VSL sklep Cst 675/2015
Sodna praksa višjih sodišč, 2015-12-01

Mateja Levstek (preds.), mag. Damjan Orož (poroč.), Irena Dovnik

postopek prisilne poravnave - sklep o potrditvi prisilne poravnave - vzajemno neizpolnjene dvostranske pogodbe - prijava terjatev - pravica glasovanja o prisilni poravnavi - prerekanje terjatev - preizkus terjatev - predhodna faza postopka prisilne poravnave - sklep o preizkusu terjatev - terjatve, ugotovljene v postopku prisilne poravnave - navadna terjatev - pogojna terjatev - odločanje o potrditvi prisilne poravnave - končni seznam preizkušenih terjatev - ugovor proti osnovnemu seznamu preizkušenih terjatev - ugovor proti dopolnjenemu seznamu - pritožba zoper sklep o preizkusu terjatev

Sodišče pri odločanju o potrditvi prisilne poravnave ne odloča o terjatvi upnikov oziroma le v obsegu iz četrtega odstavka 211. člena ZFPPIPP. Dejstvo je, da je upnik terjatev priglasil v postopek prisilne poravnave, preizkusu terjatve pa je namenjena (predhodna) faza postopka prisilne poravnave, in sicer faza preizkusa terjatev.

Ko sodišče odloča v postopku potrjevanja prisilne poravnave na podlagi citirane določbe 4. točke prvega odstavka 210. člena ZFPPIPP, odloči le, da se dolžniku naloži plačilo terjatev, ugotovljenih v postopku prisilne poravnave, v deležu, v rokih in z obrestmi, določenimi v potrjeni prisilni poravnavi, pri tem pa le sledi seznamu terjatev, ugotovljenih v postopku prisilne poravnave iz tretjega odstavka 211. člena ZFPPIPP. Ali je pritožnik v tem postopku v celoti ali delno uveljavljal plačilo terjatve iz naslova vzajemno neizpolnjene dvostranske pogodbe in kako jo je upravitelj priznal, se mora razčistiti pred izdajo sklepa o potrditvi prisilne poravnave. Upravitelj je prijavljeno terjatev priznal kot navadno terjatev, tega pa pritožnik v postopku preizkusa terjatev ni izpodbijal.

Pri glasovanju o potrditvi prisilne poravnave lahko sodelujejo tudi tisti upniki, katerih terjatve so povezane z odložnim pogojem.

O sprejetju prisilne poravnave imajo pravico odločati vsi tisti upniki, katerih terjatev do insolventnega dolžnika je v postopku prisilne poravnave priznana ali verjetno izkazana.

O tem, kdo ima pravico glasovati o predlagani prisilni poravnavi, je pomembno stanje preizkušenih terjatev v končnem seznamu preizkušenih terjatev, ne pa tudi morebitne izjave upravitelja ali celo samega dolžnika na seji upniškega odbora.

I. Pritožbi upnikov H. d. o. o. in R. d. o. o. se zavrneta in se izpodbijani sklep potrdi.

III. Upnik R. d. o. o. sam krije stroške pritožbe.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom (1.) potrdilo prisilno poravnavo z naslednjo vsebino: delež plačila terjatev navadnih upnikov je 30 %, rok za plačilo terjatev navadnih upnikov je do 31. 12. 2019, in sicer v petih obrokih po 6 %, zapadlost vsakokratnega obroka je zadnjega dne v letu (prvič 2015) do vključno 2019; terjatve upnikov se v obdobju 25. 7. 2014 do poteka roka za njihovo plačilo obrestujejo po obrestni meri 2 % in zapadejo v plačilo od posameznega obroka ob dospelosti tega obroka; (2.,3.) o terjatvah, ugotovljenih v postopku prisilne poravnave, odločilo tako, kot je navedeno v seznamu terjatev, ugotovljenih v postopku prisilne poravnave z dne 21. 9. 2015 (PD 448), ki je sestavni del izreka in je objavljen hkrati z objavo sklepa, in dolžniku naložilo plačilo teh terjatev v deležih, rokih in z obrestmi, določenimi v 1. točki izreka.

