VSL Sklep III Ip 2496/2018
Sodna praksa višjih sodišč, 2018-10-10

Urška Jordan (preds.), Magda Gombač Gluhak (poroč.), Tjaša Potparič Janežič

odlog izvršbe na predlog dolžnika - sorazmernost - stanovanje v katerem dolžnik živi

Od uveljavitve ZIZ-L dalje mora na predlog dolžnika za odlog izvršbe na nepremičnino, ki predstavlja dom dolžnika, sodišče opraviti preizkus predloga po vseh podlagah, ki jih daje 71. člen ZIZ.

Pritožbi se delno ugodi in se sklep v izpodbijani 2. točki izreka razveljavi in zadeva v tem delu vrne sodišču prve stopnje v nov postopek, v izpodbijani 3. točki izreka pa spremeni tako, da upnik sam krije stroške odgovora na ugovor. Pritožba zoper izpodbijano 1. točko izreka se zavrne in sklep v tem delu potrdi.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom ugovor dolžnice zavrnilo (1. točka izreka), predlog za odlog zavrnilo (2. točka izreka) in sklenilo, da mora dolžnica upniku povrniti stroške odgovora na ugovor (3. točka izreka).

2. Zoper sklep je pravočasno pritožbo vložila dolžnica. Navaja, da bi prodaja njihovega doma za družino pomenila nenadomestljivo škodo. Preživlja dva otroka, oba študenta, na nepremičnini pa je že vknjižena tudi hipoteka v višini 48.000,00 EUR. Ponovno prosi za upoštevanje novele ZIZ in upoštevanje sorazmernosti. Predlaga nov predmet izvršbe, njen podjetniški račun, na katerega prejema v povprečju več kot 1.200,00 EUR mesečno. Nasprotuje pa trditvi upnika, da je bila izvršba na plačo neuspešna in zahteva dokaz. Nasprotuje tudi upnikovim stroškom.

3. Upnik v odgovoru na pritožbo predlaga njeno zavrnitev. Pove, da se dolžnica dogovorov o obročnem plačilu dolga ne drži, ne plačuje niti novo zapadlih obveznosti, njen dohodek pa je že obremenjen. Zato vztraja pri izvršbi na nepremičnino.

5. Pritožbeno sodišče je izpodbijani sklep preizkusilo v okviru pritožbenih razlogov in razlogov, na katere je dolžno paziti po uradni dolžnosti (350. člen v zvezi s 366. členom Zakona o pravdnem postopku, v nadaljevanju ZPP, v zvezi s 15. členom Zakona o izvršbi in zavarovanju, v nadaljevanju ZIZ). Ker je za odločanje o predlogu za drugo sredstvo izvršbe pristojno sodišče prve stopnje, se do trditev dolžnice v zvezi s tem ni opredeljevalo.

6. Upnik je predlog za izvršbo vložil na podlagi verodostojne listine, zaradi izterjave 2.896,03 EUR, s pripadki, kot sredstvo izvršbe pa predlagal rubež denarnih sredstev na računu dolžnice in izvršbo na nepremičnino dolžnice, kar je sodišče s sklepom o izvršbi tudi dovolilo.

7. Sklep o izvršbi je bil izdan 6. 3. 2018, kar je še pred uveljavitvijo Zakona o spremembah in dopolnitvah ZIZ ZIZ-L, v nadaljevanju ZIZ-L,

zato je vseboval le pouk, da dolžnik lahko v osmih dneh od vročitve sklepa o izvršbi predlaga, naj sodišče dovoli drugo sredstvo izvršbe, ali naj opravi izvršbo na drugi nepremičnini in da sodišče ugodi predlogu, če dolžnik izkaže za verjetno, da bo terjatev poplačana z drugim izvršilnim sredstvom ali s prodajo druge nepremičnine. Če predlaga dolžnik kot drugo izvršilno sredstvo izvršbo na plačo, pokojnino, invalidnino ali na druge stalne denarne prejemke, ugodi sodišče predlogu, samo če dolžnik izkaže za verjetno, da bo terjatev poravnana v enem letu od izdaje sklepa o dolžnikovem predlogu.

8. V ugovoru je dolžnica ugovarjala predlaganemu načinu izvršbe in predlagala odlog izvršbe za eno leto. Navedla je, da je redno zaposlena in zato predlagala izvršbo na plačo. V zvezi z dovoljeno izvršbo na njeno nepremičnino pa navedla, da gre za dom njene štiričlanske družine, da je že obremenjena s hipoteko v višini 48.000,00 EUR in prosila, da sodišče upošteva sorazmernost kot zadnjo in izredno možnost za poplačilo dolga, ki je očitno nesorazmeren z ugotovljeno vrednostjo nepremičnine.

