VSC Sklep II Ip 389/2017
Sodna praksa višjih sodišč, 2017-11-29

Irena Leskovšek Jurjec (preds.), Zdenka Pešec (poroč.), Branko Vitez

delna ustavitev izvršbe - obračun obresti

Sodišče prve stopnje se je v obrazložitvi sklicevalo na lastno preveritev obračuna s programom za izračun pogodbenih obresti, iz katerega naj bi izhajal preostali del obveznosti, vendar tega ni najti v spisu. Zato ni mogoče ugotoviti kateri datum je sodišče prve stopnje štelo kot datum "do plačila". Določitev tega datuma je (lahko) sporno dejansko vprašanje med strankama.

I. Pritožbi se ugodi, izpodbijani sklep se razveljavi in se zadeva vrne sodišču prve stopnje v nov postopek.

II. Odločitev o stroških tega pritožbenega postopka se pridrži za končno odločbo.

1. Sodišče prve stopnje je z v uvodu navedenim sklepom delno ustavilo izvršbo za 9. 8. 2017 plačanih 1.960,00 EUR in 8. 9. 2017 plačanih 2.941,31 EUR (I. točka izreka). Dolžniku je naložilo, da mora v 8 dneh od vročitve sklepa plačati upniku 482,05 EUR nadaljnjih izvršilnih stroškov z zakonskimi zamudnimi obrestmi [...] (II. točka izreka). Ugotovilo je, da je upnik z vlogo z dne 19. 9. 2017 umaknil predlog za izvršbo zaradi prejetih delnih plačil. Dolžnik je delno plačal terjatev. Plačani znesek se poračuna skladno z upnikovim predlogom. Ne drži trditev dolžnika, da je bila s plačiloma v celoti plačana terjatev oziroma preplačana, kar je sodišče preverilo v programu za izračun pogodbenih obresti. S plačilom 8.372,70 EUR 27. 11. 2013 je bila plačana glavnica, kar je upnik upošteval in je ne izterjuje. Izterjuje le še zamudne obresti od glavnice, stroškov sodnih postopkov v Avstriji in Sloveniji ter izvršilne stroške.

2. Zoper ta sklep sodišča prve stopnje vlaga pritožbo dolžnik po pooblaščencu iz vseh pritožbenih razlogov po prvem odstavku 338. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju: ZPP) v zvezi s prvim odstavkom 366. člena ZPP in 15. členom Zakona o izvršbi in zavarovanju (v nadaljevanju: ZIZ). V pritožbi navaja, da je celotno glavnico plačal že 27. 11. 2013, zato od glavnice (2.878,20 EUR, 3.829,50 EUR in 1.665,00 EUR) od tega datuma naprej ne tečejo več pogodbene obresti. Tako je po pravnomočnem sklepu o izvršbi z dne 31. 7. 2017 dolgoval le še pogodbene obresti 7 % od 2.878,20 EUR od 16. 6. 2012 do 27. 11. 2013, kar znaša 291,70 EUR, pogodbene obresti 7 % od 3.829,50 EUR od 17. 7. 2012 do 27. 11. 2013, kar znaša 365,41 EUR, pogodbene obresti 7 % od 1.665,00 EUR od 17. 8. 2012 do 27. 11. 2013, kar znaša 149,00 EUR, stroške 1.960,00 EUR in izvršilne stroške 159,00 EUR. Dolžnik je 9. 8. 2017 prostovoljno plačal 1.960,00 EUR. Dne 8. 9. 2017 pa je S. d.d. po sklepu o izvršbi z dolžnikovega TRR plačala celoten dolg po sklepu o izvršbi 2.941,31 EUR. Kot izhaja iz specifikacije plačil, je banka plačala 802,03 EUR pogodbenih obresti, 1.960,00 EUR stroškov postopka, 159,00 EUR izvršilnih stroškov, zakonske zamudne obresti od 159,00 EUR na dan plačila 2,28 EUR. Plačala je celoten dolg dolžnika, saj je imel na računu več sredstev in ni bilo razloga, da banka ne bi plačala v celoti. Poleg celotnega poplačila izvršbe s strani banke je dolžnik sam plačal 1.960,00 EUR. Za toliko je upnik obogaten in mora dolžniku vrniti. Sodišče bi moralo v celoti ustaviti izvršbo.

