delno ugodi in se sklep sodišča prve stopnje v II. točki izreka spremeni tako, da znesek 1.524,39 EUR zviša za 432,74 EUR.

II. Sicer se pritožba zavrne in se v izpodbijanem, a nespremenjenem delu II. točke izreka potrdi sklep sodišča prve stopnje.

III. Tožnica je dolžna toženki v roku 15 dni od prejema tega sklepa povrniti pritožbene stroške v znesku 183,74 EUR, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od prvega dne po poteku paricijskega roka dalje do plačila.

1. Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje (I) ustavilo postopek zaradi umika tožbe in (II) tožnici naložilo, naj toženki v roku 15 dni povrne njene pravdne stroške v znesku 1.524,39 EUR, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi.

2. Zoper II. točko izreka sklepa se pritožuje toženka iz vseh pritožbenih razlogov po prvem odstavku 338. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP). Pritožbenemu sodišču predlaga, naj pritožbi ugodi in sklep v II. točki izreka spremeni tako, da tožnici naložilo v plačilo pravdne stroške toženke v višini 2.013,40 EUR, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi, hkrati pa naj tožnici naloži tudi plačilo toženkinih pritožbenih stroškov. Sodišče je v obrazložitvi sklepa navedlo, da je toženki priznalo stroške vloge z dne 19. 6. 2018 (tar. št. 19/1 Odvetniške tarife, v nadaljevanju OT), vloge z dne 23. 8. 2018 (tar. št. 19/2 OT) ter dopisa z dne 17. 9. 2018 (tar. št. 19/4 OT), vendar upoštevaje OT in odločitev v izreku temu ni tako. Ker v obrazložitvi ni navedena konkretna višina priznanih odvetniških stroškov v točkah, se sklepa ne da preizkusiti, s čimer je podana absolutna bistvena kršitev določb pravdnega postopka. Podana je tudi kršitev materialnega prava. Toženki pripada glede na OT in vrednost spornega predmeta za vlogo z dne 19. 6. 2018 1.900 točk, za vlogo z dne 23. 8. 2018 1.425 točk, za dopis z dne 17. 9. 2018 pa 50 točk. Toženka je upravičena tudi do povračila stroškov za pribavo treh zemljiškoknjižnih izpiskov v višini 150 točk. Upravičena je tudi do povračila materialnih stroškov v višini 2 % in 22 % DDV. Upoštevaje vse navedeno bi morala biti nagrada odmerjena najmanj v višini 3.595,5 točk oziroma 2.013,40 EUR. Priglaša pritožbene stroške.

3. Tožnica na vročeno pritožbo ni odgovorila.

5. Neutemeljena je pritožbena navedba, da je zaradi pomanjkljive obrazložitve stroškovne odločitve podana absolutna bistvena kršitev določb pravdnega postopka po 14. točki drugega odstavka 339. člena ZPP. Drži sicer, da v obrazložitvi izpodbijanega sklepa ni navedena višina priznanih odvetniških stroškov v točkah, vendar pa je sodna praksa že večkrat poudarila, da za obrazložitev odločitve o pravdnih stroških zadošča, da sodišče na stroškovniku, na katerega se v obrazložitvi sodbe ali sklepa sklicuje, označi katere stroške in v kolikšni višini se prizna.

Tudi v konkretni zadevi je sodišče prve stopnje na stroškovniku toženke (list. št. 114 spisa) označilo, katere stroške je priznalo in v kakšni višini. Odločitev o pravdnih stroških je torej mogoče preizkusiti.

6. Delno utemeljen pa je pritožbeni očitek, da toženki odvetniški stroški niso bili priznani v skladu z OT. Toženka tako pravilno opozarja, da ji ob upoštevanju vrednosti spornega predmeta 204.516,75 EUR pripada nagrada za sestavo prve pripravljalne vloge z dne 19. 6. 2018 v višini 1.900 točk (tar. št. 19/1 OT) in ne v priznani višini 1.800 točk. Nagrada za sestavo druge pripravljalne vloge toženke z dne 23. 8. 2018 v skladu s tar. št. 19/2 OT znaša 1.425 točk in ne priznanih 1.350 točk. Nagrado za sestavo vloge z dne 17. 9. 2018, ki jo tudi omenja toženka v pritožbi, je sodišče prve stopnje odmerilo v višini 50 točk, kar je v skladu s tar. št. 19/4 OT.

