TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSL sklep I Cp 2737/2016
Sodna praksa višjih sodišč, 2017-01-11

mag. Nataša Ložina (preds.), Anton Panjan (poroč.), Majda Lušina

domneva umika pritožbe - pravnomočno zavrnjen predlog za oprostitev plačila sodne takse

Odločitev sodišča prve stopnje o umiku pritožbe na podlagi tretjega odstavka 105a. člena ZPP, ki določa, da se v primeru, ko sodna taksa ni plačana v roku in niso podani pogoji za oprostitev, odlog ali obročno plačilo sodnih taks, šteje, da je vloga umaknjena, pravilna.

Pritožbeni očitek o preuranjenosti odločitve zaradi vloženega predloga za oprostitev plačila sodne takse pa ni utemeljen, saj je bil predlog za oprostitev že pravnomočno zavrnjen.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje ugotovilo, da je pritožba tožene stranke z dne 18. 1. 2016 umaknjena.

2. Zoper sklep se pritožuje tožena stranka iz vseh zakonsko določenih pritožbenih razlogov. Pritožbenemu sodišču predlaga, da pritožbi ugodi in izpodbijani sklep razveljavi. Ugotovitev sodišča prve stopnje, da tožena stranka ni plačala sodne takse za pritožbo, je neutemeljena, saj sodišče prve stopnje o predlogu za taksno oprostitev, ki ga je podala tožena stranka, še ni odločilo.

4. Kot izhaja iz podatkov spisa, je tožena stranka ob vložitvi pritožbe zaprosila za oprostitev plačila sodne takse za pritožbo. O njenem predlogu je sodišče prve stopnje odločilo s sklepom P 5/2015 z dne 6. aprila 2016 (list. št. 102), s katerim je zavrnilo predlog za oprostitev plačila sodne takse za pritožbo. Sklep o zavrnitvi predloga za oprostitev plačila sodne takse je bil toženi stranki vročen 12. 4. 2016 in postal pravnomočen 29. 4. 2016. Tožena stranka kljub ponovnemu pozivu na plačilo sodne takse (list. št. 106), ki ji je bil vročen 12. 4. 2016, s katerim je bila na posledice neplačila sodne takse opozorjena, sodne takse za pritožbo ni plačala. Glede na tako ugotovljeno dejansko stanje je odločitev sodišča prve stopnje o umiku pritožbe na podlagi tretjega odstavka 105a člena ZPP, ki določa, da se v primeru, ko sodna taksa ni plačana v roku in niso podani pogoji za oprostitev, odlog ali obročno plačilo sodnih taks, šteje, da je vloga umaknjena, pravilna. Pritožbeni očitek o preuranjenosti odločitve zaradi vloženega predloga za oprostitev plačila sodne takse pa ni utemeljen, saj je bil predlog za oprostitev že pravnomočno zavrnjen.

5. Ker pritožbeni razlogi niso podani, prav tako pa niso podani razlogi, na katere je pritožbeno sodišče dolžno paziti po uradni dolžnosti (350. člen ZPP), je pritožbeno sodišče pritožbo zavrnilo in sklep sodišča prve stopnje potrdilo (2. točka 365. člena ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep II Cp 82/2017
Sodna praksa višjih sodišč, 2017-01-16

gospodarska družba - pravna oseba - likvidnostne težave - plačilo sodne takse

Drži, da imajo v času gospodarske krize likvidnostne težave mnoge gospodarske družbe, vendar bi morala tožena stranka izkazati, da mednje sodi tudi sama.

Pritožba se zavrne in se sklep sodišča prve stopnje potrdi.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo predlog tožene stranke za oprostitev, odlog ali obročno plačilo sodne takse za pritožbeni postopek.

2. Tožena stranka v pravočasni pritožbi navaja, da sklep izpodbija zaradi napak v postopku, zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja in zmotne uporabe materialnega prava. Meni, da je upravičena do oprostitve plačila sodne takse v celoti, saj ima družba izgubo. Glede na vse dosedanje podane navedbe predlaga, da pritožbeno sodišče sklep razveljavi in jo v celoti oprosti plačila sodne takse.