3. Upnik je po pooblaščencu odgovoril na pritožbo. V odgovoru navaja, da je bila dolžnikova pritožba sestavljena s strani pooblaščenega odvetnika, le-ta pa ni bila vložena v elektronski obliki. Vloga ni v skladu z ZIZ oziroma ZPP. Izpodbijani sklep je bil dostavljen pooblaščencema upnika 4. 10. 2017. Dolžnikova pritožba z dne 16. 10. 2017 je prepozna, tako da bi jo moralo sodišče zavreči. Ni jasno zakaj naj bi se spremenila izpodbijana I. točka izreka, kajti ustreza dejanskemu stanju, tako tudi obrazložitev. Ne držijo pritožbene navedbe glede zamudnih obresti, kajti stranki se nista dogovorili za neke pogodbene obresti in upnik ni predlagal izvršbe na podlagi nekih pogodbenih obresti. Navedbe dolžnika so v nasprotju z gradivom postopka ter dejanskim stanjem, kajti upniku dolguje na podlagi pravnomočnega sklepa o izvršbi zakonske zamudne obresti 7 % do dejanskega plačila. Upnik s strani dolžnika oziroma dolžnikovega dolžnika ni prejel nobene specifikacije plačil, tako da ni bilo znano kaj točno je bilo s strani dolžnika oziroma dolžnikovega dolžnika plačano, kar izhaja iz strani dolžnika predložene dokumentacije (nakazilo z dne 9. 8. 2017 ter potrdilo o izvedenem plačilu z dne 29. 9. 2017.

5. Ne drži upnikova navedba, da pritožba dolžnika ni v skladu z ZIZ oziroma ZPP, ker ni bila vložena v elektronski obliki. V skladu s prvim in drugim odstavkom 105.b člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ je vloga pisna vloga v fizični ali elektronski obliki. Pisna vloga je vloga, ki je napisana ali natisnjena in lastnoročno podpisana (vloga v fizični obliki), ali vloga, ki je v elektronski obliki in je podpisana z elektronskim podpisom, ki je enakovreden lastnoročnemu podpisu (vloga v elektronski obliki). To pomeni, da sta vlogi enakovredni ne glede na obliko

in dolžnikova pritožba v fizični obliki je dovoljena. Prav tako ne drži upnikova navedba, da je prepozna. Iz vročilnice v spisu izhaja, da je bil izpodbijani sklep vročen dolžniku osebno (tedaj še ni imel pooblaščenca) 9. 10. 2017. Pritožbo je vložil po pooblaščencu priporočeno po pošti 17. 10. 2017, kar je v zakonskem roku.

6. Dolžnik v pritožbi navaja, da pomeni zapis v sklepu o izvršbi o dovolitvi izterjave zakonskih zamudnih obresti po obrestni meri 7 % letno od posameznih zneskov "do plačila" dejansko do datuma 27. 11. 2013, ko je plačal glavnico. Prilaga svoj obračun zamudnih obresti po 7 % letni obrestni meri, ki potrjuje, da naj bi plačal celoten dolg. Sodišče prve stopnje se je v obrazložitvi sklicevalo na lastno preveritev obračuna s programom za izračun pogodbenih obresti, iz katerega naj bi izhajal preostali del obveznosti, vendar tega ni najti v spisu. Zato ni mogoče ugotoviti kateri datum je sodišče prve stopnje štelo kot datum "do plačila". Določitev tega datuma je (lahko) sporno dejansko vprašanje med strankama. Obrazložitve sklepa sodišča prve stopnje ni mogoče preizkusiti, kar je bistvena kršitev določb pravdnega postopka po 14. točki drugega odstavka 339. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ. Sodišče druge stopnje je ugotovilo, da glede na naravo kršitve, zlasti zaradi zagotavljanja pravice do pritožbe po 25. členu Ustave RS, ne more samo odpraviti kršitve postopka. Ugodilo je pritožbi dolžnika, razveljavilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje in mu zadevo vrnilo v nov postopek (prvi odstavek 354. člena ZPP v zvezi s 3. točko 365. člena ZPP in 15. členom ZIZ).

7. V novem postopku naj sodišče prve stopnje presodi do kdaj gredo upniku zamudne obresti, se pravi kaj pomeni zapis v sklepu o izvršbi "do plačila". Ali do plačila glavnice 27. 11. 2013 ali kasneje. Izračuna naj zamudne obresti in odloči o vlogah strank. Če je vloga dolžnika za umik izvršbe z dne 29. 9. 2017 ugovor po izteku roka, naj ga tako obravnava in o njem odloči v izreku. Če obračuna obresti ne bo posebej obrazlagalo v sklepu, naj ga pošlje strankama skupaj s sklepom, da ga bosta lahko preizkusili.

8. Odločitev o stroških tega pritožbenega postopka se pridrži za končno odločbo (tretji odstavek 165. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ).

Za vlogo v fizični obliki to izhaja iz narave stvari, za vlogo v elektronski obliki 16.a člen ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ določa za primere, kjer zakon določa pisno obliko, da se šteje, da je elektronska oblika enakovredna pisni, če so podatki v elektronski obliki primerni za obdelavo na sodišču, dosegljivi in primerni za poznejšo obdelavo.

Zakon o izvršbi in zavarovanju (1998) - ZIZ  - člen 43, 43/1, 43/2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.