VSL Sodba II Cp 2508/2018
Sodna praksa višjih sodišč, 2019-04-04

CIVILNO PROCESNO PRAVO - OBLIGACIJSKO PRAVO - POGODBENO PRAVO

podjemna pogodba - dogovor o ceni - primerna cena - določitev plačila s strani sodišča - ugovor znižanja kupnine - spor majhne vrednosti

Sodišče prve stopnje je pravno razmerje med strankama pravilno opredelilo kot podjemno pogodbo (po določbi 619. člena OZ), in ker cena ni bila dogovorjena, pravilno sâmo določilo primerno ceno (v skladu z določbo drugega odstavka 642. člena OZ), in sicer po primerljivih cenah na trgu (ceniku).

Pritožba se zavrne in se potrdi sodba sodišča prve stopnje v izpodbijanem delu (I. točka izreka).

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo odločilo, da mora toženec tožniku plačati 305,95 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 1. 3. 2018 dalje ter 59 EUR izvršilnih stroškov z obrestmi od 16. 5. 2018 dalje. Zavrnilo je zahtevek za 3,16 EUR z zahtevanimi obrestmi. Tako je presodilo, ker je ugotovilo, da sta se tožnik in toženec dogovorila, da prvi za slednjega opravi zagon kotla Centrometal bio ckp, kar je tožnik 23. 1. 2018 tudi opravil. Ker je ugotovilo, da se za ceno nista dogovorila, je sâmo določilo primerno ceno. Zavrnilo je toženčev ugovor, da je imel zaradi pomanjkljivosti pri opravi storitve škodo, ker je ocenilo, da te ni dokazal.

2. Zoper sodbo v njenem ugodilnem delu se pritožuje toženec, ki navaja, da je pripravljen plačati 130,11 EUR, in sicer zaradi napak, ki jih je sedaj sam odpravil in imel s tem dodatne stroške. Navaja, da bi serviser moral ob predaji sistema uporabniku izročiti seznam nastavitev, pojasnjuje, kaj je bilo narobe in kaj je sam popravil oz. kako. Formalnega predloga ne podaja.

5. Spor med strankama je majhne vrednosti, kar pomeni, da dejstva, ki jih ugotovi sodišče prve stopnje, obveljajo za pravilno ugotovljena oz. resnična, saj jih v pritožbi ni dopustno izpodbijati. Sodišče prve stopnje je ugotovilo naslednja dejstva. Tožnik in toženec sta se dogovorila, da tožnik za toženca opravi storitev - zagon kotla Centrometal bio za ogrevanje na sekance. Tožnik je to storitev opravil. Za točno ceno se stranki nista dogovorili.

6. Sodišče prve stopnje je pravno razmerje med strankama pravilno opredelilo kot podjemno pogodbo (po določbi 619. čl. Obligacijskega zakonika; OZ), in ker cena ni bila dogovorjena, pravilno sâmo določilo primerno ceno (v skladu z določbo 2. odst. 642. čl. OZ), in sicer po primerljivih cenah na trgu (ceniku) na 400 EUR, kar je povečalo za DDV in stroške.

7. Nadalje je sodišče prve stopnje ugotovilo oz. ocenilo, da toženec, ki je trdil, da je imelo izvršeno delo napake in da mu je zato nastala škoda, ker je moral kupiti lesena polena za 120 EUR, višine škode ni dokazal, ni pa zahteval oz. uveljavljal (ugovarjal) znižanja kupnine (po 2. odst. 635. čl. OZ).

8. Prvostopenjsko sodišče je s tem pravilno uporabilo navedeno materialno pravo, absolutnih bistvenih kršitev postopka pri tem ni storilo, ker gre za spor majhne vrednosti, pa se sodba ne more izpodbijati zaradi zmotno ugotovljenega dejanskega stanja in kršitve določb pravdnega postopka po 1. odst. 339. čl. Zakona o pravdnem postopku; ZPP (1. odst. 458. čl. ZPP). Pritožbene navedbe so zato vse neupoštevne. Ker tudi v okviru preizkusa po uradni dolžnosti (2. odst. 350 čl. ZPP) pritožbeno sodišče v izpodbijani sodbi ni našlo relevantnih napak, jo je v izpodbijanem delu potrdilo, pritožbo pa zavrnilo (353. čl. ZPP).

Obligacijski zakonik (2001) - OZ  - člen 619, 635, 635/2, 642, 642/2

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 458, 458/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.