VSL Sklep II Cpg 512/2019
Sodna praksa višjih sodišč, 2019-12-12

CIVILNO PROCESNO PRAVO - GOSPODARSKE JAVNE SLUŽBE - OBLIGACIJSKO PRAVO

spor majhne vrednosti - izvedba naroka - sporno dejansko stanje - dokazni predlog - zavrnitev dokaznega predloga - absolutna bistvena kršitev določb pravdnega postopka - obveznost plačila komunalnih storitev - odvoz odpadkov - gospodarska javna služba - izrecna zahteva po izvedbi naroka

Pritožba utemeljeno opozarja, da je tožena stranka izvedbo naroka izrecno zahtevala, in sicer že v ugovoru zoper sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine, ki se v pravdnem postopku, ki se nadaljuje iz izvršilnega postopka na podlagi verodostojne listine, šteje za odgovor na tožbo. Ker je, kot ugotavlja sodišče prve stopnje, dejansko stanje v obravnavani zadevi sporno, tožena stranka pa je izrecno zahtevala izvedbo naroka, niso bili podani pogoji za izdajo sodbe brez naroka v skladu z drugim odstavkom 454. člena ZPP. Izpodbijana odločitev sodišča prve stopnje je tako obremenjena z absolutno bistveno kršitvijo določb pravdnega postopka iz 10. točke drugega odstavka 339. člena ZPP.

Pritožba pravilno opozarja tudi na neutemeljeno zavrnitev toženkinih dokaznih predlogov za zaslišanje prič S. M. in S. N. Dokazna predloga sta po oceni pritožbenega sodišča ustrezno substancirana. Iz ugovornih navedb namreč jasno izhaja, da je tožena stranka z zaslišanjem navedenih prič želela dokazovati naslednja pravno relevantna dejstva: 1.) da na naslovu Kamnik nima komunalnih odpadkov, 2.) da ji je najemna pogodba za uporabo prostorov na tem naslovu potekla že leta 2002 in do podaljšanja najema ni prišlo (torej da nima pravice uporabe objekta ali dela objekta) in 3.) da so na tem naslovu bivalni prostori, v katerih ni mogoče opravljati njene dejavnosti - okrepčevalnice in podobni obrati. Z zavrnitvijo navedenih dokaznih predlogov je tako sodišče prve stopnje toženi stranki odvzelo možnost, da dokaže nasprotno od tistega, kar je na podlagi ostalih izvedenih dokazov ugotovilo sodišče prve stopnje glede dejstev, ki so z vidika omenjenih Odlokov relevantna za obstoj oziroma nastanek toženkine obveznosti plačila vtoževanih komunalnih storitev. Sodišče lahko namreč zavrne le izvedbo dokaza, ki gre v prid že dokazanemu dejstvu, ne pa tudi dokaza, ki naj takšno dejstvo ovrže.

Pritožbi se ugodi in se sodba sodišča prve stopnje v izpodbijani I. točki izreka razveljavi ter zadeva v tem obsegu vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo sklep o izvršbi Okrajnega sodišča v Ljubljani VL 125502/2017 z dne 22.12.2017 pustilo v veljavi v prvem in tretjem odstavku izreka tako, da je tožena stranka v 8 dneh dolžna tožeči plačati znesek 187,20 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od zneska 23,40 EUR od 16.2.2017 dalje do plačila, od zneska 23,40 EUR od 16.3.2017 dalje do plačila, od zneska 23,40 EUR od 16.4.2017 dalje do plačila, od zneska 23,40 EUR od 16.5.2017 dalje do plačila, od zneska 23,40 EUR od 16.6.2017 dalje do plačila, od zneska 23,40 EUR od 16.7.2017 dalje do plačila, od zneska 23,40 EUR od 16.8.2017 dalje do plačila in od zneska 23,40 EUR od 16.9.2017 dalje do plačila ter ji povrniti stroške izvršilnega postopka v višini 49,00 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 21.1.2018 dalje do plačila (I. točka izreka izpodbijane sodbe), v preostalem delu prvega odstavka izreka (glede zneska 535,16 EUR) pa je omenjeni sklep o izvršbi razveljavilo in v tem delu tožbeni zahtevek zavrnilo (II. točka izreka izpodbijane sodbe).