9. Po drugem odstavku 53. člena v zvezi s prvim odstavkom 61. člena ZIZ mora biti ugovor zoper sklep o izvršbi obrazložen. V ugovoru mora dolžnik navesti pravno pomembna dejstva, s katerimi ga utemeljuje, in predložiti dokaze zanje. Če dolžnik izpodbija sklep o izvršbi v delu, v katerem mu je naloženo, da poravna terjatev, mora navesti tista pravno pomembna dejstva, ki bi pripeljala do zavrnitve tožbenega zahtevka v pravdi, če bi se izkazala za resnična. Če pa izpodbija drugi del sklepa o sami dovolitvi izvršbe, mora navesti tista pravno pomembna dejstva, ki po 55. členu ZIZ preprečujejo izvršbo.

10. Zaključek sodišča prve stopnje, da dolžnica v ugovoru pravno relevantnih dejstev ni navajala in da ni uveljavljala nobenega od upoštevnih ugovornih razlogov, saj sami terjatvi upnika ni nasprotovala, v zvezi z dovoljeno izvršbo na njeno nepremičnino pa tudi ni trdila, da bi bila ta izvzeta iz izvršbe oziroma da bi bila izvršba na njej omejena

, je pravilen, posledično pa tudi v zvezi z njim sprejeta odločitev. Ugovor, v katerem dolžnik ne navaja pravno pomembnih dejstev, je neobrazložen in kot tak neutemeljen in ga sodišče prve stopnje, ne da bi ga vročalo v odgovor, zavrne (drugi odstavek 53. člena in četrti odstavek 58. člena ZIZ). V tem delu je pritožba dolžnice neutemeljena, zato jo je pritožbeno sodišče zavrnilo in sklep v izpodbijani 1. točki izreka potrdilo (2. točka 365. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ).

Glede odločitve o stroških ugovornega postopka:

11. Posledično pa je materialnopravno napačna odločitev, ki jo je sodišče prve stopnje sprejelo v 3. točki izreka. Na podlagi petega odstavka 38. člena ZIZ, je dolžnik dolžan upniku na njegovo zahtevo povrniti stroške, ki so bili potrebni za izvršbo. (Ne)potrebnost stroškov v zvezi z vprašanjem upravičenosti do povračila se ocenjuje tako z vidika morebitne obligatornosti vročitve ugovora v odgovor upniku, kot tudi z vidika upravičenosti navedb dolžnika v ugovoru in z vidika, ali upnik v odgovoru tem navedbam nasprotuje, ali ne, pri čemer se določeni stroški lahko izkažejo kot nepotrebni, čeprav jih stranka subjektivno drugače ocenjuje. Objektivno potrebni stroški, ki se lahko naložijo stranki, ki je zavezanec za povrnitev stroškov, so le tisti, ki se nanašajo na dejanja v postopku, s katerimi je stranka uspešno zagotovila varstvo svojih pravic. V konkretnem primeru upnik z navedbami v odgovoru na ugovor ni zagotovil varstva svojih pravic, sodišče bi namreč glede na dejstvo, da je bil dolžničin ugovor zoper sklep o izvršbi neobrazložen, sprejelo enako odločitev tudi v primeru, če upnik na ugovor ne bi odgovoril. K podaji le tega ga sodišče prve stopnje tudi ni pozivalo (glej tretji odstavek 53. člena ZIZ). Pozvalo ga je le k odgovoru na predlog dolžnice po 169. členu ZIZ. Glede na navedeno upnikovih stroškov odgovora na ugovor, ki ni bil potreben, ne gre šteti za potrebne v smislu petega odstavka 38. člena ZIZ, zato je pritožbeno sodišče pritožbi dolžnice v tem delu ugodilo in sklep sodišča prve stopnje v izpodbijani 3. točki izreka spremenilo tako, da upnik stroške odgovora na ugovor krije sam (3. točka 365. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ).

12. V času odločanja sodišča prve stopnje je že veljala sprememba ZIZ-L, ki jo treba uporabiti tudi v konkretnem primeru, saj se glede na prehodno in končno določbo določbo 70. člena omenjene novele postopki, v katerih je bil predlog za izvršbo ali predlog za zavarovanje vložen pred uveljavitvijo tega zakona, nadaljujejo in končajo po določbah tega zakona, upoštevaje, da še ni bila izdana odredba o prodaji nepremičnine

