VSL Sodba IV Cp 2134/2018
Sodna praksa višjih sodišč, 2018-11-07

Alenka Kobal Velkavrh (preds.), Dušan Barič (poroč.), Bojan Breznik

razveza zakonske zveze - nevzdržnost zakonske zveze

Za razvezo zakonske zveze zadošča, da je nevzdržna že za enega od zakoncev.

Pritožba se zavrne in se potrdi sodba sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje (prvo sodišče) je z izpodbijano sodbo razvezalo zakonsko zvezo, ki sta jo pravdni stranki sklenili 14. 8. 1993 v Ljubljani. Toženi stranki je še naložilo, da povrne tožeči stranki polovico pravdnih stroškov v znesku 36,00 EUR v roku 15 dni.

2. Zoper sodbo se pritožuje tožena stranka, ki v laični pritožbi posebej ne navaja pritožbenih razlogov, smiselno pa predlaga, da pritožbeno sodišče razveljavi izpodbijano sodbo in vrne zadevo prvemu sodišču v novo sojenje. Navaja, da tožničine navedbe ne držijo. Tožnico ima rad in si želi, da bi še naprej živela skupaj. Toženec na tožbo ni odgovoril, ker je preprost človek. Menil je, da se bosta s tožnico pogovorila in se dogovorila o tem, kaj je med njima narobe in kako to popraviti. Pripravljen je storiti vse, da bi še naprej živela skupaj. Razprave se ni udeležil, ker je menil, da bosta s tožnico sama rešila njune probleme. Ne drži, da med strankama ni spoštovanja, navezanosti in ljubezni. Tožnico spoštuje, saj je rodila sina, ki je zrasel v moža. Na tožnico je zelo navezan, do nje čuti močno čustvo. Njun zakon ni tako omajan, da ga ne bi bilo mogoče obdržati. Glede odnosov z ženo je pripravljen poiskati tudi zunanjo pomoč, saj je njegov cilj, da ostaneta skupaj.

3. Tožnica ni odgovorila na vročeno pritožbo.

5. Če je zakonska zveza iz kateregakoli vzroka nevzdržna, sme vsak zakonec zahtevati razvezo zakonske zveze (65. člen ZZZDR). Za razvezo zakonske zveze zadošča, da je nevzdržna že za enega od zakoncev (za tožečo stranko).

6. Tožnica je v tožbi navedla, da sta se s tožencem čustveno odtujila, da je njuna skupnost dejansko prenehala že pred več leti in da so razlike v njunem razumevanju zaupanja in partnerskega odnosa med pravdnima strankama kot zakoncema nepremostljive, zaradi česar je zakonska zveza zanjo nevzdržna. Na glavni obravnavi je izpovedala, da med njo in tožencem ni več ljubezni, spoštovanja in zaupanja ter da se želi razvezati zaradi nevzdržnosti takšne zakonske zveze. Slednja za tožnico v opisanih okoliščinah nima več vsebine, kakršno zasleduje določba 13. člena ZZZDR. Prvo sodišče je zato pravilno ugotovilo, da je zakonska zveza za tožnico nevzdržna, na tej podlagi pa je pravilna tudi njegova odločitev, da se zakonska zveza pravdnih strank razveže.

7. Toženčevo upiranje razvezi zakonske zveze ni upoštevno. Nepomembno je, če sam ne dojema zakonske zveze kot nevzdržne oziroma se ne strinja s tožničinimi pogledi na njuno skupnost. Obstoj zakonske zveze temelji na svobodni odločitvi vsakega zakonca, da želi živeti v partnerski zvezi s svojim zakoncem. Takšne volje na tožničini strani ni več. Ker tožnice ni mogoče siliti, da bi proti svoji želji še naprej živela v zakonski zvezi s tožencem, je prvo sodišče moralo ugoditi tožbenemu zahtevku.

8. Ker uveljavljani in uradoma upoštevni pritožbeni razlogi niso podani je pritožbeno sodišče zavrnilo pritožbo kot neutemeljeno ter potrdilo izpodbijano sodbo prvega sodišča (353. člen ZPP).

Zakon o zakonski zvezi in družinskih razmerjih (1976) - ZZZDR  - člen 13, 65

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.