4. Drži, da imajo v času gospodarske krize likvidnostne težave mnoge gospodarske družbe, vendar bi morala tožena stranka izkazati, da mednje sodi tudi sama(1), pa tega ni storila prav z ničimer. V pritožbi zgolj pavšalno navaja, da je bilo dejansko stanje pred sodiščem prve stopnje nepopolno ugotovljeno, a ne pove, v katerem delu oziroma zakaj. Tako ne prereka ugotovitev sodišča prve stopnje (ki temeljijo na poizvedbah pri banki), da ima tožena stranka prilive in odlive z računa ter da je stanje „krepko pozitivno, in sicer 14.127,37 EUR ter ne izkazuje ovir za prosto poslovanje.“ Ob takih dejanskih ugotovitvah, kot izhajajo iz izpodbijanega sklepa, tudi pritožbeno sodišče ne more (materialnopravno) presoditi drugače: takojšnje plačilo sodne takse v višini 180,00 EUR ne bo ogrozilo dejavnosti tožene stranke.

5. Pritožnica tudi ne navede, katere absolutno bistvene kršitev naj bi zagrešilo sodišče prve stopnje, višje sodišče pa jih v okviru uradnega preizkusa (drugi odstavek 350. člena ZPP) tudi ni zasledilo, zato je v skladu z 2. točko 365. člena ZPP pritožbo tožene stranke zavrnilo in izpodbijani sklep sodišča prve stopnje potrdilo.

Op. št. (1): Primerjaj sklepa Višjega sodišča v Ljubljani II Cpg 360/2015 z 18. 3. 2015 in I Cp 2093/2016 s 25. 8. 2016.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSM sklep I Cp 6/2017
Sodna praksa višjih sodišč, 2017-01-09

Navedena pritožba je vložena po preteku 15 dnevnega pritožbenega roka (ta se je v predmetni zadevi iztekel dne 1. 12. 2016) in zato je prvostopno sodišče postopalo povsem pravilno, ko je v skladu s prvim odstavkom 343. člena ZPP3, pritožbo nasprotnega udeleženca zavrglo kot prepozno.

Pritožba se zavrne in potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Z izpodbijanim sklepom je prvostopno sodišče zavrglo kot prepozno pritožbo nasprotnega udeleženca z dne 7. 12. 2016 zoper sklep prvostopnega sodišča N 17/2014 z dne 15. 11. 2016.

2. Prvostopni sklep s pritožbo izpodbija nasprotni udeleženec. V obširni pritožbi ne oporeka ugotovitvi prvostopnega sodišča, da je sklep prvostopnega sodišča N 17/2014 z dne 15. 11. 2016 prejel dne 16. 11. 2016 in da je pritožbo zoper navedeni sklep vložil dne 7. 12. 2016. V pritožbi zatrjuje, da so mu bile kršene ustavne pravice do pritožbe, v predmetni zadevi bi moral biti prvostopni sodnik izločen iz obravnavanja, sklep o delitvi solastnine pa je v nasprotju z zakonodajo in dejanskim stanjem ter mu je tako kršena pravica do lastnine. Prilaga določbe Ustave in izvleček Evropske konvencije o človekovih pravicah. Predlaga ugodno rešitev pritožbe.

4. Prvostopno sodišče pravilno ugotavlja (temu pritožba ne oporeka), da je nasprotni udeleženec sklep prvostopnega sodišča N 17/2014 z dne 15. 11. 2016, prejel dne 16. 11. 2016(1) in da je zoper navedeni sklep vložil pritožbo dne 7. 12. 2016(2). Navedena pritožba je vložena po preteku 15 dnevnega pritožbenega roka (ta se je v predmetni zadevi iztekel dne 1. 12. 2016) in zato je prvostopno sodišče postopalo povsem pravilno, ko je v skladu s prvim odstavkom 343. člena ZPP(3), pritožbo nasprotnega udeleženca zavrglo kot prepozno.

5. Nasprotna pritožbena izvajanja, ki ugotovljenega dejstva prepozne vložitve pritožbe ne morejo v ničemer spremeniti, so neutemeljena. Ob tem velja še dodati, da pa je bil pritožnik v vseh izdanih sklepih  ustrezno in pravilno poučen o pravici do vložitve pritožbe in o pritožbenem roku za vložitev pritožbe.

6. Odločitev pritožbenega sodišča temelji na 2. točki 365. člena ZPP.

Op. št. (1)		: Vročilnica, pripeta k l. št. 185.