13. V skladu s spremenjeno določbo 71. člena ZIZ, sodišče lahko na dolžnikov predlog popolnoma ali deloma odloži izvršbo, če dolžnik izkaže za verjetno, da bi s takojšnjo izvršbo pretrpel nenadomestljivo ali težko nadomestljivo škodo in da je ta škoda večja od tiste, ki zaradi odloga lahko nastane upniku, v primerih, naštetih v prvem odstavku tega člena, med katerimi je v 6. točki naveden tudi vložen ugovor zoper sklep o izvršbi (prvi odstavek 71. člena ZIZ). Nadalje lahko sodišče odloži izvršbo tudi v drugih primerih, če so za to podani posebno upravičeni razlogi (drugi odstavek 71. člena ZIZ). Pri izvršbi na stanovanje ali stanovanjsko hišo, ki je dolžnikov dom, zaradi izterjave denarne terjatve, ki je očitno nesorazmerna glede na ugotovljeno vrednost nepremičnine, sme sodišče ne glede na določbe prejšnjih odstavkov na predlog dolžnika ali po uradni dolžnosti, če dolžnik predloži ali je sodišču poslano obrazloženo mnenje centra za socialno delo, iz katerega izhaja, da bi takojšnja izvršba ogrozila preživljanje dolžnika ali njegovih družinskih članov, odložiti izvršbo na nepremičnino najdlje za šest mesecev in le enkrat, na kar sodišče opozori dolžnika v sklepu o izvršbi, pri čemer se domneva, da je dolžnikov dom stanovanje ali stanovanjska hiša, kjer ima dolžnik prijavljeno stalno prebivališče (četrti odstavek 71. člena ZIZ). Če so izpolnjeni pogoji iz prejšnjega odstavka in obstojijo posebne okoliščine, zaradi katerih bi bilo nadaljevanje izvršbe na nepremičnino očitno nesorazmerno glede na poseben položaj dolžnika, pri čemer sodišče upošteva tudi položaj in posledice, ki zaradi odložitve izvršbe lahko nastanejo upniku, lahko sodišče odloži izvršbo na nepremičnino za primeren čas ne glede na omejitve iz prejšnjega odstavka. Če posebne okoliščine ne izhajajo iz obrazloženega mnenja centra za socialno delo, jih mora sodišču izkazati dolžnik (peti odstavek 71. člena ZIZ). V skladu z določbo šestega odstavka tega člena pa lahko sodišče ne glede na določbe prvega, drugega in tretjega odstavka tega člena na predlog dolžnika ali po uradni dolžnosti odloži izvršbo, če so izpolnjeni pogoji iz četrtega odstavka tega člena, razen pogoja ogroženosti preživljanja dolžnika ali njegovih družinskih članov, najdalj za tri mesece in le enkrat, na kar sodišče opozori dolžnika v sklepu o izvršbi. Ker je bil sklep o izvršbi v predmetnem postopku izdan pred uveljavitvijo ZIZ-L tega opozorila še ni vseboval.

14. Z izpodbijano odločitvijo o odlogu je sodišče prve stopnje predlog dolžnice za odlog izvršbe zavrnilo le z razlogi, da dolžnica ni zatrjevala niti izkazala nenadomestljive oziroma težko nadomestljive škode (razlog za odlog po prvem odstavku 71. člena ZIZ), ki bi jo v primeru izvršbe utrpela, niti ni zatrjevala in izkazala nobenih posebno utemeljenih okoliščin za odlog izvršbe po drugem in četrtem odstavku 71. člena ZIZ. Zakaj sodišče prve stopnje ob zgoraj navedeni zakonski podlagi za odlog izvršbe na predlog dolžnika šteje, da dolžnica ob podanih trditvah, da gre za njen dom, zahtevi po upoštevanju sorazmernosti, ker naj bi bila terjatev upnika nesorazmerna z ugotovljeno vrednostjo nepremičnine dolžnice, ni podala ustreznih trditev, sodišče ne navede, zaradi česar izpodbijane odločitve ni mogoče preizkusiti. Poleg tega sodišče ni opravilo presoje predloga dolžnice po vseh podlagah, ki jih nudi 71. člen.

15. Zaradi navedenega je pritožba dolžnice zoper odločitev o odlogu utemeljena in ji je pritožbeno sodišče ugodilo, sklep v izpodbijani 2. točki izreka razveljavilo in zadevo v tem delu vrnilo sodišču prve stopnje v nov postopek (3. točka 365. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ). V ponovljenem postopku se bo moralo sodišče prve stopnje opredeliti do predloga dolžnice po vseh podlagah, ki jih nudi 71. člen ZIZ, odločiti pa tudi o predlogu dolžnice za opravo izvršbe z drugim sredstvom izvršbe, ki ga je ta skupaj z ugovorom in predlogom za odlog po vsebini že podala.

Ta je stopil v veljavo 25. 3. 2018 (77. člen ZIZ-L).

V skladu z določbo 177. člen ZIZ predmet izvršbe ne morejo biti kmetijska zemljišča in gospodarska poslopja kmeta, kolikor jih potrebuje za lastno preživljanje in za preživljanje članov svoje ožje družine ter drugih oseb, ki jih je po zakonu dolžan preživljati, razen če gre izvršbo za uveljavitev denarnih terjatev, zavarovanih s pogodbeno zastavno pravico na nepremičninah (hipoteko) oziroma za poplačilo zemljiškega dolga. Glej še 30. in 32. člen ZIZ.

Tretji odstavek 70. člena ZIZ-L glasi:“Če je v izvršbi na nepremičnino do uveljavitve tega zakona že bila izdana odredba o prodaji, se postopek dokonča po določbah do sedaj veljavnega zakona.“

Zakon o izvršbi in zavarovanju (1998) - ZIZ  - člen 71, 71/1, 71/2, 71/4, 71/5, 71/6

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.