TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSL Sklep I Cpg 466/2018
Sodna praksa višjih sodišč, 2018-08-27

predlog za oprostitev plačila sodne takse - nedovoljen predlog za oprostitev plačila sodne takse

Ker je sodišče prve stopnje izpodbijani sklep izdalo iz procesnih razlogov, pritožnica tudi ne more uspeti s sklicevanjem na svoje finančne zmožnosti, niti na to, da je (po njenih pritožbenih trditvah) postopek za taksno oprostitev vzporedni postopek, ki je po svoji naravi podoben upravnemu postopku, zaradi česar naj bi bilo sodišče prve stopnje dolžno upoštevati določila ZPP o postopanju po uradni dolžnosti.

Pritožba se zavrne in se izpodbijani sklep potrdi.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom zavrglo predlog tožene stranke za oprostitev plačila sodne takse, podredno za obročno plačilo sodne takse za pritožbeni postopek (red. št. 54).

2. Zoper sklep se je iz vseh pritožbenih razlogov pritožila tožena stranka. Višjemu sodišču je predlagala, da izpodbijani sklep v celoti razveljavi.

4. Iz izpodbijanega sklepa izhaja, da je tožena stranka dne 2. 12. 2017 vložila nedovoljen predlog za oprostitev plačila sodne takse. Višje sodišče ugotavlja, da pritožnica zgolj s pavšalno trditvijo, da je bilo dejansko stanje napačno ugotovljeno, ne more uspeti. V pritožbi namreč ni pojasnila, katero od dejstev, potrebnih za odločitev, je sodišče prve stopnje napačno ugotovilo, zato pritožbeni preizkus v tej smeri ni mogoč.

5. Ker je sodišče prve stopnje izpodbijani sklep izdalo iz procesnih razlogov, pritožnica tudi ne more uspeti s sklicevanjem na svoje finančne zmožnosti, niti na to, da je (po njenih pritožbenih trditvah) postopek za taksno oprostitev vzporedni postopek, ki je po svoji naravi podoben upravnemu postopku, zaradi česar naj bi bilo sodišče prve stopnje dolžno upoštevati določila ZPP o postopanju po uradni dolžnosti. Ker niso bile izpolnjene procesne predpostavke za odločanje, namreč sodišče prve stopnje predloga tožene stranke vsebinsko niti ni presojalo.

6. Neutemeljene so tudi pritožbene trditve, da izpodbijanega sklepa ni mogoče preizkusiti, ker iz obrazložitve ni mogoče razbrati, kako in kdaj je tožeča stranka postopek prevzela, saj je že v stečaju. Pričetek stečajnega postopka nad pravdno stranko namreč na dovoljenost predloga za taksno oprostitev nima vpliva, sklep sodišča prve stopnje o nadaljevanju postopka pa je, kot izhaja iz podatkov spisa, že pravnomočen.

7. Ker pritožba ni utemeljena, prav tako pa v postopku na prvi stopnji tudi ni prišlo do kršitev, na katere pazi po uradni dolžnosti (drugi odstavek 350. člena Zakona o pravdnem postopku - ZPP v zvezi s prvim odstavkom 366. člena ZPP), je višje sodišče pritožbo zavrnilo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje (2. točka 365. člena ZPP).

Zakon o sodnih taksah (2008) - ZST-1  - člen 11

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep II Cpg 577/2018
Sodna praksa višjih sodišč, 2018-08-28

dopolnitev tožbe - nepopolna ali nejasna vloga - vpisnik - neutemeljeno zavrženje tožbe - nezakonito postopanje sodišča

Ob vestnem in strokovnem delu na vpisniku bi moralo sodišče prve stopnje ugotoviti, da vloga predstavlja dopolnitev tožbe v predmetni pravdi, ne pa nove tožbe. Iz tega sledi, da je sodišče prve stopnje zmotno ugotovilo, da tožeča stranka tožbe ni pravočasno dopolnila in v posledici te ugotovitve izdalo izpodbijani sklep.