7. Toženka pa nima prav, da ji pripada tudi nagrada za pribavo treh zemljiškoknjižnih izpiskov (3 x 50 točk po tar. št. 39/5 OT). Nagrada za pribavo zemljiškoknjižnih izpiskov na podlagi tar. št. 39/5 OT se prizna le, če gre za samostojno storitev (storitev, ki ni zajeta v okviru druge storitve). V konkretnem primeru je toženka zemljiškoknjižne izpiske predložila kot dokaz z vlogo z dne 19. 6. 2018, za sestavo katere ji je bila priznana nagrada v višini 1.425 točk, kar pomeni, da ni šlo za samostojno storitev. Sodišče prve stopnje zato toženki nagrade za pribavo zemljiškoknjižnih izpiskov po tar. št. 39/5 OT utemeljeno ni priznalo.

8. Glede na vse navedeno ter ob upoštevanju, da je sodišče prve stopnje toženki priznalo tudi nagrado za poročilo stranki v višini 50 točk, znaša nagrada za opravljene odvetniške storitve skupaj 3.425 točk. Toženka je v skladu z 11. členom OT upravičena tudi do povračila materialnih stroškov (2% oziroma 1% od skupne vrednosti storitve), ki znašajo 44,25 točk. Ker ji je sodišče prve stopnje iz tega naslova priznalo 65 točk, kar je toženki v korist, tožnica pa se ni pritožila, je pritožbeno sodišče v tem delu upoštevalo odmero prvostopenjskega sodišča. Na priznano nagrado in stroške toženki pripada še 22 % DDV, saj je njena pooblaščenka zavezanka za DDV. Ob upoštevanju vrednosti odvetniške točke 0,459 EUR tako znašajo odvetniška nagrada in stroški (3.490 točk), povečani za 22 % DDV, skupaj 1.954,33 EUR. Navedeni znesek je treba povečati še za sodno takso za preslikavo listin v višini 2,80 EUR, ki jo je toženki priznalo že sodišče prve stopnje. Toženka je tako upravičena do povračila pravdnih stroškov v znesku 1.957,13 EUR in ne v znesku 1.524,39 EUR, kot je odločilo sodišče prve stopnje. Višji znesek (2.013,40 EUR, za kar se zavzema v pritožbi) pa ji glede na OT ne pripada.

9. Glede na navedeno je pritožbeno sodišče pritožbi toženke delno ugodilo in sklep sodišča prve stopnje v II. točki izreka spremenilo tako, da je znesek 1.524,39 EUR zvišalo za 432,74 EUR (3. točka 365. člena ZPP). Sicer je pritožbo zavrnilo in v izpodbijanem, a nespremenjenem delu II. točke izreka potrdilo sklep sodišča prve stopnje (2. točka 365. člena ZPP).

10. Ker je toženka s pritožbo delno uspela, je v skladu z drugim odstavkom 154. člena v zvezi z drugim odstavkom 165. člena ZPP upravičena tudi do povračila dela pritožbenih stroškov. Pritožbeni uspeh toženke znaša 88 %, potrebni pritožbeni stroški pa 208,79 EUR (nagrada za sestavo pritožbe v višini 250 točk - tar. št. 21/1 OT, 2 % materialni stroški, oboje zvišano za 22 % DDV, ter sodna taksa za pritožbo v znesku 66,00 EUR). Tožnica ji je tako dolžna povrniti 183,74 EUR pritožbenih stroškov. Priznane stroške mora tožnica plačati toženki v 15 dneh (prvi in drugi odstavek 313. člena ZPP), če zamudi, pa gredo od izteka tega roka še zahtevane zakonske zamudne obresti (prvi odstavek 299. člena in prvi odstavek 378. člena Obligacijskega zakonika).

Primerjaj VSL sklep IV Cp 4825/2010, VSL sodba in sklep I Cpg 1209/2011, VSL sodba Cp 2997/2015 ter J. Vlaj, Pravosodni bilten, 2/2008, str. 9.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 339, 339/2, 339/2-14

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.