VSL sklep IV Cp 3119/2016
Sodna praksa višjih sodišč, 2017-01-05

Alenka Kobal Velkavrh (preds.), Bojan Breznik (poroč.), Dušan Barič

razmerja med starši in otroki - stiki z otrokom - določitev režima stikov - obseg stikov - prazniki - počitnice

Če se starša nista sposobna dogovoriti o stikih s pomočjo CSD in zahtevata odločitev sodišča, mora sodišče v odločbi opredeljeno določiti režim stikov. Kako natančno mora sodišče določiti stike starša z otrokom, je odvisno od sposobnosti medsebojnega komuniciranja staršev.

I. Pritožbi se ugodi in se sodba v II., III. in V. točki razveljavi ter se v navedenem obsegu zadeva vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

II. Odločitev o povrnitvi pritožbenih stroškov tožeče stranke se pridrži za končno odločbo.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo razsodilo, da se mladoletni sin A. A., roj. ... 2014, dodeli v varstvo in vzgojo tožnici, materi K. M. (točka I). Odločilo je še, da stiki med tožencem in otrokom potekajo prvi mesec po pravnomočnosti sodbe en dan vsak vikend, tako da se prvi vikend v mesecu izvaja v soboto, naslednji vikend v nedeljo in nato izmenično, vsakokrat od 8.00 do 18.00, pri čemer pride toženec otroka iskat na naslov materinega prebivališča in ga tja tudi vrne. Po preteku enega meseca se vzpostavi stalni režim stikov, ki potekajo vsak prvi in tretji vikend v mesecu, ko oče pride iskat otroka v soboto ob 8.00 in ga mati prevzame na domu toženca v nedeljo ob 18.00. Stiki med počitnicami potekajo po dogovoru med staršema (točka II). Tožencu je tudi dolžan plačati za preživljanje otroka poleg preživnine določeno s sklepom tega sodišča o začasni odredbi IV P 426/2015 z dne 11. 3. 2016, za obdobje od 11. 3. 2016 do pravnomočnosti te sodbe, še preživnino v višini 31,00 EUR, za obdobje od 29. 7. 2015 do 11. 3. 2016 in od pravnomočnosti te sodbe dalje pa preživnino v višini 188,00 EUR mesečno, do vsakega 15. dne v mesecu za tekoči mesec, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi, s tem, da znesek, ki je določen s sodbo, velja do prve uskladitve preživnin z gibanjem cen življenjskih stroškov, odtlej pa je zavezanec dolžan plačevati preživnino v valoriziranih zneskih, določenih z vsakokratnim sklepom vlade RS o uskladitvi preživnin in na podlagi obvestila pristojnega CSD (točka III).(1) Višji tožbeni zahtevek glede plačila preživnine in glede stikov je sodišče prve stopnje zavrnilo (točka IV) in še odločilo, da vsaka pravdna stranka nosi svoje stroške pravdnega postopka (točka V).

2. Toženec vlaga pritožbo zoper II. in III. točko sodbe. V pritožbi navaja, da je Center za socialno delo X(2) podal mnenje le na podlagi izjav staršev. CSD ne pozna otrokovih razmerij s staršema, zato mnenje ne upošteva koristi mladoletnega otroka. Mnenje CSD ni obrazloženo, sodišče pa je sodbo oprlo na to mnenje. Predlagani stiki v mnenju so v nasprotju z ugotovitvami CSD, da so stiki toženca z otrokom v otrokovo korist in bi se morali izvajati redno in postopoma razširiti. Sodišče pri utemeljevanju razlogov za omejitev stikov navaja, da ima toženec službo, da obstaja konfliktni odnos med staršema in domnevna večja navezanost otroka na tožnico. Navedeni razlogi niso tehtni in brez utemeljene podlage omejujejo stike toženca z otrokom. Razlog za omejitev stikov zaradi službenih obveznosti toženca ne odgovori na vprašanje, zakaj stiki niso določeni za vsak vikend in zakaj šele od sobote in ne od petka popoldne do ponedeljka zjutraj. Sodišče pri tem ne upošteva, da tožnica opravlja honorarno delo v gostinstvu in turizmu, kjer je običajno delo predvsem ob petkih, sobotah, nedeljah in praznikih. Stiki med vikendom bi morali potekati vsak teden. Konflikten odnos med pravdnima strankama ne more biti razlog za omejitev stikov, ker se stiki določajo med staršem in otrokom v otrokovo korist in ne med staršema. Z namenom, da otrok ohrani navezanost z očetom, je treba določiti redne tedenske stike. Sodišče je tudi sledilo predlogu CSD, ki tudi ni obrazložen v delu, da stiki med počitnicami potekajo po dogovoru med staršema. Takšna odločitev pomeni, da toženec z otrokom ne bo preživel tedenskih ali večtedenskih počitnic, ki so nedvomno v korist otroka. Sodišče prve stopnje v obrazložitvi sodbe ugotavlja, da stiki med počitnicami glede na starost in službene obveznosti očeta ni mogoče naprej določiti, pri čemer toženec ni nikoli navedel, da bi bila služba ovira pri vnaprej določenih stikih med počitnicami. Tudi starost otroka, ki je dopolnil dve leti ne more biti ovira, ki bi tožencu preprečevala stike z otrokom. Neutemeljeno je pričakovanje, da bo tožnica dovolila tožencu stike z otrokom v času počitnic. Takšna nedoločena odločitev o stikih v času počitnic pomeni, da bosta pravdni stranki znova v sporu, podobnem kot je bil januarja 2016. Iz navedenih razlogov toženec predlaga pritožbenemu sodišču, da razveljavi II. točko izreka sodbe in samo določi stike, ali pa zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje. Ker je treba povečati obseg stikov toženca z otrokom, se s tem tudi zmanjša potreba po kritju življenjskih stroškov otroka s plačevanjem preživnine tožnici, zato je treba razveljaviti III. točko izreka sodbe in višino preživnine prilagoditi novemu stanju.

