VSM sodba I Cp 1175/2016
Sodna praksa višjih sodišč, 2017-02-07

mag. Jelka Kurnik (preds.), Nina Vidic (poroč.), Vlasta Polanec

OBLIGACIJSKO PRAVO - POGODBENO PRAVO - VARSTVO POTROŠNIKOV

pogodba o polaganju terase - potrošniška pogodba - nepravilnosti na položeni terasi - ustreznost tožbene trditvene podlage - garancijski zahtevek zoper prodajalca iz naslova proizvajalčeve garancije - odstop od pogodbe - kondikcijski zahtevek - tek zakonskih zamudnih obresti

Tožnik je navedel, da se deske lomijo na več mestih, da se na določenih mestih pojavljajo neenotni razmiki, da so zaradi prejšnjih popravil vidni sledovi naknadnih montaž, da so se določene letve zlomile ali pa so zvite in da jih je napadla plesen. S tem je napake oziroma lastnosti terase dovolj jasno in določno opisal. Zahteva, da tožnik navede točno število in mesto zlomljenih desk, bi bila prestroga in neživljenjska.

I. Pritožbi se delno ugodi in se sodba sodišča prve stopnje v točki I izreka spremeni tako, da se datum 21. 7. 2014 nadomesti z datumom 14. 5. 2015 in se tožbeni zahtevek za plačilo zakonskih zamudnih obresti od zneska 15.400,06 EUR od 21. 7. 2014 do 13. 5. 2015 zavrne.

II. V ostalem se pritožba zavrne in se v izpodbijanem a nespremenjenem delu potrdi sodba sodišča prve stopnje.

III. Tožeča in tožena stranka krijeta vsaka svoje stroške pritožbenega postopka.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo toženki naložilo, da tožniku v 15 dneh plača 15.400,06 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 21. 7. 2014 do plačila (točka I. izreka).  Toženki je naložilo, da tožniku v 15 dneh  povrne pravdne stroške v znesku 2.937,36 EUR, po poteku tega roka z zakonskimi zamudnimi obrestmi do plačila (točka II izreka).

2. Zoper sodbo se zaradi bistvenih kršitev določb postopka, zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja ter napačne uporabe materialnega prava pritožuje toženka. Predlaga, da sodišče druge stopnje izpodbijano sodbo razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje, podrejeno, da jo spremeni in tožbeni zahtevek zavrne, vse z ustrezno stroškovno posledico.

3. Tožnik se v odgovoru na pritožbo zavzema za potrditev izpodbijane sodbe.

5. Izpodbijana sodba ima vse razloge o odločilnih dejstvih, ki niso nejasni ali med seboj v nasprotju ter se jo da preizkusiti. Bistvena kršitev določb postopka po 14. točki drugega odstavka, ki jo tožnik uveljavlja na več mestih v pritožbi, tako ni podana.

6. Tožnik je na prvem naroku v tožbenem zahtevku popravil označbo tožnika tako, da je iz njega izpustil navedbo, da je tožnik samostojni podjetnik. Tožba s tem ni bila spremenjena, saj je tožbeni predlog ostal enak (po drugem odstavku 184. člena Zakona o pravdnem postopku, v nadaljevanju ZPP, je sprememba tožbe sprememba istovetnosti zahtevka, povečanje obstoječega zahtevka ali uveljavljanje drugega zahtevka poleg obstoječega). Še vedno tudi gre za isto stranko, saj je samostojni podjetnik fizična oseba.

7. Sodišče prve stopnje je svojo odločitev pravilno oprlo na določila Zakona o varstvu potrošnikov (v nadaljevanju ZVPot) o garanciji, saj je tožnik na prvem naroku navajal (toženka pa tega ni prerekala), da je tožnik potrošnik, iz česar izhaja, da je pogodbo o polaganju terase sklenil za namen izven njegove poklicne oziroma pridobitne dejavnosti (1. člen ZVPot).