Pritožbi se ugodi, izpodbijani sklep se razveljavi in se zadeva vrne sodišču prve stopnje v nov postopek.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom zavrglo tožbo in razveljavilo sklep Okrajnega sodišča v Ljubljani VL 1424/2018-2 z dne 12. 1. 2018 tudi v 1. in 3. odstavku izreka. Ugotovilo je, da tožeča stranka po pozivu sodišča tožbe ni dopolnila. Svojo odločitev je oprlo na določilo četrtega odstavka 108. člena ZPP v zvezi z drugim odstavkom 62. člena ZIZ in 440. členom ZPP.

2. Proti temu sklepu se je pravočasno pritožila tožeča stranka. Smiselno je uveljavljala pritožbeni razlog bistvene kršitve določb pravdnega postopka. Navedla je, da je sodišču prve stopnje v danem 15-dnevnem roku priporočeno po pošti poslala laično dopolnjeno tožbo. Sodišče prve stopnje je to vlogo štelo kot novo tožbo, ki jo vodi pod opr. št. VII Pg 944/2018. Predlagala je, da se nova tožba, ki se vodi pod zadevo III Pg 944/2018 „prekliče“ ter se „tožba“ nadaljuje v tem postopku.

3. Tožena stranka na pritožbo ni odgovorila.

5. Poziv sodišča prve stopnje na dopolnitev tožbe z dne 24. 4. 2018 je bil tožeči stranki vročen 25. 4. 2018 (vročilnica pripeta k list. št. 25). Tožeča stranka je po prejemu poziva na sodišče 9. 5. 2018, naslovila vlogo „Tožba zaradi odprtega dolga v znesku 343,00 EUR“ (red. št. 16), ne da bi ob tem navedla opravilno številko, pod katero je bila pozvana k dopolnitvi. Očitno je zato sodišče prve stopnje to vlogo vpisalo kot tožbo v novem postopku (VII Pg 944/2018). Ob vestnem in strokovnem delu na vpisniku, pa bi moralo sodišče prve stopnje ugotoviti, da ta vloga predstavlja dopolnitev tožbe v predmetni pravdi, ne pa nove tožbe. Iz tega sledi, da je sodišče prve stopnje zmotno ugotovilo, da tožeča stranka tožbe ni pravočasno dopolnila in v posledici te ugotovitve izdalo izpodbijani sklep. Glede na navedeno je očitek pritožnika o nezakonitem postopanju sodišča prve stopnje utemeljen (kršitev 8. točke drugega odstavka 339. člena ZPP).

6. Zato je pritožbeno sodišče pritožbi ugodilo, izpodbijani sklep razveljavilo in zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v nov postopek (3. točka 365. člena ZPP).

7. V novem postopku bo moralo sodišče prve stopnje vlogo tožeče stranke z dne 9. 5. 2018 (red. št. 16) šteti kot pravočasno dopolnitev tožbe.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 339, 339/2, 339/2-8

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep Cst 505/2018
Sodna praksa višjih sodišč, 2018-10-16

Irena Dovnik (preds.), Andreja Strmčnik Izak (poroč.), Mateja Levstek

poenostavljena prisilna poravnava - pravni interes za pritožbo - nedovoljena pritožba

Dolžnikov položaj, ki je dosegel potrditev poenostavljene prisilne poravnave, se s pritožbo zoper sklep o potrditvi prisilne poravnave v ničemer ne bi izboljšal.

Sodni postopki niso sami sebi namen, pač pa je njihov namen v pravno dopustnem izboljšanju ali ureditvi položaja strank.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom potrdilo poenostavljeno prisilno poravnavo.

2. Zoper navedeni sklep se je pritožil dolžnik. Navedel je, da je po potrjeni prisilni poravnavi prejel še nekaj glasovnic upnikov, ki so predhodno špekulirali in izjav o glasovanju niso poslali v roku. Zaradi tega se zoper sklep o potrditvi prisilne poravnave formalno pritožuje in prosi za podaljšanje roka za podpisovanje izjav.