3. Tožnica je vložila odgovor na pritožbo, v katerem predlaga, da se pritožba zavrne in da se potrdi sodba sodišča prve stopnje.

5. Če se starša nista sposobna dogovoriti o stikih s pomočjo CSD in zahtevata odločitev sodišča, mora sodišče v odločbi opredeljeno določiti okvir stikov. Kako natančno mora sodišče določiti stike starša z otrokom, je odvisno od sposobnosti medsebojnega komuniciranja staršev. Vrhovno sodišče je v sklepu II Ips 220/2015 pojasnilo, da v primeru, če medsebojna komunikacija med staršema ni mogoča ali je zelo otežena, morajo biti stiki določeni natančno in jasno. Zaradi varstva koristi otrok (prvi odstavek 106. člena Zakona o zakonski zvezi in družinskih razmerij) je v takšnih primerih treba določiti tudi režim izvajanja stikov med prazniki in med letnimi in zimskimi dopusti (oziroma počitnicami).

6. V postopku je sodišče prve stopnje izdalo začasno odredbo, s katero je do pravnomočnosti zadeve otroka dodelilo v varstvo in vzgojo tožnici, določilo je stike toženca z otrokom in tožencu naložilo, da plačuje preživnino. Začasno odredbo je izdalo iz razloga, ker so glede teh vprašanj obstajali med pravdnima strankama hudi spori, ki jih sodišče povzema tudi v izpodbijani sodbi. Nobenega dvoma ni, da pravdni stranki tudi ob izdaji sodbe nista sposobni medsebojne komunikacije, različni pa so tudi njuni predlogi glede režima stikov, ki naj bi bil v korist otroka. Iz teh razlogov bi sodišče prve stopnje moralo natančno določiti obseg stikov tako v času poletnih in zimskih počitnic, kot tudi v času praznikov, kot je to sicer stalna sodna praksa v podobnih primerih.

7. Glede na mnenje CSD z dne 25. 11. 2015, v katerem CSD predlaga povečanje stikov, pritožbeno sodišče ugotavlja, da že sedaj ni nobene ovire, da stiki otroka s tožencem ne bi potekali od sobote do nedelje prvi in tretji vikend, pri čemer je neutemeljen predlog toženca, da bi stiki potekali vsak vikend. Glede na oddaljenost bivališča toženca in otroka ter ugotovljena dejstva v postopku pred sodiščem prve stopnje, pa tudi ni najti okoliščin, ki bi nasprotovale predlogu toženca, da bi se stiki med vikendom začeli že v petek popoldan, ob tem, da bi bilo v nasprotju s koristmi otroka, da bi se stik izvajal do ponedeljka. Toženec predlaga tudi stike med tednom, ki pa se glede na starost otroka in medsebojno oddaljenost stalnega bivališča otroka in toženca, lahko izvajajo le na način, da toženec pride iskat otroka in stik izvede v kraju oziroma v območju, kjer otrok prebiva, kar pomeni, da otroka ne odpelje v K., kjer toženec stalno prebiva, saj takšne dolge vožnje ne bi bile v korist otroka. Tudi glede teh stikov toženca z otrokom med tednom, ki jih je predlagala enkrat tedensko tudi tožnica v tožbi, ni najti razlogov, ki bi kazali, da takšni stiki niso v korist otroka. Če bo takšnim stikom tožnica nasprotovala, bo treba pridobiti strokovno mnenje. Pritožbeno sodišče ni moglo samo določiti režima stikov med tednom ter v času počitnic in praznikov, saj v spisu ni bilo relevantnih podatkov, s katerimi bi lahko določilo natančen režim stikov, ki bi upošteval tudi interese pravdnih strank.

8. Obseg stikov lahko vpliva tudi na določitev preživnine (glede mesečnih stroškov prehrane za otroka), zato je pritožbeno sodišče sledilo pritožbi in sodbo razveljavilo tudi v delu, kjer je določena preživninska obveznost toženca. V novem sojenju bo zato sodišče prve stopnje moralo znova odločiti o preživninski obveznosti toženca in če bo določilo večji obseg stikov, saj so zato po mnenju pritožbenega sodišča izpolnjeni pogoji, bo hkrati moralo upoštevati, da preživnina, ki jo je določilo sodišče v izpodbijani sodbi, predstavlja (le) 13% delež tožnikove plače in da bo tudi v primeru, če se določi obseg stikov med tednom, med vikendom od petka do nedelje ter v času praznikov in počitnic, breme varstva in vzgoje otroka v pretežni meri na tožnici.

9. Pritožbeni razlogi so utemeljeni, zato je pritožbeno sodišče pritožbi ugodilo in v izpodbijanem delu sodbo razveljavilo ter v tem obsegu zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v novo sojenje. V novem sojenju morata pravdni stranki sodišču prve stopnje posredovati podatke, s katerimi bo sodišče lahko določno določilo režim stikov. V okviru odprtega sojenja naj sodišče predstavi režim stikov in če bodo obstajali utemeljeni ugovori pravdnih strank, naj pridobi strokovno mnenje.

10. Odločitev o povrnitvi pritožbenih stroškov tožnice se pridrži za končno odločbo.

Op. št. (1): Sodišče prve stopnje je z dopolnilno sodbo IV P 426/2015 z dne 29. 9. 2016 odločilo, da je toženec dolžan plačati preživninske zneske, ki so zapadli do sodbe v petnajstih dneh, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.