VSL Sodba II Cpg 1053/2017
Sodna praksa višjih sodišč, 2018-05-22

CIVILNO PROCESNO PRAVO - POGODBENO PRAVO - STEČAJNO PRAVO

izpodbijanje pravnih dejanj stečajnega dolžnika - objektivni pogoj izpodbojnosti - prodajna pogodba - spor majhne vrednosti - izpodbijanje dejanskega stanja - nedovoljen pritožbeni razlog - dokazna ocena - razpravno načelo - sodba presenečenja

Sodba presenečenja bi bila podana, v kolikor bi sodišče odločitev sprejelo na pravni oceni, z vidika katere bi bila za odločitev bistvena povsem druga dejstva in dokazi, ki jih stranka (v pričakovanju drugačne pravne ocene) ne bi navajala, ker je tudi ob potrebni skrbnosti ne bi ocenila kot bistvene. Pritožnica pa niti ne trdi, da bi se izjavljala o drugih vidikih spora, ali pa, da bi sodišče prve stopnje uporabilo drugo pravno podlago, na katero se nobena od strank v postopku ne bi sklicevala.

I. Pritožba se zavrne in se sodba sodišča prve stopnje v izpodbijanih 1., 2. in 4. točki izreka potrdi.

II. Tožena stranka sama krije svoje stroške pritožbenega postopka, tožeči stranki pa je dolžna v 8 dneh povrniti stroške odgovora na pritožbo v znesku 210,00 EUR.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo odločilo:

1. V razmerju med tožečo stranko stečajnim dolžnikom S. d.o.o. - v stečaju in toženo stranko B. V. se razveljavijo učinki:

- prodajne pogodbe z dne 10. 11. 2015, na podlagi katere je tožeča stranka toženi stranki prodala dva telefona in sicer:

- APPLE IPHONE GOLD 6S, 64 GB Q, IMEI: 000

- APPLE IPHONE ROSE GOLD 6S, 64 GB Q, IMEI: 001,

- prenosa lastninske pravice na premičnih stvareh, in sicer:

- APPLE IPHONE GOLD 6S, 64 GB Q, IMEI: 000

- APPLE IPHONE ROSE GOLD 6S, 64 GB Q, IMEI: 001,

ki sta bila toženi stranki izrečena dne 10. 11. 2015;

2. Tožena stranka je dolžna tožeči stranki v roku 15 dni na fiduciarni račun upraviteljice št. SI56 X (odprt pri D. d.d., Ljubljana) plačati denarno nadomestilo za telefona iz 1. točke te sodbe v znesku 1.339,20 EUR in v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi od dneva zamude do plačila.

3. Zavrne se tožbeni zahtevek tožeče stranke, da ji je tožena stranka dolžna plačati denarno nadomestilo za uporabo obeh telefonov iz 1. točke te sodbe za obdobje od 1. 9. 2016 do 28. 2. 2017 v skupnem znesku 300,00 EUR, od 1. 3. 2017 do izročitve telefonov pa v znesku 50,00 EUR na mesec.

4. Tožena stranka mora tožeči stranki povrniti 894,00 EUR pravdnih stroškov, v roku 15 dni in v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi od dneva zamude dalje do plačila.

2. Zoper 1., 2. in 4. točko izreka sodbe se je pravočasno pritožila tožena stranka. Uveljavlja vse pritožbene razloge in predlaga, da višje sodišče sodbo spremeni in tožbeni zahtevek zavrne v celoti. Priglaša stroške pritožbenega postopka.

3. Tožeča stranka v odgovoru na pritožbo predlaga, da višje sodišče pritožbo zavrne in toženi stranki naloži povračilo stroškov pritožbenega postopka v roku osem dni z obrestno posledico.

5. V zvezi z uveljavljanimi pritožbenimi razlogi gre uvodoma pojasniti, da so v postopku v sporih majhne vrednosti pritožbeni razlogi omejeni na bistvene kršitve določb pravdnega postopka iz drugega odstavka 339. člena Zakona o pravdnem postopku - ZPP (t. i. absolutne bistvene kršitve določb pravdnega postopka) in zmotno uporabo materialnega prava (prvi odstavek 458. člena ZPP). Uveljavljanje pritožbenih razlogov zmotne ali nepopolne ugotovitve dejanskega stanja ter relativnih bistvenih kršitev določb pravdnega postopka (prvi odstavek 339. člena ZPP) ni dovoljeno.