8. Pritrditi je sodišču prve stopnje, da je trditvena podlaga tožbe glede lastnosti položene terase, ki niso v skladu z dano garancijo, zadostna. Tožnik je navedel, da se deske lomijo na več mestih, da se na določenih mestih pojavljajo neenotni razmiki, da so zaradi prejšnjih popravil vidni sledovi naknadnih montaž, da so se določene letve zlomile ali pa so zvite in da jih je napadla plesen. S tem je napake oziroma lastnosti terase dovolj jasno in določno opisal. Zahteva, da tožnik navede točno število in mesto zlomljenih desk, bi bila prestroga in neživljenjska. Iz tožbe pa tudi smiselno izhaja, da je vse navedeno v nasprotju z dano garancijo.

9. Jasni in zadostni so tudi razlogi sodišča prve stopnje glede dane garancije. Med pravdnima strankama namreč niti ni bilo sporno, da je garancijo družbe R. d.o.o. tožniku izročila toženka, ki mu je tudi dobavila teraso (toženka je zatrjevala zgolj, da sama več ni dolžna izpolniti obveznosti iz dane garancije, ker je zadnje popravilo izvedla družba R. d.o.o.), prav tako pa ni bilo sporno, da pokanje, zvijanje in lomljenje desk ni v skladu z garancijo (zaradi česar je toženka predhodno tudi poskušala odpraviti te napake). Sicer pa toženka tudi sama v pritožbi zatrjuje, da iz garancijskega lista izhaja, da se plošče ne cepijo, ne razpadajo, ne gnijejo in se ne razkrajajo.

10. Sodišče prve stopnje je v predmetni zadevi s pomočjo izvedenskega mnenja ugotovilo bistvena dejstva. Ugotavljalo je, kakšno je sedanje stanje terase in kakšne nepravilnosti so ostale na terasi potem, ko sta jih toženka in po njenem naročilu družba R. d.o.o. poskušali odpraviti. Ugotovilo je, da je na položeni terasi še vedno več zatrjevanih nepravilnosti: na določenih mestih so deske zlomljene, počene, zvite, neenotni so tudi razmiki med deskami. S pomočjo izvedenca je tako sodišče prve stopnje ugotavljalo zgolj nepravilnosti, ki jih je tožnik zatrjeval v tožbi, ne pa tudi kakšnih drugih dejstev. Sodišče je tisto, ki vodi dokazovanje z izvedencem, pri čemer glede na ugotovljena odločilna dejstva ni relevantno, če je sodišče prve stopnje v tej zadevi izvedencu postavilo zgolj vprašanja, kot jih je oblikoval tožnik. Sicer pa je tudi toženka imela možnost predlagati vprašanja za izvedenca, pa tega ni storila.

11. Pritožbene navedbe, da tožnik ni redno čistil terase in se je zato na njih pojavila plesen, na odločitev ne morejo vplivati. Sodišče prve stopnje je namreč ugodilo zahtevku, ker je ugotovilo, da je na terasi še zmeraj več drugih nepravilnosti (zlomljene, počene in zvite deske). Zatrjevana plesen na terasi pa ni bila odločilna za utemeljenost zahtevka.

12. Iz dejanskih ugotovitev sodišča prve stopnje izhaja, da je toženka, pri kateri je tožnik naročil teraso in njeno montažo, že poskušala popraviti teraso. Ker ji to ni (v celoti) uspelo, je nato družbi R. d.o.o. naročila, da odpravi nepravilnosti na terasi. Glede na navedeno je pravilno stališče sodišča prve stopnje, da se toženka ne more sklicevati, da je za nepravilnosti oziroma neskladnosti z dano garancijo na terasi, ki so ostale po zadnjem popravilu, odgovorna (zgolj) družba R. d.o.o., saj ta s tožnikom ni bila v pogodbenem razmerju. Tožnik lahko zoper toženko kot prodajalca v vsakem primeru uveljavlja pravice iz naslova proizvajalčeve garancije (17. člen ZVPot).

13. Neutemeljen je tudi pritožbeni očitek, ki se nanaša na zavrnitev dokaznega predloga z ogledom. Toženka ogleda terase ni predlagala, temveč je predlagala zgolj ogled desk pri družbi R. d.o.o., ki so bile s terase že odstranjene. Predlog za ogled terase je podal le tožnik, toženka pa se na njegove dokazne predloge ne more sklicevati, saj mora vsaka stranka predlagati dokaze za trditve, ki jih poda (212. člen ZPP).