Op. št. (3)		: Prepozno, nepopolno ali nedovoljeno pritožbo zavrže s sklepom predsednik senata sodišča prve stopnje brez naroka.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep Cst 23/2017
Sodna praksa višjih sodišč, 2017-01-18

Vesna Jenko (preds.), Renata Horvat (poroč.), Nada Mitrović

sodna taksa za pritožbo zoper sklep o zavrnitvi predloga za začetek postopka poenostavljene prisilne poravnave - tarifna številka 5122

Za pritožbo zoper sklep o zavrnitvi predloga za začetek postopka poenostavljene prisilne poravnave je predpisana taksa v tarifni številki 5122.

Pritožba se zavrne in se izpodbijani sklep potrdi.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom ugovor dolžnika z dne 28.11.2016 zoper plačilni nalog za plačilo sodne takse za pritožbo z dne 27.10.2016 zavrnilo.

2. Dolžnik je zoper sklep pravočasno vložil pritožbo zaradi zmotne uporabe materialnega prava. Pritožbenemu sodišču predlaga, da pritožbi ugodi in izpodbijani sklep spremeni tako, da sodno takso za pritožbo z dne 27.10.2016 odmeri v višini 50,00 EUR.

4. Zakon o sodnih taksah v tarifni št. 5.1.1 Taksne tarife določa takse v stečajnih postopkih zoper pravne osebe, postopkih prisilne poravnave in prisilne likvidacije na prvi stopnji, v tarifni št. 5.1.2 Taksne tarife pa takse za pritožbeni postopek v teh postopkih. V tarifni št. 5121 Taksne tarife je določena taksa za postopek o pritožbi zoper sklep o prvi razdelitvi, v višini 410,00 EUR, v tarifni št. 5122 Taksne tarife pa taksa za postopek o pritožbi zoper druge odločbe, v višini 82,00 EUR.

5. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom zavrnilo ugovor dolžnika zoper plačilni nalog za plačilo sodne takse za pritožbo zoper sklep o zavrnitvi predloga za začetek postopka poenostavljene prisilne poravnave z dne 23.9.2016. Pravilno je ugotovilo, da je za pritožbo zoper omenjeni sklep predpisana taksa v tarifni št. 5122 Taksne tarife, ki določa takso za postopek o pritožbi zoper druge odločbe, in ne v tarifni št. 5116 Taksne tarife, kot to meni dolžnik, saj je v navedeni tarifni št. določena taksa za postopek o ugovoru proti vodenju postopka prisilne poravnave, to je za postopek na prvi stopnji. V danem primeru nedvomno gre za postopek o pritožbi, za katerega je predpisana taksa v tarifni št. 5122 Taksne tarife, v višini 82,00 EUR, saj je dolžnik vložil pritožbo zoper sklep o zavrnitvi predloga za začetek postopka poenostavljene prisilne poravnave, in ne ugovora proti vodenju postopka prisilne poravnave.

6. Pritožbeno sodišče je glede na navedeno pritožbo zavrnilo in sklep sodišča prve stopnje potrdilo (2. točka 365. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 121. člena ZFPPIPP), ko je pred tem ugotovilo, da tudi ni podan nobeden od pritožbenih razlogov, na katere pritožbeno sodišče pazi po uradni dolžnosti (drugi odstavek 350. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 366. člena ZPP, vse v zvezi s prvim odstavkom 121. člena ZFPPIPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep Cst 65/2017
Sodna praksa višjih sodišč, 2017-01-31

Irena Dovnik (preds.), mag. Damjan Orož (poroč.), Andreja Strmčnik Izak

odlog odločanja o začetku stečajnega postopka - pritožba dolžnika - nedopustna pritožba - pravni interes za pritožbo - ustalitev krajevne pristojnosti

Ena od procesnih predpostavk za odločanje o pritožbi je tudi pravni interes pritožnika, da se odloči o pritožbi (tretji odstavek 343. člena ZPP). Ta procesna predpostavka mora obstajati ves čas pritožbenega postopka. Ker je rok, do katerega je bilo odloženo odločanje o upnikovemu predlogu za začetek stečajnega postopka, potekel, poleg tega pa je bilo dolžnikovemu predlogu tudi ugodeno, pritožnik nima pravnega interesa za odločanje o pritožbi.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom ugodilo dolžnikovemu predlogu in odločanje o upnikovem predlogu za začetek stečajnega postopka odložilo do 3. 1. 2017.