4. Pravico do pritožbe ima tista stranka, ki bi ji – če bi se izkazalo, da je pritožba utemeljena – prinesla konkretno in neposredno pravno korist. Iz tega izhaja, da ima pravni interes za pritožbo tisti, čigar položaj bi se z odločbo višjega sodišča izboljšal; pa ne nasploh, pač pa glede na tisto, kar se je zahtevalo v postopku na prvi stopnji (J. Zobec, Pravdni postopek, zakon s komentarjem, 3. knjiga, str. 351 in 352). Dolžnikov položaj, ki je dosegel potrditev poenostavljene prisilne poravnave, se s pritožbo zoper sklep o potrditvi prisilne poravnave v ničemer ne bi izboljšal. Nasprotno: v kolikor v roku iz 1. odstavka 221.f člena ZFPPIPP ne bi vložil zahteve za potrditev poenostavljene prisilne poravnave, bi sodišče predlog za poenostavljeno prisilno poravnavo zavrnilo (1. točka 6. odstavka 221.f člena ZFPPIPP). To pa pomeni, da se dolžnik (poleg tega, da niti nima pravnega interesa za pritožbo), pritožuje celo v svojo škodo.

5. Sodni postopki niso sami sebi namen, pač pa je njihov namen v pravno dopustnem izboljšanju ali ureditvi položaja strank. Tega dolžnik glede na zgoraj navedeno ne more urediti in tudi ne izboljšati. Ker pritožba dolžnika ni dopustna, jo je višje sodišče zavrglo na podlagi 352. člena ZPP v zvezi s 4. odstavkom 343. člena in 366. členom ZPP, vsi pa v zvezi s 1. odstavkom 121. člena ZFPPIPP.

Pisni odpravek se ujema z elektronskim izvirnikom sklepa.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen  343, 343/4, 365, 365-1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep II Ip 2541/2018
Sodna praksa višjih sodišč, 2018-10-09

ustavitev izvršbe pri organizaciji za plačilni promet - zbiranje osebnih podatkov s strani sodišča - obstoj transakcijskega računa v republiki sloveniji - oprava izvršbe v republiki sloveniji

Sodišče opravi poizvedbo o podatkih - dolžnikovem računu in banki v elektronsko dosegljivih evidencah, to pa je podatek o računih dolžnika pri bankah na ozemlju RS. Slovensko sodišče sme opravljati izvršbo le na ozemlju Republike Slovenije.

Pritožba se zavrne in se izpodbijani sklep potrdi.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom ustavilo izvršbo na računu pri organizaciji za plačilni promet.

5. Višje sodišče je izpodbijani sklep preizkusilo v okviru zatrjevanih pravno pomembnih pritožbenih razlogov (prvi odstavek 360. člena Zakona o pravdnem postopku - ZPP) in razlogov, na katere je dolžno paziti po uradni dolžnosti po določbi drugega odstavka 350. člena v zvezi s 366. členom ZPP v zvezi s 15. členom Zakona o izvršbi in zavarovanju - ZIZ.

6. Sodišče prve stopnje je pravilno uporabilo peti odstavek 141. člena ZIZ potem ko je z vpogledom v register transakcijskih računov (to določbo je treba razlagati v povezavi s četrtim odstavkom 41. člena ZIZ, ki določa, da sodišče opravi poizvedbo o podatkih - dolžnikovem računu in banki v elektronsko dosegljivih evidencah, to pa je podatek o računih dolžnika pri bankah na ozemlju RS) ugotovilo, da dolžnik nima odprtega računa pri organizaciji za plačilni promet. Upnik to ugotovitev izpodbija z navedbo, da ima dolžnik odprt račun pri banki v Republiki Avstriji (kar tudi natančno navede v pritožbi). Ker sme slovensko sodišče opravljati izvršbo le na ozemlju Republike Slovenije,

pritožnik s takim pritožbenim argumentom ne more uspeti. Sodišče prve stopnje je dejansko stanje pravilno ugotovilo in nanj pravilno uporabilo pravila postopka.

