VSL Sklep II Ip 3162/2018
Sodna praksa višjih sodišč, 2019-01-11

prednostne terjatve - prednostno poplačilo - obresti - zamudne obresti - prispevki za socialno zavarovanje - davščine - vrstni red plačila davka - zastavni upnik - akcesornost zamudnih obresti

ZIZ v 197. členu izrecno našteva, katere terjatve imajo prednost pri poplačilu zneska, dobljenega s prodajo, ter določa vrstni red plačila teh terjatev. Določbe ZIZ se v tem postopku, ko se opravlja poplačilo iz kupnine, pridobljene s prodajo nepremičnine, upoštevajo kot določbe lex specialis, zato le določbe ZIZ predstavljajo materialno pravo. Po gramatikalni razlagi 3. točke prvega odstavka 197. člena ZIZ (primerjaj tudi 1. člen in 1. točko 16. člena ZIZ) je med prednostne terjatve (med drugim) šteti terjatev prispevkov za socialno zavarovanje, zapadlih za zadnje leto, zakonske zamudne obresti od teh pa nimajo narave prednostnega poplačila, saj tega 197. člen ZIZ izrecno ne določa. Glede na posebno ureditev poplačila prednostnih terjatev, ko upniku v izvršilnih postopkih sploh ni treba sodelovati, temveč terjatve prispevkov za socialno zavarovanje lahko zgolj priglasi, in ima že s tem prednost pred terjatvami upnikov iz 198. člena ZIZ, npr. pred terjatvami zastavnih upnikov (primerjaj tudi obrazložitev odločbe Ustavnega sodišča RS U-I-47/15-8 z dne 24. 9. 2015), je zakonodajalec dal prednost le terjatvam prispevkov za socialno zavarovanje kot osnovam, ne pa tudi zakonskim zamudnim obrestim, kot akcesorni terjatvi (pa čeprav se po četrtem odstavku 3. člena ZDavP-2 tudi obresti štejejo za davek iz drugega odstavka tega člena, če ni s tem zakonom drugače določeno), zato je določbo 197. člena ZIZ v obravnavanem delu treba upoštevati tako, kot je zapisana, in ne z razlago širiti njenega dometa, kot to stori pritožnica. Na ta način ni zanikana akcesornost zakonskih zamudnih obresti, temveč je le posebej prirejena v izvršilnem postopku. Sklicevanje pritožnice na 93. člen ZDavP-2 je tako v zvezi s prednostjo pri poplačilu po 197. členu ZIZ neutemeljeno. Da se terjatve upnikov obračunajo po stanju na dan razdelitvenega naroka (drugi odstavek 208. člena ZIZ), pa tudi še ne pomeni, da se kot prednostne poplačajo tudi obresti (tako sklep VSL II Ip 3041/2015, primerjaj tudi sklepa VSL I Ip 1405/2010 ter II Ip 301/2015).

I. Pritožba se zavrne in sklep v izpodbijani II.7. točki izreka potrdi.

II. Pritožnica sama krije svoje pritožbene stroške.

1. Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje v II.7. točki izreka sklenilo, da se predlog upnice Republika Slovenija za prednostno poplačilo zamudnih obresti po izvršljivem Seznamu izvršilnih naslovov Republike Slovenije, Ministrstva za finance, Finančne uprave RS, št. DZ 000 z dne 31. 8. 2018 v višini 43,86 EUR zavrne.

2. Zoper II.7. točko izreka sklepa se po Državnem odvetništvu pravočasno pritožuje Republika Slovenija. Navaja, da pod pojem davščine spadajo tudi zamudne obresti. Vrstni red plačila davka določa tretji odstavek 93. člena Zakona o davčnem postopku (ZDavP-2). Taka razlaga je skladna tudi z drugim odstavkom 208. člena ZIZ, ki določa obveznost upnikov, da obračunajo terjatev po stanju na dan razdelitvenega naroka, pri čemer celotna terjatev zajema tako glavnico kot pripadajoče zamudne obresti. Zastavna upnica je upravičena do poplačila iz naslova zamudnih obresti od prednostnih terjatev tudi na podlagi 3. člena ZDavP-2, po katerem se šteje, da so obresti pripadajoče dajatve, ki štejejo za davek. Priglaša pritožbene stroške.