4. Višje sodišče je pritožbo zavrglo, ker pritožba zoper navedeni sklep ni dopustna. Zakon o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju (ZFPPIPP) v prvem odstavku 121. člena določa, da se za postopek insolventnosti glede vprašanj, ki s tem zakonom niso urejena drugače, smiselno uporabljajo pravila zakona, ki ureja pravdni postopek. Ena od procesnih predpostavk za odločanje o pritožbi je tudi pravni interes pritožnika, da se odloči o pritožbi (tretji odstavek 343. člena Zakona o pravdnem postopku; ZPP). Ta procesna predpostavka mora obstajati ves čas pritožbenega postopka. Ker je rok, do katerega je bilo odloženo odločanje o upnikovemu predlogu za začetek stečajnega postopka, potekel, poleg tega pa je bilo dolžnikovemu predlogu tudi ugodeno, pritožnik nima pravnega interesa za odločanje o pritožbi.

5. Višje sodišče vseeno odgovarja tudi na edino vsebinsko pritožbeno navedbo: da je sodišče kršilo določbo o krajevni pristojnosti za odločanje v zadevi. Pritožnik si zmotno razlaga določbo 52. člena ZFPPIPP, saj jo je treba v tem primeru uporabiti skupaj z določbo drugega odstavka 17. člena ZPP, ki določa, da če se med postopkom spremenijo okoliščine, na katere se opira pristojnost sodišča, se taka sprememba ne upošteva in ostane še naprej pristojno isto sodišče (primerjaj sklep Vrhovnega sodišča RS III R 16/2012 z dne 29. 5. 2012). Tako iz pritožbenih navedb kot tudi navedb v ugovoru zoper predlog za začetek stečajnega postopka izhaja, da je bil sedež dolžnika spremenjen šele 27. 10. 2016, ob prejemu predloga za začetek stečajnega postopka (22. 6. 2016) pa je bil v M. S. Ostali pritožbeni razlogi so očitno nepomembni (prvi odstavek 360. člena ZPP).

6. Odločitev višjega sodišča temelji na 1. točki 365. člena in na četrtem odstavku 343. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 121. člena ZFPPIPP.

Ta pisni odpravek se ujema z elektronskim izvirnikom sklepa.

ZFPPIPP člen 52, 121, 237. ZPP člen 17, 17/2, 343, 343/3.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep Cst 47/2017
Sodna praksa višjih sodišč, 2017-01-24

Andreja Strmčnik Izak (preds.), mag. Damjan Orož (poroč.), Mateja Levstek

pravnomočna odločitev o ugovoru - pogoji za odpust obveznosti

Ker sta ugovora proti odpustu obveznosti pravnomočno zavrnjena, so izpolnjeni pogoji za odpust obveznosti. Iz tega razloga se odločitev izkaže za pravilno.

Pritožba se zavrne in se izpodbijani sklep potrdi.

1. Sodišče prve stopnje je sklepom o odpustu obveznosti (1.) odpustilo obveznosti stečajnemu dolžniku; (2.) ugotovilo, da odpust obveznosti učinkuje za vse terjatve upnikov do stečajnega dolžnika, ki so nastale do 5. 12. 2014, razen za terjatve, kot jih določa drugi odstavek 408. člena ZFPPIPP; in (3.) ugotovilo prenehanje upnikove pravice, da po pravnomočnosti tega sklepa sodno uveljavlja plačila terjatve iz 2. točke izreka v delu, v katerem do pravnomočnosti tega sklepa ni bila plačana, razen terjatev, ki se lahko plača iz premoženja stečajnega dolžnika, ki spada v stečajno maso v tem postopku osebnega stečaja.

2. Zoper sklep se je pritožil upnik in uveljavljal vse pritožbene razloge.

4. Sodišče prve stopnje je sklep izdalo na podlagi ugotovitve, da do poteka preizkusnega obdobja nihče ni vložil ugovora proti odpustu obveznosti (1. točka prvega odstavka 407. člena Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju; ZFPPIPP). Temu pritožnik nasprotuje in navaja, da še ni odločeno o njegovi pritožbi zoper sklep o zavrnitvi ugovora proti odpustu obveznosti, zato je odločitev napačna.