7. Nad premoženjem, ki ga ima dolžnik v Republiki Avstriji, lahko vodi izvršbo le avstrijsko izvršilno sodišče.

8. Pritožba ni utemeljena in niso podani pritožbeni razlogi, na katere višje sodišče pazi po uradni dolžnosti, zato je pritožbo zavrnilo in izpodbijani sklep potrdilo (2. točka 365. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ).

Prim. na primer UREDBO (EU) št. 1215/2012 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (prenovitev); prvi odstavek 41. člena.

Pred tem pa ima upnik na voljo tudi varstvo izven izvršilnega postopka po ZIZ, to je v okviru UREDBE (EU) št. 655/2014 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA z dne 15. maja 2014 o določitvi postopka za evropski nalog za zamrznitev bančnih računov z namenom olajšanja čezmejne izterjave dolgov v civilnih in gospodarskih zadevah.

Zakon o izvršbi in zavarovanju (1998) - ZIZ  - člen 41, 41/4, 141, 141/5

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep Cst 592/2018
Sodna praksa višjih sodišč, 2018-11-27

Andreja Strmčnik Izak (preds.), mag. Damjan Orož (poroč.), Mateja Levstek

sklep o izročitvi nepremičnine kupcu - legitimacija za pritožbo - družbenik

Družbenik ni upnik s terjatvijo do stečajnega dolžnika, do stečajnega dolžnika nima obligacijskih pravic. Kot družbenik stečajnega dolžnika ima po uspešno izvedenem stečajnem postopku le korporacijsko pravico, torej premoženjsko pravico do ustreznega dela preostalega premoženja po izvedbi stečajnega postopka. Zato nima aktivne legitimacije za pritožbo proti sklepu o izročitvi nepremičnine kupcu.

Pritožba se zavrne in se izpodbijani sklep potrdi.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom zavrglo pritožbo pritožnika – družbenika stečajnega dolžnika zoper sklep o izročitvi nepremičnine kupcu.

4. Zakon o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju – ZFPPIPP v prvem odstavku 344. člena določa, da smejo pritožbo proti sklepu v zvezi s prodajo premoženja dolžnika, sem pa spada tudi pritožba proti sklepu o izročitvi nepremičnine kupcu, vložiti samo upniki. Pritožbeno ni sporna ugotovitev sodišča prve stopnje, temu pa pritrjuje tudi upravitelj, da pritožnik ni upnik v smislu 57. člena ZFPPIPP.

5. Pritožnik večkrat navaja, da je bil edini družbenik stečajnega dolžnika. Vendar kot družbenik ni upnik s terjatvijo do stečajnega dolžnika, nastalo iz pravno poslovnih razmerij s stečajnim dolžnikom. Do stečajnega dolžnika nima obligacijskih pravic. Kot družbenik stečajnega dolžnika ima po uspešno izvedenem stečajnem postopku le korporacijsko pravico, torej premoženjsko pravico do ustreznega dela preostalega premoženja po izvedbi stečajnega postopka (če bi ta sploh obstajal; primerjaj sklep VSL, Cst 81/2018 z dne 28. 2. 2018).

6. Ker pritožnik nima aktivne legitimacije za pritožbo proti sklepu o izročitvi nepremičnine kupcu, se višje sodišče ne bo posebej opredeljevalo do obširnih pritožbenih navedb glede prakse Evropskega sodišča in Ustavnega sodišča Republike Slovenije, kot tudi ne na navedbe v zvezi z ustavnostjo in zakonitostjo odločitev upravnih organov glede stečajnega dolžnika. Te trditve namreč niso v pravno pomembni zvezi z izpodbijano odločitvijo (prvi odstavek 360. člena Zakona o pravdnem postopku – ZPP). Višje sodišče razume pritožnika, da je v stiski zaradi stečaja pravne osebe, katere družbenik je bil. Vendar, kot je navedel tudi že upravitelj, ko se enkrat stečajni postopek nad pravno osebo začne, je treba njeno premoženje unovčiti in poplačati upnike.