2. Zoper sklep so se pritožili upnika H. d. o. o. in R. d. o. o. ter dolžnik. Upnik H. se pritožuje zoper odločitev v 2. in 3. točki izreka izpodbijanega sklepa zaradi zmotne uporabe materialnega prava (predvsem 165. in 166. člena Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju – ZFPPIPP). Upnik R. vlaga pritožbo iz vseh pritožbenih razlogov, zlasti pa zaradi kršitve 205. člena ZFPPIPP. Predlaga, da sodišče zavrne predlog za prisilno poravnavo. Zoper sklep se je pritožil tudi dolžnik.

3. Pritožbi upnikov nista utemeljeni, pritožba dolžnika ni dopustna.

4. Pritožnik izpodbija 2. in 3. točko sklepa o potrditvi prisilne poravnave v delu, v katerem je dolžniku naloženo plačilo zmanjšanega zneska (36.248,58 EUR) ugotovljene terjatve (120.828,59 EUR) skladno s predlogom prisilne poravnave. Navaja, da je napačna odločitev, da se dolžniku naloži plačilo pod pogoji prisilne poravnave in v višini 36.248,58 EUR, saj je prijavil terjatve iz vzajemno neizpolnjenih dvostranskih pogodb(1) (24. člen ZFPPIPP), na katere postopek prisilne poravnave ne vpliva. Navaja, da jo terjatev prijavil, da bi si zagotovil pravico glasovati o prisilni poravnavi. V načrtu finančnega prestrukturiranja z dne 25. 7. 2014 je njegova terjatev uvrščena v IV. razred, razred izločitvenih upnikov, za katere je predvideno 100 % poplačilo.

5. Sodišče s sklepom o potrditvi prisilne poravnave po določbi 210. člena ZFPPIPP odloči, da se potrdi prisilna poravnava, ugotovi vsebino potrjene prisilne poravnave tako, da navede deleže plačila terjatev upnikov, roke za njihovo plačilo in obrestno mero, po kateri se obrestujejo terjatve upnikov v obdobju od začetka postopka prisilne poravnave do poteka roka za njihovo plačilo, ter odloči, katere terjatve so ugotovljene v postopku prisilne poravnave, in naloži dolžniku, da mora upnikom plačati terjatve, ugotovljene v postopku prisilne poravnave, v deležu, rokih in z obrestmi, določenimi v potrjeni prisilni poravnavi. Po določbi 211. člena ZFPPIPP je terjatev ugotovljena v postopku prisilne poravnave, če ima značilnost navadne terjatve in je priznana v tem postopku ter je upnik ni prenesel na dolžnika po pravilih pododdelka 4.4.4. Na podlagi drugega odstavka 211. člena ZFPPIPP mora upravitelj pripraviti seznam terjatev, ugotovljenih v postopku prisilne poravnave, in ga predložiti sodišču hkrati s svojim poročilom o izidu glasovanja o sprejetju prisilne poravnave. Ta seznam (tretji odstavek 211. člena ZFPPIPP) upravitelj pripravi na podlagi končnega seznama preizkušenih terjatev in poročila o vpisu vplačanih novih delnic. Po določbi četrtega odstavka 211. člena ZFPPIPP mora seznam terjatev, ugotovljenih v postopku prisilne poravnave, za vsako terjatev, ugotovljeno v postopku prisilne poravnave, vsebovati podatke iz 1. do 4. točke četrtega odstavka 61. člena ZFPPIPP z vsebino iz končnega seznama preizkušenih terjatev in zmanjšani znesek te terjatve, ki se izračuna tako, da se znesek terjatve iz četrtega odstavka 212. člena tega zakona pomnoži z deležem plačila, določenim v potrjeni prisilni poravnavi.