2. Zoper navedeno sodbo, in sicer zoper I. točko izreka, se iz razlogov bistvene kršitve določb pravdnega postopka in zmotne uporabe materialnega prava (1. in 3. točka 1. odstavka 338. člena Zakona o pravdnem postopku (Ur. l. RS, št. 26/99 s spremembami, ZPP)) pravočasno pritožuje tožena stranka. Višjemu sodišču smiselno predlaga, da pritožbi ugodi in izpodbijano sodbo spremeni tako, da tožbeni zahtevek v celoti zavrne. Pritožbenih stroškov ni priglasila.

3. Pritožba tožene stranke je bila vročena tožeči stranki, ki v pravočasnem odgovoru na pritožbo predlaga njeno zavrnitev. Pritožbenih stroškov ni priglasila.

5. Ker se tožbeni zahtevek tožeče stranke nanaša na denarno terjatev, ki ne presega 4.000,00 EUR, obravnavani gospodarsko pravni spor teče po določbah postopka v sporih majhne vrednosti (495. člen ZPP). O pritožbi zoper sodbo je zato na podlagi 5. odstavka 458. člena ZPP odločal sodnik posameznik. Sodba v sporu majhne vrednosti se lahko izpodbija samo zaradi bistvene kršitve določb pravdnega postopka iz 2. odstavka 339. člena ZPP in zaradi zmotne uporabe materialnega prava (1. odstavek 458. člena ZPP).

6. V predmetni zadevi tožeča stranka, ki na območju Občine Kamnik opravlja obvezno občinsko gospodarsko javno službo ravnanja s komunalnimi odpadki, vtožuje terjatve iz naslova opravljenih storitev zbiranja in prevoza komunalnih odpadkov, in sicer na naslovu Kamnik za obdobje od marca 2014 do vključno avgusta 2017. Tožena stranka s pritožbo izpodbija sodbo sodišča prve stopnje v ugodilnem delu, ki se nanaša na plačilo omenjenih komunalnih storitev za leto 2017 (I. točka izreka izpodbijane sodbe).

7. Pravno podlago tožbenega zahtevka predstavljata Odlok o načinu opravljanja obvezne lokalne gospodarske javne službe ravnanja s komunalnimi odpadki v Občini Kamnik (Ur. l. RS, št. 34/2009) oziroma Odlok o zbiranju komunalnih odpadkov na območju Občine Kamnik (Ur. l. RS, št. 83/2016), ki je dne 7.1.2017 nadomestil prej omenjeni odlok iz leta 2009. Ta za uporabnike zadevne javne službe predpisujeta obveznost plačila storitev te službe (2. alineja 1. odstavka 38. člena Odloka iz leta 2009 oziroma 4. alineja 1. odstavka 32. člena Odloka iz leta 2016). Kot uporabnika javne službe med drugim določata imetnika odpadkov, ki ima na osnovi uradnih podatkov pravico do uporabe objekta ali dela objekta, v ali na katerem se opravlja storitvena ali proizvodna dejavnost (2. alineja 2. odstavka 10. člena Odloka iz leta 2009 oziroma 2. alineja 2. odstavka 8. člena Odloka iz leta 2016).

8. Sodišče prve stopnje je na podlagi ocene, da lahko o spornih dejstvih odloči na podlagi predloženih listinskih dokazov in na podlagi ugotovitve, da nobena od strank izvedbe naroka ni zahtevala, zaključilo, da so izpolnjeni pogoji za odločitev brez razpisa naroka na podlagi 2. odstavka 454. člena ZPP.

9. Vendar pritožba utemeljeno opozarja, da je tožena stranka izvedbo naroka izrecno zahtevala, in sicer že v ugovoru zoper sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine (red. št. 3 spisa), ki se v pravdnem postopku, ki se nadaljuje iz izvršilnega postopka na podlagi verodostojne listine, šteje za odgovor na tožbo.