6. Tožeča stranka v postopku uveljavlja zahtevek na izpodbijanje pravnih dejanj stečajnega dolžnika in s tožbo izpodbija prodajno pogodbo, na podlagi katere je tožena stranka pridobila lastninsko pravico na dveh mobilnih telefonih, ne da bi plačala kupnino. Sodišče prve stopnje je ugotovilo, da izpodbijano pravno dejanje izpolnjuje vse pogoje iz 271. člena Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju -ZFPPIPP. Učinke prodajne pogodbe je razveljavilo, toženi stranki pa v plačilo naložilo denarno nadomestilo za telefona.

7. Iz dejanskih ugotovitev sodišča prve stopnje izhaja, da sta pravdni stranki sklenili ustno prodajno pogodbo, tožeča stranka je telefona tudi izročila toženi stranki, ta pa ju ni plačala. Ker je sodišče ugotovilo, da razlika med takratno prodajno ceno telefonov in današnjo ceno rabljenih telefonov približno ustreza višini zahtevka iz naslova uporabnine za čas uporabe telefonov, je ugodilo zahtevku za plačilo denarnega nadomestila v višini (takratne) kupnine v znesku 1.339,20 EUR.

8. Pritožnica izrecno napada dejansko stanje, ugotovljeno v postopku in trdi, da je sodišče zmotno ugotovilo, da tožena stranka kupnine ni plačala oziroma tega ni uspela dokazati. Kot uvodoma pojasnjeno, tak pritožbeni razlog ni dovoljen in se do teh trditev višje sodišče ne bo opredeljevalo. Ker je bilo dejansko stanje pravilno ugotovljeno, je posledično neutemeljen tudi pritožbeni očitek, da je bilo materialno pravo iz 271. člen ZFPPIPP zmotno uporabljeno.

9. Pritožnica neutemeljeno trdi, da gre v tej zadevi za sodbo presenečenja. Sklicuje se na to, da dokazni postopek ne dopušča ocene, da je kupnina za telefona ostala neporavnana, saj naj bi predložene listine in zaslišanje tožene stranke potrjevali, da je tožena stranka kupnino plačala. Vendar zgolj dokazna ocena in ugotovitev sodišča, da tožena stranka kupnine ni poravnala (medtem ko niti ni bilo sporno, da sta telefona v posesti tožene stranke in da je bila med pravdnima strankama sklenjena prodajna pogodba), za stranko takega presenečenja ne more predstavljati. Sodba presenečenja bi bila namreč podana, v kolikor bi sodišče odločitev sprejelo na pravni oceni, z vidika katere bi bila za odločitev bistvena povsem druga dejstva in dokazi, ki jih stranka (v pričakovanju drugačne pravne ocene) ne bi navajala, ker je tudi ob potrebni skrbnosti ne bi ocenila kot bistvene. Pritožnica pa niti ne trdi, da bi se izjavljala o drugih vidikih spora, ali pa, da bi sodišče prve stopnje uporabilo drugo pravno podlago, na katero se nobena od strank v postopku ne bi sklicevala.

10. Pritožnica v nadaljevanju ponavlja svoje ugovore glede dejanskega stanja, ki naj bi nedvomno kazalo na to, da je bila kupnina plačana v gotovini in izročena zakonitemu zastopniku M. T. Vendar, kot pojasnjeno zgoraj, pritožnica s temi pritožbenimi trditvami ne more uspeti, kot tudi ne s trditvijo, da potrdilo z dne 10. 11. 2015 vsebuje vse elemente prodajne pogodbe in ga zato M. T. ni mogel veljavno preklicati. V svoji dokazni oceni je sodišče prve stopnje prepričljivo pojasnilo, da zaradi spreminjanja izjav glede okoliščin, v katerih je tožena stranka pridobila telefona, M. T. ne verjame, pa tudi, zakaj ni bila prepričljiva izpovedba tožene stranke. Po stališču višjega sodišča so posamezni dokazi pravilno ovrednoteni, zaključki sodišča pa razumni in življenjsko sprejemljivi.