6. Iz povzete ureditve izhaja, da sodišče pri odločanju o potrditvi prisilne poravnave ne odloča o terjatvi upnikov oziroma le v obsegu iz četrtega odstavka 211. člena ZFPPIPP. Dejstvo je, da je upnik terjatev priglasil v postopek prisilne poravnave, preizkusu terjatve pa je namenjena (predhodna) faza postopka prisilne poravnave, in sicer faza preizkusa terjatev, kot bo pojasnjeno v nadaljevanju. Pritožnik v pritožbi izpostavlja, da je terjatev prijavil zgolj iz razloga sodelovanja pri glasovanju o potrjeni prisilni poravnavi (prim. drugi odstavek 200. člena ZFPPIPP), vendar to na pravilnost izpodbijanega sklepa ne more vplivati.

7. Iz osnovnega seznama preizkušenih terjatev in popravka (PD 198; enako je v končnem seznamu preizkušenih terjatev na PD 254) izhaja, da je bila pritožnikova terjatev (zap. št. 149) priznana kot navadna terjatev. Sklep o preizkusu terjatev z dne 12. 5. 2015 je pravnomočen. Ko sodišče odloča v postopku potrjevanja prisilne poravnave na podlagi citirane določbe 4. točke prvega odstavka 210. člena ZFPPIPP, odloči le, da se dolžniku naloži plačilo terjatev, ugotovljenih v postopku prisilne poravnave, v deležu, v rokih in z obrestmi, določenimi v potrjeni prisilni poravnavi, pri tem pa le sledi seznamu terjatev, ugotovljenih v postopku prisilne poravnave iz tretjega odstavka 211. člena ZFPPIPP. Ali je pritožnik v tem postopku v celoti ali delno uveljavljal plačilo terjatve iz naslova vzajemno neizpolnjene dvostranske pogodbe (prijava terjatve na PD 170) in kako jo je upravitelj priznal, se mora razčistiti pred izdajo sklepa o potrditvi prisilne poravnave. Upravitelj je prijavljeno terjatev priznal kot navadno terjatev, tega pa pritožnik v postopku preizkusa terjatev (ugovor proti osnovnemu seznamu preizkušenih terjatev iz 62. člena ZFPPIPP in ugovor proti dopolnjenemu seznamu iz 66. člena ZFPPIPP ter pritožba zoper sklep o preizkusu terjatev iz 69. člena ZFPPIPP) ni izpodbijal(2).

8. S tem je višje sodišče v celoti odgovorilo tako na zatrjevano zmotno uporabo 165. in 166. člena ZFPPIPP kot tudi na navedbo, da upravitelji prijavljene terjatve iz vzajemno neizpolnjenih dvostranskih pogodb v različnih postopkih obravnavajo različno. Pritožnik navaja in prilaga vlogo dolžnika z dne 9. 10. 2015, iz katere izhaja, da se dolžnik s pritožnikovim stališčem – da bo poplačal terjatev v celoti, strinja. Glede na zgoraj povedano to ne more vplivati na pravilnost sklepa v izpodbijanem delu.

9. Pritožnik zatrjuje kršitev 205. člena ZFPPIPP, ki določa, da je prisilna poravnava sprejeta, če za njeno sprejetje glasujejo upniki, katerih skupni ponderirani zneski terjatev so najmanj enaki 6/10 zneska osnove iz tretjega odstavka 201. člena ZFPPIPP. Bistvo pritožbe tega pritožnika je, da se je pri potrditvi prisilne poravnave upoštevalo tudi glasovnico I. d. o. o., ki o prisilni poravnavi ne bi smel glasovati, ker ima priznano pogojno terjatev v primeru utemeljene napake na objektu – to sta izjavila tudi upravitelj in dolžnik na 4. seji upniškega odbora z dne 2. 4. 2015 (3. stran zapisnika).