Ker je, kot ugotavlja sodišče prve stopnje, dejansko stanje v obravnavani zadevi sporno, tožena stranka pa je izrecno zahtevala izvedbo naroka, niso bili podani pogoji za izdajo sodbe brez naroka v skladu z 2. odstavkom 454. člena ZPP. Izpodbijana odločitev sodišča prve stopnje je tako obremenjena z absolutno bistveno kršitvijo določb pravdnega postopka iz 10. točke 2. odstavka 339. člena ZPP.

10. Pritožba pa pravilno opozarja tudi na neutemeljeno zavrnitev toženkinih dokaznih predlogov za zaslišanje prič S. M. in S. N. Dokazna predloga sta po oceni pritožbenega sodišča ustrezno substancirana. Iz ugovornih navedb namreč jasno izhaja, da je tožena stranka z zaslišanjem navedenih prič želela dokazovati naslednja pravno relevantna dejstva: 1.) da na naslovu Kamnik nima komunalnih odpadkov, 2.) da ji je najemna pogodba za uporabo prostorov na tem naslovu potekla že leta 2002 in do podaljšanja najema ni prišlo (torej da nima pravice uporabe objekta ali dela objekta) in 3.) da so na tem naslovu bivalni prostori, v katerih ni mogoče opravljati njene dejavnosti - okrepčevalnice in podobni obrati.

Z zavrnitvijo navedenih dokaznih predlogov je tako sodišče prve stopnje toženi stranki odvzelo možnost, da dokaže nasprotno od tistega, kar je na podlagi ostalih izvedenih dokazov ugotovilo sodišče prve stopnje glede dejstev, ki so z vidika omenjenih Odlokov relevantna za obstoj oziroma nastanek toženkine obveznosti plačila vtoževanih komunalnih storitev. Sodišče lahko namreč zavrne le izvedbo dokaza, ki gre v prid že dokazanemu dejstvu, ne pa tudi dokaza, ki naj takšno dejstvo ovrže.

Ker je tožena stranka z zaslišanjem predlaganih prič dokazoval pravno pomembna dejstva, katerih dokazanost bi lahko privedla do drugačne rešitve spora, je izpodbijana sodba obremenjena tudi z absolutno bistveno kršitvijo določb pravdnega postopka iz 8. točke 2. odstavka 339. člena ZPP.

11. Sodišče prve stopnje pa se tudi ni opredelilo do pisnih izjav direktorice tožene stranke ter lastnikov stanovanjske hiše na naslovu Kamnik, priloženih ugovoru zoper sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine (list. št. 31 in 32 spisa), s čimer je ponovno storilo absolutno bistveno kršitev določb pravdnega postopka iz 8. točke 2. odstavka 339. člena ZPP, na kar prav tako utemeljeno opozarja pritožba.

12. Pritožbi tožene stranke je zato pritožbeno sodišče ugodilo, izpodbijano sodbo v izpodbijanem delu razveljavilo ter zadevo v tem obsegu vrnilo sodišču prve stopnje v novo sojenje, saj obravnavane kršitve postopka glede na njeno naravo ter zaradi zagotavljanja učinkovite pravice do pritožbe (25. člen Ustave RS, Ur. l. RS, št. 33/91-I s spremembami) ne more samo odpraviti (1. odstavek 354. člena ZPP). Na podlagi zaslišanja omenjenih prič ter presoje navedenih dokaznih listin utegne iti po pomenu in vsebini za praktično novo, v bistvenem dopolnjeno dokazno oceno iz 8. člena ZPP o celem sklopu dejstev in okoliščin glede toženkine obveznosti plačila vtoževanih komunalnih storitev, vse z neposrednim vplivom na končno odločbo, zato je smiselno in prav, da ugotovljeno postopkovno kršitev odpravi in dokazni postopek dopolni prav sodišče prve stopnje, saj bosta posledično le tako strankama zagotovljeni pravica do dvostopenjskega sojenja in učinkovita pravica do pritožbe. Glede na datum zaključka glavne obravnave, ki je bil maja 2019, medtem ko se je postopek začel decembra 2017, pa razveljavitev zadevne sodbe v izpodbijanem delu in vrnitev zadeve v tem obsegu sodišču prve stopnje v novo sojenje po oceni pritožbenega sodišča tudi ne bo povzročila hujše kršitve pravic strank do sojenja brez nepotrebnega odlašanja (23. člen Ustave RS).

