VSC Sklep I Ip 311/2020
Sodna praksa višjih sodišč, 2020-09-16

Nataša Gregorič (preds.), Karolina Pečnik (poroč.), mag. Miran Pritekelj

izvršba z drugimi izvršilnimi sredstvi - novo izvršilno sredstvo - neutemeljen ugovor dolžnika

Dolžnik je v ugovoru navedel, da nima nobenih premičnih predmetov, ki bi lahko bili predmet rubeža, zato mu bodo zgolj nastali nepotrebni stroški, in da je upnik vložil nekritičen predlog in bi se lahko preko javnih evidenc prepričal, ali ima dolžnik rubljive premične stvari. Sodišče prve stopnje je pravilno zaključilo, da je ugovor dolžnika neutemeljen.

Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijana II. točka izreka sklepa sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je z v uvodu navedenim sklepom oprostilo dolžnika plačila sodnih taks (I. točka izreka) in zavrnilo ugovor dolžnika (II. točka izreka).

2. Dolžnik v pritožbi sicer ni podal izjave, v katerem delu izpodbija navedeni sklep sodišča prve stopnje (335. člen Zakona o pravdnem postopku - v nadaljevanju ZPP v zvezi s 366. členom ZPP in 15. členom Zakona o izvršbi in zavarovanju - v nadaljevanju ZIZ, vendar ob upoštevanju vsebine pritožbenih navedb, pritožbenega predloga in pravnega interesa (četrti odstavek 343. člena ZPP v zvezi s 366. členom ZPP in 15. členom ZIZ) sodišče druge stopnje ugotavlja, da pravočasno izpodbija odločitev o ugovoru zoper sklep o nadaljevanju izvršbe z novim izvršilnim sredstvom (II. točka izreka) iz pritožbenih razlogov bistvene kršitve določb postopka in zmotne uporabe materialnega prava po 1. in 3. točki prvega odstavka 338. člena ZPP v zvezi s 366. členom ZPP in s 15. členom ZIZ. Sodišču druge stopnje smiselno predlaga, da sklep sodišča prve stopnje v pritožbeno izpodbijanem delu spremeni tako, da upnikov predlog za nadaljevanje izvršbe z novim izvršilnim sredstvom zavrne.

Ponavlja ugovorne navedbe, da nima nobenih premičnih predmetov, ki bi lahko bili predmet rubeža, zato mu bodo zgolj nastali nepotrebni stroški, in da je upnik vložil nekritičen predlog in bi se lahko preko javnih evidenc prepričal, ali ima dolžnik rubljive premične stvari. Navaja, da je sodišče njegov ugovor neutemeljeno in neobrazloženo zavrnilo. Sodišče ni navedlo materialnopravnega predpisa, na podlagi katerega bo izvršitelj ugotavljal, kateri predmeti se rubijo. Odločitev je brez materialnopravne podlage in je sodišče ni navedlo. Sodišče bi moralo z zaslišanjem dolžnika ugotoviti, kakšno je stanje dolžnika na področju premičnih stvari. Nasprotuje ugotovitvi sodišča, da ne obstajajo evidence premičnega premoženja, saj lahko sodišča preveri na Upravi enoti in AJPES-u, ali ima dolžnik na primer motorno vozilo. Sodišče bi moralo upnika pozvati, kateri predmeti v lasti dolžnika naj se zarubijo in prodajo, da bi se dolžnik lahko o tem izjavil, upnik pa bi moral sam ali preko sodišča pridobiti podatke o imetništvu motornih vozil. Sodišče in upnik pa sta to prevalila na izvršitelja.

3. Upnik v odgovoru na pritožbo nasprotuje pritožbenim navedbam dolžnika in predlaga zavrnitev pritožbe.

5. Dolžnik neutemeljeno pritožbeno izpostavlja, da je sodišče prve stopnje neobrazloženo zavrnilo njegov ugovor. Pritožbeno izpodbijani sklep ima razloge o vseh odločilnih dejstvih, ti razlogi so jasni in se med seboj ne nasprotujejo, zato je sklep mogoče preizkusiti. Ob obrazloženem ni podana pritožbeno očitana bistvena kršitev določb postopka po 14. točki prvega odstavka 339. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ.