7. Izrecno zatrjevani pritožbeni razlogi niso utemeljeni. Ker tudi niso podani razlogi, na katere višje sodišče pazi po uradni dolžnosti (drugi odstavek 350. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 121. člena ZFPPIPP), je višje sodišče pritožbo zavrnilo in izpodbijani sklep potrdilo (2. točka 365. člena ZPP).

Ta pisni odpravek se ujema z elektronskim izvirnikom sklepa.

Zakon o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju (2007) - ZFPPIPP  - člen 344, 344/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep Cst 568/2018
Sodna praksa višjih sodišč, 2018-11-13

Irena Dovnik (preds.), mag. Damjan Orož (poroč.), Andreja Strmčnik Izak

ovira za odpust obveznosti - ponovni predlog za odpust obveznosti - pravnomočen sklep - kršitev obveznosti

O predlogu za odpust obveznosti je bilo že pravnomočno odločeno, v tem pritožbenem postopku pa pravilnosti in zakonitosti že pravnomočnih sklepov ni dopustno preizkušati. Zato višje sodišče ne odgovarja na pritožbene navedbe, s katerimi pritožnica izpodbija pravilnost predhodnih odločitev.

Pritožba se zavrne in se izpodbijani sklep potrdi.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom zavrnilo dolžničin predlog za odpust obveznosti.

4. Sodišče prve stopnje je v četrtem odstavku pravilno in popolno obrazložilo, zakaj ponovni predlog za odpust obveznosti ni utemeljen. Po sodišču ugotovljeno procesno dejansko stanje ni sporno, zato ga višje sodišče ne ponavlja. Zakon o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju – ZFPPIPP za tak primer v 2. točki drugega odstavka 399. člena določa, da odpust obveznosti ni dovoljen, če je bil predhodni predlog stečajnega dolžnika za odpust obveznosti zavrnjen, ker je dolžnik kršil svoje obveznosti iz 383.b, 384. in 386. ali 401. člena.

5. O predlogu za odpust obveznosti je bilo že pravnomočno odločeno, v tem pritožbenem postopku pa pravilnosti in zakonitosti že pravnomočnih sklepov ni dopustno preizkušati (319. člen Zakona o pravdnem postopku – ZPP). Zato višje sodišče ne odgovarja na pritožbene navedbe, s katerimi pritožnica izpodbija pravilnost predhodnih odločitev (prvi odstavek 360. člena ZPP).

6. Izrecno zatrjevani pritožbeni razlogi niso utemeljeni. Ker tudi niso podani razlogi, na katere višje sodišče pazi po uradni dolžnosti (drugi odstavek 350. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 121. člena ZFPPIPP), je višje sodišče pritožbo zavrnilo in izpodbijani sklep potrdilo (2. točka 365. člena ZPP).

Ta pisni odpravek se ujema z elektronskim izvirnikom sklepa.

Zakon o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju (2007) - ZFPPIPP  - člen 399, 339/2, 339/2-2

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 319

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep I Cp 1584/2018
Sodna praksa višjih sodišč, 2018-09-17

neplačilo sodne takse - fikcija umika pritožbe - sodna taksa za pritožbo - sklep o ustavitvi postopka - plačilo sodne takse kot procesna predpostavka

Plačilo sodne takse za pritožbo je pogoj, da sodišče pritožbo sploh vsebinsko obravnava.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je v zapuščinskem postopku po pokojnima A. B. in B. B. sklenilo, da se pritožba dediča C. B., vložena po pooblaščencu, proti sklepu I D 115/2013 z dne 13. 7. 2017, šteje za umaknjeno.