13. Ker je bilo potrebno že zaradi ugotovljenih absolutnih bistvenih kršitev določb pravdnega postopka pritožbi ugoditi in predmetno sodbo v izpodbijanem delu razveljaviti ter zadevo v tem obsegu vrniti sodišču prve stopnje v novo sojenje, pritožbeno sodišče na druge pritožbene navedbe, ki za odločitev niso bile odločilne, ni odgovarjalo (1. odstavek 360. člena ZPP).

14. V ponovljenem postopku bo sodišče prve stopnje moralo izvesti narok in zaslišati priči S. M. in S. N., se opredeliti do zgoraj navedenih listinskih dokazov

tožene stranke ter o še spornem delu tožbenega zahtevka ponovno odločiti.

Zoper ta sklep je dovoljena pritožba. Vloži se pri sodišču prve stopnje, v 15 dneh od prejema pisnega odpravka tega sklepa, v zadostnem številu izvodov za sodišče in nasprotno stranko. Obsegati mora navedbo sklepa, zoper katerega se vlaga, izjavo, da se izpodbija v celoti ali v določenem delu, pritožbene razloge in podpis pritožnika. Če pritožba ni razumljiva ali ne vsebuje vsega, kar je treba, da bi se lahko obravnavala, jo sodišče zavrže, ne da bi pozivalo vložnika, naj jo popravi ali dopolni. Ob vložitvi pritožbe mora biti plačana sodna taksa. Če ta ni plačana niti v roku, ki ga določi sodišče v nalogu za njeno plačilo in tudi niso podani pogoji za oprostitev, odlog ali obročno plačilo sodnih taks, se šteje, da je pritožba umaknjena. Če pritožbo vloži pooblaščenec, je ta lahko samo odvetnik ali druga oseba, ki je opravila pravniški državni izpit.

Sklep se sme izpodbijati samo iz razloga, da je sodišče druge stopnje razveljavilo odločbo sodišča prve stopnje in zadevo vrnilo v novo sojenje, čeprav bi kršitev postopka glede na njeno naravo lahko samo odpravilo ali bi glede na naravo stvari in okoliščine primera lahko samo dopolnilo postopek oziroma odpravilo pomanjkljivosti ali če bi moralo samo opraviti novo sojenje.

O pritožbi bo odločalo Vrhovno sodišče Republike Slovenije.

Npr. sklep Višjega sodišča v Ljubljani, opr. št. I Cp 250/2015 z dne 19.3.2015 in sodba Višjega sodišča v Ljubljani, opr. št. II Cpg 823/2016 z dne 8.7.2016.

Pritožbeno sodišče v 7. odstavku 8. člena Odloka iz leta 2016 ne vidi podlage za to, da tožena stranka teh dejstev ne bi mogla dokazovati v predmetnem postopku. Opustitev obvestila iz 7. odstavka 8. člena omenjenega Odloka predstavlja le morebitno podlago za odgovornost tožene stranke za prekršek v skladu s 43. členom Odloka.

Enako npr. sklep Vrhovnega sodišča RS, opr. št. II Ips 94/2006 z dne 12.7.2007 ter sklepi Višjega sodišča v Ljubljani, opr. št. II Cp 2250/2017 z dne 14.3.2018, opr. št. II Cpg 1084/2017 z dne 7.2.2018, opr. št. I Cpg 501/2016 z dne 7.6.2017, opr. št. II Cp 1145/2016 z dne 7.9.2016, opr. št. I Cp 1575/2015 z dne 4.11.2015 in opr. št. II Cp 2155/2009 z dne 24.2.2010.

Pisni izjavi lastnikov stanovanjske hiše na naslovu Kamnik - to sta S. M. in S. N. ni priložena kopija osebnega dokumenta, zato po oceni pritožbenega sodišča niso izpolnjeni pogoji za postopanje v skladu z 236.a členom ZPP.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 339, 339/2-8, 339/2-10

Odlok o načinu opravljanja obvezne lokalne gospodarske javne službe ravnanja s komunalnimi odpadki v Občini Kamnik (2009) - člen 10, 10/2-2, 38, 38/1-2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.