5. Višje sodišče ob pregledu stečajne zadeve ugotavlja, da se je sodišču prve stopnje v drugem odstavku obrazložitve izpodbijanega sklepa zapisala napaka, ko je navedeno, da do poteka preizkusnega obdobja nihče ni vložil ugovora proti odpustu obveznosti. To ne drži, vendar to na odločitev višjega sodišča ne more vplivati iz spodaj navedenih razlogov.

6. Iz stanja zadeve izhaja, da sta ugovor proti odpustu obveznosti vložila dva upnika (Pd 43 in 44; med drugim tudi pritožnik). Sodišče prve stopnje je o ugovorih odločilo s sklepom 17. 7. 2015 (Pd 59). Upnika sta se zoper sklep pritožila. O njunih pritožbah je višje sodišče že odločilo, in sicer s sklepom Cst 523/2015 z dne 9. 9. 2015 (Pd 80), s katerim je pritožbi v pomembnem delu zavrnilo (glej 2. točko izreka sklepa višjega sodišča). Ker sta ugovora proti odpustu obveznosti pravnomočno zavrnjena, so izpolnjeni pogoji za odpust obveznosti iz 2. točke prvega odstavka 407. člena ZFPPIPP. Iz tega razloga se odločitev izkaže za pravilno.

7. Pritožba ni utemeljena in niso podani razlogi, na katere višje sodišče pazi po uradni dolžnosti (2. odstavek 350. člena Zakona o pravdnem postopku – ZPP v zvezi s prvim odstavkom 121. člena ZFPPIPP), zato je pritožbo zavrnilo in izpodbijani sklep potrdilo (2. točka 365. člena ZPP).

Ta pisni odpravek se ujema z elektronskim izvirnikom sklepa.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep II Cpg 49/2017
Sodna praksa višjih sodišč, 2017-01-19

SODNE TAKSE - CIVILNO PROCESNO PRAVO - STEČAJNO PRAVO

pravna oseba - predlog za oprostitev plačila sodne takse - nepopolna vloga - izjava o premoženjskem stanju - zavrženje predloga - začetek postopka osebnega stečaja

V postopku odločanja o pritožbi zoper sklep o zavrženju predloga za oprostitev plačila sodne takse je pomembno le, ali je sodišče prve stopnje pravilno ugotovilo, da so podani pogoji za zavrženje omenjenega predloga.

Pritožba se zavrne in se izpodbijani sklep potrdi.

1. Z uvodoma navedenim sklepom je sodišče prve stopnje zavrglo predlog tožene stranke za oprostitev plačila sodne takse za postopek o pritožbi z dne 28. 9. 2016.

2. Zoper takšen sklep se je brez izrecne navedbe pritožbenih razlogov pritožila tožena stranka. Višjemu sodišču je predlagala, da sklep o plačilu sodne takse odpravi.

4. Tožena stranka v pritožbi navaja, da je vodenje pravdnega postopka opr. št. II Pg 323/2016 z dnem začetka postopka osebnega stečaja nad toženo stranko postalo brezpredmetno (saj mora upnik skladno z določili ZFPPIPP prijaviti svojo terjatev do tožene stranke in počakati, da se upravitelj o njej izjasni). Te navedbe pa v postopku odločanja o pritožbi zoper sklep o zavrženju predloga za oprostitev plačila sodne takse niso relevantne – v slednjem je pomembno le, ali je sodišče prve stopnje pravilno ugotovilo, da so podani pogoji za zavrženje omenjenega predloga.