2. Dedič C. B. se proti temu sklepu pritožuje in predlaga razveljavitev sklepa ter vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v ponovno odločanje. Navaja, da je pooblaščenec dediča zanj dejansko prejel plačilni nalog za plačilo sodne takse za pritožbo 7. 9. 2017 in še isti dan dediča pisno obvestil o pozivu sodišča, da mora sodno takso plačati v 15-dnevnem roku. Dedič dopisa ni prejel, ker mu ga pošta ni vročila. Ker dedič s plačilnim nalogom ni bil seznanjen, s pooblaščencem pa je bil dogovorjen, da komunicirata le pisno, takse ni mogel plačati v roku, ki mu ga je postavilo sodišče.

3. Hkrati s pritožbo je dedič vložil predlog za vrnitev v prejšnje stanje, o katerem je sodišče prve stopnje odločilo s sklepom I D 115/2013 – 63 z dne 13. 12. 2017. Njegov predlog za vrnitev v prejšnje stanje je zavrglo.

5. Prvostopenjsko sodišče je ugotovilo, da dedič ob vložitvi pritožbe proti sklepu o prekinitvi postopka in napotitvi na pravdo z dne 13. 7. 2017 sodne takse za pritožbo ni plačal, niti ni predlagal oprostitve, odloga ali obročnega plačila sodnih taks. Zato mu je sodišče 7. 9. 2017 vročilo po pooblaščencu plačilni nalog za plačilo sodne takse za pritožbo. Pritožnik sodne takse tudi v 15-dnevnem roku po vročitvi plačilnega naloga ni plačal. Ob takšnih dejanskih ugotovitvah, ki jih pritožba ne izpodbija, je obravnavani sklep izdan ob pravilni uporabi določbe 105.a člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP). Kot je pravilno pojasnjeno v obrazložitvi sklepa, je plačilo sodne takse za pritožbo pogoj za to, da sodišče vsebinsko obravnava pritožbo.

6. Pritožnik je bil na morebitne posledice neplačila sodne takse ustrezno opozorjen v plačilnem nalogu z dne 6. 9. 2017. Okoliščine, ki jih poudarja pritožba, da pritožnik in njegov pooblaščenec nista uspela pisno komunicirati med seboj, so za odločitev neupoštevne.

7. Ker niso podani pritožbeni razlogi in ker sklep ni obremenjen s procesnimi kršitvami, na katere mora pritožbeno sodišče paziti po uradni dolžnosti, se pritožba zavrne in sklep potrdi (2. točka 365. člena ZPP v zvezi s 163. členom Zakona o dedovanju).

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 105a, 105a/3

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep I Cp 602/2018
Sodna praksa višjih sodišč, 2018-06-15

nedovoljena vloga - zavrženje vloge - procesna legitimacija - udeležba drugih oseb v pravdi

Sodišče prve stopnje je pravilno zavrglo vlogo A. A., ki ni stranka tega postopka, niti ni pooblaščenka nobene od pravdnih strank, zato za vložitev vloge ni procesno legitimirana (80. člen ZPP).

1. Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje vlogo A. A. z dne 10. 9. 2017, zavrglo.

2. Zoper sklep je A. A. vložila pravočasno pritožbo, brez navedbe pritožbenih razlogov in pritožbenega predloga. Navaja, da je bila v tej zadevi razpisana in izvedena glavna obravnava dne 30. 1. 2017, čeprav je brata opravičila, saj se obravnave zaradi demence in težjih telesnih poškodb, ni mogel udeležiti. Šlo je za očitno procesno napako, zaradi katere ne bi smelo odločati niti višje sodišče. Iz sklepa višjega sodišča ni bilo razvidno, da je sodba dokončna, na obali je bila navajena drugače. Je zemljiškoknjižna lastnica parcele o kateri teče spor in ima vso pravico, da sodeluje v tej pravdi. Ponovno prosi za vstop v pravdo.

