VSC Sklep III Cpg 32/2020
Sodna praksa višjih sodišč, 2020-04-03

Zdenka Pešec (preds.), Irena Leskovšek Jurjec (poroč.), mag. Aleksander Urankar

Pravno odločilno dejstvo v zadevi je, da je tožeča stranka umaknila tožbo (2., 4. in 5. točka obrazložitve sklepa), ko je spis že prispel okrožnemu sodišču. Sodišče prve stopnje je pravilno odmerilo sodno takso za postopek na prvi stopnji, ki se je končal z umikom tožbe pred razpisom naroka.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje v izpodbijani II. točki izreka.

1. Sodišče prve stopnje je z v uvodu navedenim sklepom ugodilo ugovoru tožeče stranke in razveljavilo plačilni nalog z dne 22. 10. 2019 (I. točka izreka). Ugotovilo je, da znaša sodna taksa 735,00 EUR in jo naložilo v plačilo tožeči stranki s plačilnim nalogom, ki je sestavni del sklepa (II. točka izreka). Taksna obveznost za plačilo sodne takse je nastala, ko je prispel spis k sodišču in tožeča stranka je glede na kasneje podani umik tožbe dolžna plačati 1/3 sodne takse za postopek na prvi stopnji. Vrednost spornega predmeta znaša 139.729,85 EUR, kar pomeni, da znaša vrednost sodne takse za postopek na prvi stopnji 2.337,00 EUR. Glede na umik tožbe je tožeča stranka dolžna plačati sodno takso 779,00 EUR, to je 1/3 za postopek na prvi stopnji. Ob vložitvi predloga za izvršbo je že plačala sodno takso 44,00 EUR in je dolžna plačati še 735,00 EUR.

2. Zoper II. točko izreka sklepa sodišča prve stopnje vlaga pritožbo tožeča stranka brez navedbe pritožbenih razlogov po prvem odstavku 338. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju: ZPP) v zvezi s prvim odstavkom 366. člena ZPP. V pritožbi navaja, da je tožena stranka v celoti izpolnila obveznost poplačila tožeče stranke po sprožitvi sodnega postopka in med strankama niso odprta več nobena razmerja. Poleg tega je tožeča stranka v skladu z dogovorom že podala umik. Taksna obveznost ni nastala (med strankama ni bilo več spora pred odmero oziroma pred prehodom spisa na okrožno sodišče) oziroma je bila napačno odmerjena, na kar mora paziti sodišče vseskozi po uradni dolžnosti. Tožeča stranka je sodišče o teh dejstvih obvestila pravočasno.

4. Tožeča stranka neutemeljeno navaja, da taksna obveznost ni nastala in da med strankama ni bilo več spora pred odmero oziroma prehodom na okrožno sodišče. Iz spisa je razvidno, da je spis prišel iz Okrajnega sodišča v Ljubljani - Centralnega oddelka za verodostojno listino na okrožno sodišče najkasneje 13. 3. 2019, ko je bila izdana odredba za izterjavo premalo plačane sodne takse za postopek pred sodiščem prve stopnje in plačilni nalog z dne 13. 3. 2019 (list. št. 18 do 21 spisa). Pisanje je bilo vročeno tožeči stranki osebno 15. 3. 2019, kar dokazuje podpisana vročilnica v spisu (pripeta listni št. 23 spisa). Tožeča stranka je podala pripravljalno vlogo – predlog za zapis poravnave z umikom tožbe priporočeno 1. 4. 2019, sodišče prve stopnje jo je prejelo naslednji dan 2. 4. 2019 (list. št. 24, 25 spisa). Tudi v pritožbi tožeča stranka navaja, da je na sodišče podala umik tožbe, vendar dobra dva tedna po tem, ko je bil spis že pri okrožnem sodišču. Sodišče prve stopnje je zaradi umika tožbe izdalo sklep o ustavitvi postopka z dne 11. 6. 2019, ki je postal pravnomočen 29. 6. 2019 (list. št. 33, 34 spisa). Posledično tožeča stranka neutemeljeno predlaga sodišču, da zapiše vsebino sklenjenega dogovora v obliki sodne poravnave.

5. Pravno odločilno dejstvo v zadevi je, da je tožeča stranka umaknila tožbo (2., 4. in 5. točka obrazložitve sklepa), ko je spis že prispel okrožnemu sodišču. Sodišče prve stopnje se je pravilno sklicevalo na 2. točko prvega odstavka 5. člena Zakona o sodnih taksah (v nadaljevanju: ZST-1). Ta določa za primer, če ni v tem zakonu ali taksni tarifi določeno drugače, da nastane taksna obveznost: za pravdni postopek, če je pred njim tekel postopek za izdajo plačilnega ali izpraznitvenega naloga oziroma postopek izvršbe na podlagi verodostojne listine, takrat, ko prispe spis k pristojnemu sodišču, pred katerim bo tekel pravdni postopek. Prav tako se je utemeljeno sklicevalo na tar. št. 1112 ZST-1, ki določa v primeru, če se postopek konča: 1. z umikom tožbe pred razpisom naroka za glavno obravnavo, če se odloča brez obravnave, pa pred izdajo odločbe, se taksa po tarifni številki 1111 zniža na količnik 1,0

. Sodišče prve stopnje je ugotovilo koliko znaša vrednost spornega predmeta v zadevi, koliko je znašala sodna taksa za postopek na prvi stopnji v rednem znesku in koliko glede na umik tožbe ter koliko je tožeča stranka že plačala sodne takse in koliko jo je dolžna še plačati (5. točka obrazložitve sklepa). Teh ugotovitev v pritožbi obrazloženo ne izpodbija. Sodišče prve stopnje je pravilno odmerilo sodno takso za postopek na prvi stopnji, ki se je končal z umikom tožbe pred razpisom naroka.

6. V postopku na prvi stopnji ni bila storjena nobena od tistih bistvenih kršitev določb pravdnega postopka, na obstoj katerih pazi sodišče druge stopnje po uradni dolžnosti (drugi odstavek 350. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 366. člena ZPP in s 15. členom ZIZ). Sodišče druge stopnje je zato na podlagi druge točke 365. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ zavrnilo pritožbo kot neutemeljeno in potrdilo sklep sodišča prve stopnje v izpodbijanem delu.

Sicer znaša količnik po tarifni št. 1111 ZST-1 za postopek na splošno 3,0.

Zakon o sodnih taksah (2008) - ZST-1  - člen 5, 5/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.