4. Neutemeljeno pritožnica uveljavlja, da bi ji moralo sodišče prve stopnje kot prednostno terjatev priznati tudi zamudne obresti prednostnih terjatev iz naslova prispevkov za socialno varnost. ZIZ v 197. členu izrecno našteva, katere terjatve imajo prednost pri poplačilu zneska, dobljenega s prodajo, ter določa vrstni red plačila teh terjatev. Določbe ZIZ se v tem postopku, ko se opravlja poplačilo iz kupnine, pridobljene s prodajo nepremičnine, upoštevajo kot določbe lex specialis, zato le določbe ZIZ predstavljajo materialno pravo. Po gramatikalni razlagi 3. točke prvega odstavka 197. člena ZIZ (primerjaj tudi 1. člen in 1. točko 16. člena ZIZ) je med prednostne terjatve (med drugim) šteti terjatev prispevkov za socialno zavarovanje, zapadlih za zadnje leto, zakonske zamudne obresti od teh pa nimajo narave prednostnega poplačila, saj tega 197. člen ZIZ izrecno ne določa. Glede na posebno ureditev poplačila prednostnih terjatev, ko upniku v izvršilnih postopkih sploh ni treba sodelovati, temveč terjatve prispevkov za socialno zavarovanje lahko zgolj priglasi, in ima že s tem prednost pred terjatvami upnikov iz 198. člena ZIZ, npr. pred terjatvami zastavnih upnikov (primerjaj tudi obrazložitev odločbe Ustavnega sodišča RS U-I-47/15-8 z dne 24. 9. 2015), je zakonodajalec dal prednost le terjatvam prispevkov za socialno zavarovanje kot osnovam, ne pa tudi zakonskim zamudnim obrestim, kot akcesorni terjatvi (pa čeprav se po četrtem odstavku 3. člena ZDavP-2 tudi obresti štejejo za davek iz drugega odstavka tega člena, če ni s tem zakonom drugače določeno), zato je določbo 197. člena ZIZ v obravnavanem delu treba upoštevati tako, kot je zapisana, in ne z razlago širiti njenega dometa, kot to stori pritožnica. Na ta način ni zanikana akcesornost zakonskih zamudnih obresti, temveč je le posebej prirejena v izvršilnem postopku. Sklicevanje pritožnice na 93. člen ZDavP-2 je tako v zvezi s prednostjo pri poplačilu po 197. členu ZIZ neutemeljeno. Da se terjatve upnikov

po stanju na dan razdelitvenega naroka (drugi odstavek 208. člena ZIZ), pa tudi še ne pomeni, da se

tudi obresti (tako sklep VSL II Ip 3041/2015, primerjaj tudi sklepa VSL I Ip 1405/2010 ter II Ip 301/2015).

5. Pritožba glede na vse navedeno ni utemeljena in ker višje sodišče tudi ni našlo kršitev, na katere skladno z drugim odstavkom 350. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ pazi po uradni dolžnosti, jo je zavrnilo in sklep v izpodbijani II.7. točki izreka potrdilo (2. točka 365. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ).

6. Pritožnica s pritožbo ni uspela, zato sama krije svoje pritožbene stroške (prvi odstavek 154. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ).

Zakon o davčnem postopku (2006) - ZDavP-2  - člen 3, 3/4, 93, 93/2

Zakon o izvršbi in zavarovanju (1998) - ZIZ  - člen 1, 16, 16/1, 197, 197/1, 197/1-3, 208, 208/2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.