4. Razlogi sodišča prve stopnje za zavrženje vloge so pravilni. A. A. ni stranka tega postopka, tudi ni pooblaščenka nobene od pravdnih strank, zato za vložitev vloge ni procesno legitimirana (80. člen Zakona o pravdnem postopku - ZPP). Sodbi izdani v tem postopku dne 17. 12. 2012 in dne 28. 2. 2017 sta že pravnomočni (v zvezi s sodbama Višjega sodišča v Ljubljani II Cp 1101/2013 z dne 11. 9. 2013 in II Cp 1500/2017 z dne 12. 7. 2017), tako da imata pravdni stranki možnost vložitve le še izrednih pravnih sredstev, v postopkih s katerimi pa je lahko pooblaščenec le odvetnik, kar pa A. A. ni. Tudi ni več možnosti, da se pritožnica pridruži v pravdi tožeči stranki. To bi lahko storila ves čas postopka do pravnomočnosti odločbe o tožbenem zahtevku ter še ves čas postopka, ki se nadaljuje, ker je bilo vloženo izredno pravno sredstvo (199. člen ZPP), kar pa v konkretnem primeru ni bilo.

5. Odločitev sodišča prve stopnje, da njeno vlogo zavrže kot nedovoljeno, je tako pravilna in zakonita. V posledici je pritožbeno sodišče pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno in sklep potrdilo (2. točka 365. člena ZPP).

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 80, 199

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL Sklep Rg 188/2018
Sodna praksa višjih sodišč, 2018-07-11

Milojka Fatur Jesenko (preds.), Maja Jurak (poroč.), Vesna Jenko

spor o pristojnosti - gospodarski spor - zbornica kot stranka

V obravnavani zadevi ne gre za gospodarski spor, saj tožeča stranka kot zbornica ni oseba iz 1. točke prvega odstavka 481. člena ZPP. Prav tako ne gre za gospodarski spor na podlagi 482., 483. ali 484. člena ZPP.

Za odločanje v tej zadevi je pristojno Okrajno sodišče v Ljubljani.

1. Okrajno sodišče v Ljubljani - Centralni oddelek za verodostojno listino, je s sklepom VL 35355/2018 z dne 10. 5. 2018 razveljavilo sklep o izvršbi, opr. št. VL 35355/2018 z dne 26. 4. 2018 in sklenilo, da bo o zahtevku in stroških sodišče odločalo v pravdnem postopku pred Okrožnim sodiščem v Ljubljani.

2. Okrožno sodišče v Ljubljani je sprožilo spor o pristojnosti (prvi odstavek 24. člena v zvezi s prvim odstavkom 25. člena Zakona o pravdnem postopku - v nadaljevanju ZPP). Meni, da je za odločanje v tem sporu podana stvarna in krajevna pristojnost Okrajnega sodišča v Ljubljani.

3. Za odločanje o tej zadevi je stvarno in krajevno pristojno Okrajno sodišče v Ljubljani.

4. V obravnavani zadevi ne gre za gospodarski spor, saj tožeča stranka kot zbornica ni oseba iz 1. točke prvega odstavka 481. člena ZPP. Med izrecno naštetimi pravnimi osebami (gospodarska družba, zavod, zadruga, država, samoupravna lokalna skupnost) ni zbornice. Prav tako ne gre za gospodarski spor na podlagi 482., 483. ali 484. člena ZPP.

5. Pristojnost Okrožnega sodišča v konkretni zadevi tudi ni utemeljena s katerim drugim kriterijem iz drugega odstavka 32. člena ZPP, kakor tudi ne z vrednostjo spornega predmeta, ki ne presega 20.000,00 EUR. Za določitev stvarne pristojnosti se zato uporabi splošno pravilo prvega odstavka 30. člena ZPP, po katerem je za sojenje pristojno okrajno sodišče. Upoštevaje krajevno pristojnost (48. člen ZPP v zvezi s prvim odstavkom 47. člena ZPP) je to Okrajno sodišče v Ljubljani.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen  24, 24/1, 25, 25/2, 30, 30/1, 32, 32/2, 481, 481/1-1, 482, 483, 484

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.