5. Iz obrazložitve izpodbijanega sklepa izhaja, da je tožena stranka dne 28. 9. 2016 vložila predlog za oprostitev plačila sodne takse za pritožbeni postopek. Ker k predlogu za oprostitev plačila sodne takse ni predložila izjave o premoženjskem stanju, čeprav bi to skladno z določbo 12. člena Zakona o sodnih taksah-1 morala storiti, jo je sodišče s sklepom z dne 7. 10. 2016 pozvalo, da le-to predloži v roku 8 dni. Tožena stranka je navedeni sklep s pozivom k dopolnitvi nepopolnega predloga za oprostitev plačila sodnih taks prejela dne 15. 10. 2016, dne 21. 10. 2016 pa je sodišču sporočila, da je v postopku osebnega stečaja. Zaradi navedenega je sodišče prve stopnje sklep z dne 7. 10. 2016 poslalo še stečajnemu upravitelju, ki je sklep prejel dne 2. 11. 2016. V postavljenem osemdnevnem roku (ki se je iztekel dne 10. 11. 2016) pa tožena stranka predloga za oprostitev plačila sodne takse ni dopolnila.

6. Na podlagi teh ugotovitev (katerih pritožnica ne izpodbija), in ker je bila tožena stranka v sklepu sodišča prve stopnje z dne 7. 10. 2016 tudi izrecno opozorjena na posledice svoje neaktivnosti (skladno s petim odstavkom 108. člena ZPP sodišče vlogo zavrže, če je vložnik ne popravi ali dopolni tako, da je primerna za obravnavo), višje sodišče ocenjuje, da je sodišče prve stopnje predlog za oprostitev plačila sodne takse utemeljeno zavrglo. Ker tudi uradni preizkus ni pokazal kršitev (drugi odstavek 350. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 366. člena istega zakona), je višje sodišče pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in sklep sodišča prve stopnje potrdilo (2. točka 365. člen ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep R 388/2016
Sodna praksa višjih sodišč, 2017-01-05

Blanka Javorac Završek (preds.), Katarina Parazajda (poroč.), Brigita Markovič

CIVILNO PROCESNO PRAVO - ODŠKODNINSKO PRAVO

stvarna pristojnost - vrednost spornega predmeta - ugotovitev vrednosti spornega predmeta - višina škode - zahtevek za povrnitev nepremoženjske škode - zahtevek za povrnitev premoženjske škode - seštevanje zahtevkov - pristojnost okrožnega sodišča

Če vsa škoda in zanjo zahtevana odškodnina izvirata iz istega škodnega dogodka, se vrednost spornega predmeta ugotovi s seštevkom vrednosti posameznih zahtevkov.

Za odločanje v tej zadevi je stvarno pristojno Okrožno sodišče v Ljubljani.

1. Okrožno sodišče v Ljubljani je s sklepom P 1450/2016-III-3 s 6. julija 2016 sklenilo, da ni stvarno pristojno za odločanje v tej zadevi in zadevo odstopilo Okrajnemu sodišču v Ljubljani.

2. Okrajno sodišče v Ljubljani je 22. 12. 2016 sprožilo spor o pristojnosti. Navaja, da tožnica zahteva plačilo odškodnine za premoženjsko in nepremoženjsko škodo, ki ji je nastala v prometni nesreči, ko je bila 26. 11. 2014 poškodovana kot pešakinja. Okrajno sodišče zastopa stališče, da je treba vrednost spornega predmeta določiti po seštevku vrednosti vseh zahtevkov.

3. V skladu z določbo prvega odstavka 41. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) se pristojnost določi po seštevku vrednosti vseh zahtevkov, če tožeča stranka v tožbi zoper isto toženo stranko uveljavlja več zahtevkov, ki se opirajo na isto dejansko in pravno podlago. Okrajno sodišče ima prav, ko izpostavlja, da je bil presežen „drobitveni pristop“ sodne prakse k presoji vrednosti spornega predmeta.(1) Če vsa škoda in zanjo zahtevana odškodnina izvirata iz istega škodnega dogodka, se vrednost spornega predmeta ugotovi s seštevkom vrednosti posameznih zahtevkov.(2)

4. Za sojenje o tožbenem zahtevku na plačilo odškodnine 24.676,93 EUR za nepremoženjsko in premoženjsko škodo, ki vsa izvira iz istega škodnega dogodka, je glede na prvi odstavek 41. člena ZPP in prvi odstavek 32. člena ZPP stvarno pristojno okrožno sodišče.

Op. št. (1): Sklep II DoR 465/2012 z 10. 6. 2013.

Op. št. (2): Prim. tudi sklepe Vrhovnega sodišča RS II Dor 76/2014 z 22. 5. 2014, Višjega sodišča v Ljubljani I Cp 2234/2015 z 12. 10. 2015.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.