VSM sklep II Kp 44785/13
Sodna praksa višjih sodišč, 2017-02-16

Simona Skorpik(preds.), mag. Aleksander Karakaš(poroč.), Miroslav Pliberšek

podaljšanje roka za izpolnitev obveznosti - postopek preklica pogojne obsodbe - bistvena kršitev določb kazenskega postopka - nejasnost razlogov o odločilnih dejstvih

Nerazumljivost razlogov v odločilnih dejstvih.

Ob reševanju pritožbe okrožne državne tožilke se sodba sodišča prve stopnje razveljavi ter zadeva vrne v nov postopek.

1. Okrožno sodišče v Murski Soboti kot sodišče prve stopnje je 5. 12. 2016 obsojenemu B.G. po četrtem odstavku 506. člena Zakona o kazenskem postopku (v nadaljevanju ZKP) v zvezi s 61. členom Kazenskega zakonika (v nadaljevanju KZ-1) podaljšalo rok za izpolnitev obveznosti po pravnomočni sodbi Okrožnega sodišča v Murski Soboti I K 44785/2013 z dne 4. 9. 2014, ko bi moral v roku dveh let od pravnomočnosti sodbe oškodovanemu samostojnemu podjetniku R.R. vrniti premoženjsko škodo v znesku 25.657,33 EUR. Rok je bil podaljšan za šest mesecev, to je do 1. 8. 2017. Sklenjeno je še bilo, da stroški postopka za preklic pogojne obsodbe z izjemo sodne takse in nagrade ter potrebnih izdatkov oškodovančevega pooblaščenca obremenjujejo proračun. Vse povzeto je bilo skupaj z razlogi izdano v sodbi I Ks 44785/2013.

2. Zoper sodbo se je pritožila okrožna državna tožilka zaradi kršitve kazenskega zakona ter zaradi zmotne ter nepopolne ugotovitve dejanskega stanja. Pritožbenemu sodišču predlaga, da sodbo spremeni tako, da obsojenemu prekliče navedeno pogojno obsodbo in mu izreče kazen zapora v višini enega leta in sedmih mesecev ali podrejeno, da sodbo razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v nov postopek.

3. Na pritožbo so odgovorili obsojenčevi zagovorniki, ki nasprotujejo navedenima pritožbenima razlogoma ter predlagajo, da pritožbeno sodišče pritožbo zavrne kot neutemeljeno in potrdi sodbo sodišča prve stopnje.

4. Pritožbeni preizkus je pokazal naslednje:

5. Po razlogih v 14., 15., 16. in sklepno v 17. točki obrazložitve sodbe obsojeni posebnega pogoja, določenega v zgornji pravnomočni sodbi objektivno ni mogel izpolniti, ter je bilo utemeljeno ta rok podaljšati. Razlogov za takšen temelj pritožbeno sodišče v sodbi ni zasledilo. Še zlasti, ker ni jasno, v čem bo obsojenčev osebni stečaj, le tega dodatno pripravil, da bo ravnal tako, kot pred osebnim stečajem ni, oziroma čemu bo zaradi tega dejstva objektivno sposobnejši izpolniti posebni pogoj, če pa mu to ravno zaradi osebnega stečaja ni uspelo. Tako izdelani razlogi niso jasni in so v precejšnji meri sami med seboj v nasprotju, kar je bistvena kršitev določb kazenskega postopka iz 11. točke prvega odstavka 371. člena ZKP, na katero pritožbeno sodišče pazi po uradni dolžnosti (1. točka prvega odstavka 383. člena ZKP) in ki jo drugače kot z razveljavitvijo sodbe ne more odpraviti (prvi odstavek 392. člena ZKP).

6. Glede na obrazloženo se pritožbeno sodišče z uveljavljanima pritožbenima razlogoma ni posebej ukvarjalo, kar bo v ponovljenem postopku v okvirih „svoje“ stvarne pristojnosti storilo sodišče prve stopnje. Pri tem bo ustrezno pozornost posvetilo pritožbeni obrazložitvi glede časa, v katerem je izpolnitev posebnega pogoja v po 61. členu KZ-1 mogoče/dovoljeno podaljšati ter glede obsojenčevih dejanskih razpolaganj s finančnimi sredstvi pred uvedbo osebnega stečaja, ki bi naj bila izkazana z listinskimi dokazi v drugi zadevi, česar potemtakem ne bi bilo odveč preizkusiti.

KZ-1 člen 61. ZKP člen 371, 371/1, 371/1-11.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.