6. Pritrditi je sicer pritožbeni navedbi dolžnika, da sodišče prve stopnje ni navedlo, katero materialno pravno normo je uporabilo, vendar to ne vpliva na pravilnost in zakonitost pritožbeno izpodbijane odločitve. Čeprav se sodišče prve stopnje ni izrecno sklicevalo na konkretne materialnopravne določbe, pa iz obrazložitve izpodbijanega sklepa jasno izhaja, da gre za uporabo tretjega odstavka 34. člena ZIZ, ki določa, da lahko sodišče do konca izvršilnega postopka na predlog upnika dovoli poleg že dovoljenih sredstev oziroma predmetov, izvršbo še z drugimi sredstvi in na drugih predmetih oziroma namesto že dovoljenih sredstev in predmetov druga sredstva oziroma predmete izvršbe. Zoper sklep, izdan na podlagi tretjega odstavka 34. člena ZIZ, so ugovorni razlogi omejeni le na novo izvršilno sredstvo in nov predmet izvršbe.

7. Na podlagi ugotovitev, da je dolžnik v ugovoru navedel, da nima nobenih premičnih predmetov, ki bi lahko bili predmet rubeža, zato mu bodo zgolj nastali nepotrebni stroški, in da je upnik vložil nekritičen predlog in bi se lahko preko javnih evidenc prepričal, ali ima dolžnik rubljive premične stvari (kar vse ponovno pritožbeno izpostavlja), je sodišče prve stopnje, ob upoštevanju zgoraj navedene pravne podlage pravilno zaključilo, da je ugovor dolžnika neutemeljen.

8. Sodišče prve stopnje je v 7. točki obrazložitve izpodbijanega sklepa pravilno pojasnilo, da dolžnikova ocena, da ne poseduje premičnih stvari, ni dovolj, da bi lahko upniku odvzeli pravico, da v okviru zakonskih določb izvršilnega postopka ugotovi, ali navedena trditev dolžnika drži. Upnik ima pravico, da izvršitelj ob upoštevanju zakonskih določb, ki urejajo izvršilni postopek, preveri, ali ima dolžnik v lasti rubljive premičnine. Dodati je, da je izvršitelj pri opravljanju neposrednih dejanj izvršbe dolžan upoštevati določila ZIZ, ki določajo na katere predmete izvršba ni mogoča in na katere predmete je izvršba omejena (79. člen ZIZ). Ali ima dolžnik samo takšne predmete izvršitelj ugotovi pri opravljanju neposrednih dejanj izvršbe. Takšna okoliščina, četudi se izkaže za resnično, pa ne more vplivati na to, da sodišče že vnaprej ne bi smelo dovoliti izvršbe z rubežem premičnin dolžnika. Iz navedenih razlogov dolžnik neutemeljeno pritožbeno izpostavlja, da bi moralo sodišče prve stopnje najprej pozvati upnika, katere predmete v lasti dolžnika, naj se rubijo in prodajo, in bi moralo z zaslišanjem dolžnika ugotovitvi stanje dolžnikovih premičnin. Sodišče prve stopnje je tudi pravilno pojasnilo, da javne evidence ne vsebujejo podatkov o vseh dolžnikovih premičninah, ki jih je možno v okviru izvršilnega postopka zarubiti, in da je irelevantno dolžnikovo zatrjevanje o nastanku nepotrebnih stroškov, saj se vprašanje potrebnosti upnikovih stroškov rešuje po tem, ko ti dejansko nastanejo in so priglašeni, zato to dejstvo ne vpliva na pravilnost in zakonitost nadaljevanja izvršbe z novim izvršilnim sredstvom.

9. Ob obrazloženem je sodišče prve stopnje pravilno zaključilo, da dolžnik v ugovoru ni izpostavil nobenega pravno upoštevnega ugovornega razloga, ki bi, če bi obstajal, imel za posledico to, da sodišče izvršbe zoper dolžnika ne bi smelo dovoliti z novim izvršilnim sredstvom (na premičnine). Zato je ugovor dolžnika na podlagi četrtega odstavka 58. člena ZIZ utemeljeno zavrnilo.

10. Iz navedenih razlogov je sodišče druge stopnje v skladu z določbo 2. točke 365. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ pritožbo dolžnika zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo izpodbijani del sklepa sodišča prve stopnje (II. točka izreka), saj je ugotovilo, da niso podani pritožbeno uveljavljeni razlogi, niti ni zasledilo tistih kršitev, na katere pazi po uradni dolžnosti na podlagi drugega odstavka 350. člena v zvezi s 366. členom ZPP in s 15. členom ZIZ.

Zakon o izvršbi in zavarovanju (1998) - ZIZ  - člen 34, 34/3

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.