11. Neutemeljene so tudi pritožbene trditve, da sodišče prve stopnje ocene, da je poslovanje M. T. štelo za neobičajno, nakup dveh telefonov pa za nenavaden, ni pojasnilo. To ne drži, saj obrazložitev izhaja iz iz 9. točke na strani 7 izpodbijane sodbe. Sodišče prve stopnje je ob ugotovitvi, da je M. T. ob primopredaji poslov in dokumentacije upraviteljici najprej pojasnil, da je toženka opravila nadure in naj bi se njena terjatev iz tega naslova pobotala s kupnino za oba telefona, kasneje pa svojo izjavo spremenil in trdil, da je tožena stranka predmetna telefona kupila, sam pa je prejel kupnino, nakar pa svoj podpis tudi na tej izjavi preklical, spreminjanje izjav ocenjevalo tudi v luči pravnega standarda profesionalne skrbnosti dobrega poslovodje. Pri tem je upoštevaje 12. člen ZFPPIPP ocenjevalo poslovanje tožeče stranke v obdobju pred uvedbo stečajnega postopka. Ne drži pa niti, kar trdi pritožnica v nadaljevanju pritožbe, da sodišče prve stopnje ni ponudilo nobenih tehtnih razlogov, zakaj ne verjame M. T. in toženi stranki. Upoštevaje dejstvo, da je ob zaslišanju dobilo neposreden vtis ali priča izpoveduje verodostojno oziroma prepričljivo, je v zgoraj citirani točki obrazložitve izpodbijane sodbe tudi izčrpno in prepričljivo pojasnilo svoje razloge in o tem, katera dejstva šteje za dokazana in odločilo na podlagi vestne in skrbne presoje vsakega dokaza posebej, vseh dokazov skupaj ter na podlagi uspeha celotnega postopka (8. člen ZPP). Da bi sodišče prve stopnje kršilo metodološki napotek iz 8. člena ZPP pritožnica nenazadnje niti ne trdi.

12. Neutemeljena je tudi pritožbena trditev, da je sodišče prve stopnje cene telefonov preiskovalo mimo trditvene in dokazne podlage tožbe ter s tem kršilo razpravno načelo. Trditve o tem, kakšen je bil namen spornega pravnega posla je že v tožbi, konkretneje pa v prvi pripravljalni vlogi podala tožeča stranka. Tudi sicer cene telefonov v tej zadevi niso bile odločilne in na te ugotovitve sodišče svoje odločitve niti ni naslanjalo. Ker je tožena stranka predmetna telefona pridobila brezplačno, je s tem izpolnjen objektivni pogoj izpodbojnosti tega pravnega dejanja (prim. drugi odstavek 271. člena ZFPPIPP). In ker izpodbijana sodba vsebuje vse razloge o odločilnih dejstvih, ob pravni kvalifikaciji, ki jo je napravilo sodišče prve stopnje, pa je tudi razumljiva, logična in zadostno obrazložena, očitek o absolutni bistveni kršitvi določb pravdnega postopka, ki je tudi sicer zgolj pavšalen (zaradi odločitve mimo listinskih dokazov in zaradi neobstoječih ali vsaj zelo pomanjkljivih razlogov sodbe) ni utemeljen.

13. S tem je višje sodišče odgovorilo na navedbe pritožbe, ki so odločilnega pomena in ker torej pritožba ne uveljavlja pravno upoštevnih pritožbenih razlogov, podani pa niso niti razlogi, na katere pazi po uradni dolžnosti (drugi odstavek 350. člena ZPP), je višje sodišče pritožbo zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje (353. člen ZPP).

14. Tožena stranka s pritožbo ni uspela, zato sama krije svoje stroške pritožbenega postopka (prvi odstavek 154. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 165. člena ZPP), tožeči stranki pa je dolžna povrniti njene stroške odgovora na pritožbo. Tožeča stranka je po Odvetniški tarifi - OT priglasila 375 točk za odgovor na pritožbo, kar je skladno s 1. točko tar. št. 21 OT in skupaj z 22% DDV znaša 210,00 EUR, ki jih je tožena stranka dolžna povrniti tožeči stranki v roku 8 dni od prejema te sodbe, v primeru zamude skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi od poteka roka do plačila.

15. O pritožbi zoper sodbo je sodnik posameznik odločil na podlagi petega odstavka 458. člena ZPP.

Zakon o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju (2007) - ZFPPIPP  - člen 271, 271/2

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 7, 8

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.