10. Že dolžnik v odgovoru pravilno opozarja, da pri glasovanju o potrditvi prisilne poravnave lahko sodelujejo tudi tisti upniki, katerih terjatve so povezane z odložnim pogojem. Tako je izrecno določeno v 4. točki drugega odstavka 201. člena ZFPPIPP, ki taki navadni terjatvi, povezani z odložnim pogojem, daje količnik za glasovanje 0,5 (v zvezi s tem glej še šesti odstavek 212. člena ZFPPIPP). Terjatev I. d. o. o. je bila v postopku preizkusa terjatev dokončno ugotovljena in priznana kot pogojna terjatev v skupni višini 637.674,84 EUR (o tem je višje sodišče odločalo že v sklepu Cst 363/2015 z dne 17. 6. 2015). Ker pa imajo o sprejetju prisilne poravnave pravico odločati vsi tisti upniki, katerih terjatev do insolventnega dolžnika je v postopku prisilne poravnave priznana ali verjetno izkazana, se izkaže pritožba v tem delu za neutemeljeno. Sodišče prve stopnje je pravilno uporabilo tako 201. kot tudi 205. člen ZFPPIPP.

11. Kolikor pritožnik opozarja na vsebino zapisnika 4. seje upniškega odbora, višje sodišče odgovarja, da je o tem, kdo ima pravico glasovati o predlagani prisilni poravnavi, pomembno stanje preizkušenih terjatev v končnem seznamu preizkušenih terjatev, ne pa tudi morebitne izjave upravitelja ali celo samega dolžnika na seji upniškega odbora.

12. Pritožnik v nadaljevanju navaja (ob povzemanju prihodkov in odhodkov v letih 2014 in 2015), da je stopnja verjetnosti, da bo izvedba finančnega prestrukturiranja omogočila tako finančno prestrukturiranje dolžnika, da bo postal kratkoročno in dolgoročno plačilno sposoben, nižja od 50 %.

13. Višje sodišče te pritožbene navedbe ne sprejema, ker je to lahko le predmet odločanja sodišča po ugovoru proti vodenju postopka prisilne poravnave (glej ugovorni razlog iz 3. točke prvega odstavka 172. člena ZFPPIPP v zvezi z 2. točko prvega odstavka 209. člena ZFPPIPP). Povedano velja tudi za pritožbene navedbe, ki se nanašajo na kršitve ZFPPIPP v zvezi s poslovanjem dolžnika s povezanimi osebami pri gradnji letališča X (glej peti odstavek 172. člena ZFPPIPP). Takega ugovor pritožnik (pravočasno(3)) ni vložil.

14. Pritožbi upnikov nista utemeljeni in niso podani razlogi, na katere višje sodišče pazi po uradni dolžnosti (2. odstavek 350. člena Zakona o pravdnem postopku – ZPP v zvezi s prvim odstavkom 121. člena ZFPPIPP), zato je pritožbi zavrnilo in izpodbijani sklep potrdilo.

15. Dolžnik se je pritožil zoper sklep o potrditvi prisilne poravnave zaradi pritožbe upnika R. (kolikor bi ta s pritožbo uspel). Navaja tudi napačno upoštevanje koeficienta pri dveh upnikih in neupoštevanje glasovnic več upnikov, ki so glasovali ZA. Višje sodišče ugotavlja, da se pritožnik pritožuje „na zalogo“, če bi R. s pritožbo uspel, in sicer le v delu, ki se nanaša na obrazložitev izpodbijanega sklepa, ne pa tudi na vsebino same potrjene prisilne poravnave, o čemer je odločilo sodišče v izreku. Ker je dolžnik z izpodbijanim sklepom uspel, pravnomočen pa postane le izrek, je sodišče dolžnikovo pritožbo zavrglo (1. točka 365. člena ZPP).

16. Upnik R. je priglasil stroške pritožbe, ki jih krije sam na podlagi 129. člena ZFPPIPP.

Op. št. (1): Pogodbe o finančnem leasingu z dne 20. 1. 2010, 2. 6. 2009, 21. 1. 2013 (skupaj gre za pet pogodb).

Op. št. (2): Glej sklep o preizkusu terjatev z dne 12. 5. 2015 in sklep višjega sodišča Cst 363/2015 z dne 17. 6. 2015.

Op. št. (3): Glej 173. in 174. člen ZFPPIPP.

ZFPPIPP člen 62, 66, 69, 172, 172/1, 172/1-3, 201, 201/2, 201/2-4, 209, 209/1, 209/1-2, 210, 210/1, 210/1-4, 211, 211/2, 211/3, 211/4.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.