14. Toženkine navedbe, da ni imela možnosti sodelovati pri ogledu, ki ga je opravil sodni izvedenec, so prepozne (337. člen ZPP). Toženka bi morala že v pripombah na izvedensko mnenje v postopku na prvi stopnji zahtevati, da se odpravijo morebitne nepravilnosti v zvezi z izdelanim mnenjem, pa tega ni storila in ni navajala, da sama ni imela možnosti sodelovati pri ogledu. Sicer pa že iz samih pritožbenih navedb izhaja, da je izvedenec obe stranki vabil na ogled.

15. Na odločitev ne more vplivati, da se je tožnik s toženko pred pravdo želel dogovoriti, da se kupnina zniža. Res je, da ima tožnik na voljo bodisi znižanje kupnine bodisi odstop od pogodbe. Vendar kupnina za teraso še ni bila znižana, saj do dogovora med strankama ni prišlo niti ni tožnik postavil oblikovalnega tožbenega zahtevka za znižanje kupnine. Tožnik je zato z dopisom z dne 5. 5. 2015 utemeljeno odstopil od pogodbe in lahko zahteva vrnitev tistega, kar je dal po pogodbi (21b. člen ZVPot v zvezi s 111. členom Obligacijskega zakonika, v nadaljevanju OZ). Prav tako se pritožba neutemeljeno sklicuje, da tožnik ne more odstopiti od pogodbe, ker so na terasi razvidni sledovi prejšnjih montaž in popravil. Dejstvo, da toženka ni uspela popraviti terase na način, da bi bila terasa v skladu z dano garancijo, je razlog za odstop od pogodbe in ne more biti v škodo tožniku.

16. Delno pa je materialnopravno napačna odločitev sodišča prve stopnje glede zakonskih zamudnih obresti. V skladu s petim odstavkom 111. člena OZ mora stranka, ki vrača denar, plačati obresti od dneva, ko je prejela izplačilo. Vendar pa pa pri tem ne gre za zamudne obresti (tako tudi Juhart M., Obligacijski zakonik, zakon s komentarjem, 1. knjiga, komentar k 111. členu), ki jih je zahteval tožnik, kakšnih drugih obresti pa ni zahteval.  Zamudne obresti pripadajo tožniku šele od takrat, ko je odstopil od pogodbe oziroma, ko je zahteval vračilo kupnine. Tožnik je zatrjeval, da je od pogodbe odstopil z dopisom z dne 5. 5. 2105 (toženka ni prerekala, da je ta dopis prejela). Glede na rok za vračilo kupnine, ki ga je postavil v dopisu (A10) t.j. do 13. 5. 2015, je toženka v zamudi z vračilom kupnine po poteku tega roka t.j. od 14. 5. 2015 dalje (299. člen OZ).

17. Glede na navedeno je sodišče druge delno ugodilo pritožbi in sodbo sodišča prve stopnje v točki I izreka spremenilo tako, da je datum 21. 7. 2014 nadomestilo z datumom 14. 5. 2015 in  tožbeni zahtevek za plačilo zakonskih zamudnih obresti od zneska 15.400,06 EUR od 21. 7. 2014 do 13. 5. 2015 zavrnilo (peta alineja 358. člena ZPP). V ostalem je pritožbo zavrnilo in v izpodbijanem a nespremenjenem delu potrdilo sodbo sodišča prve stopnje (353. člen ZPP).

18. Toženka krije sama svoje stroške pritožbenega postopka, saj je s pritožbo uspela zgolj v sorazmerno majhnem delu (tretji odstavek 154. člena ZPP v zvezi s 165. členom ZPP). Prav tako je tožnik dolžan sam kriti svoje stroške odgovora na pritožbo, ki ni v ničemer prispeval k rešitvi zadeve (155. člena ZPP).

OZ člen 111, 111/5, 299. ZPP člen 212. ZVPot člen 1, 17, 21b.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.