TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSL sklep Cst 436/2015
Sodna praksa višjih sodišč, 2015-06-21

Andreja Strmčnik Izak (preds.), Irena Dovnik (poroč.), Mateja Levstek

osebni stečaj - predlog za začetek postopka - rok za odpravo pomanjkljivosti - zakonski rok - nepodaljšljiv rok - ponovni predlog za začetek stečaja

V primeru roka za odpravo pomanjkljivosti predloga za začetek stečajnega postopka ne gre za sodni rok, pač pa za zakonski rok, saj je rok 15 dni za odpravo pomanjkljivosti predloga določen v zakonu. Zakonski roki pa niso podaljšljivi, zato je sodišče prve stopnje pravilno zavrglo dolžnikov predlog za začetek postopka osebnega stečaja.

Pritožba se zavrne in se izpodbijani sklep potrdi.

1. Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje zavrglo predlog dolžnika za začetek postopka osebnega stečaja.

2. V pritožbi zoper sklep dolžnik predlaga, da mu sodišče podaljša rok za dopolnitev predloga za začetek stečaja glede na to, da predloga ni mogel pravočasno dopolniti.

4. Sodišče prve stopnje je dolžnika - predlagatelja postopka osebnega stečaja - pozvalo, naj svoj predlog v roku 15 dni dopolni tako, da bo predložil poročilo o stanju svojega premoženja in navede dejstva in okoliščine, iz katerih izhaja, da je postal insolventen ter predložil listinske dokaze o teh dejstvih (tretji odstavek 233. člena ZFPPIPP). Opozorilo ga je na posledice, če ne bo ravnal v skladu s tem sklepom (zavrženje predloga). Pritožnik ne izpodbija v sklepu ugotovljenega dejstva, da v odrejenem 15-dnevnem roku svojega predloga ni dopolnil, navaja pa, da tega ni mogel pravočasno storiti, ker je bil odsoten, zato predlaga, da mu sodišče določi nov rok za dopolnitev. Glede na dikcijo tretjega odstavka 233. člena ZFPPIPP v primeru roka za odpravo pomanjkljivosti predloga za začetek stečajnega postopka ne gre za sodni rok, pač pa za zakonski rok, saj je rok 15 dni za odpravo pomanjkljivosti predloga določen v zakonu. Zakonski roki pa niso podaljšljivi, zato je sodišče prve stopnje pravilno zavrglo dolžnikov predlog za začetek postopka osebnega stečaja (peti odstavek 233. člena ZFPPIPP).

5. Ob tem višje sodišče še poudarja, da ni nobene ovire, da dolžnik ne bi vložil novega (tokrat popolnega) predloga za začetek postopka osebnega stečaja, saj mu z izpodbijanim sklepom ni prenehala nobena pravica, ki je ne bi mogel več uveljaviti.

6. Ker uveljavljeni pritožbeni razlogi niso podani, pritožbeno sodišče pa tudi ni zasledilo drugih kršitev, na katere pazi po uradni dolžnosti (drugi odstavek 350. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 121. člena ZFPPIPP), je pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in sklep prvostopnega sodišča potrdilo (2. točka 365. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 121. člena ZFPPIPP).

Ta pisni odpravek se ujema z elektronskim izvirnikom sklepa.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep II Cpg 2055/2014
Sodna praksa višjih sodišč, 2015-01-09

predlog za oprostitev plačila sodne takse - nepredložitev izjave o premoženjskem stanju - nepopolna vloga - dopolnitev predloga - zavrženje predloga za oprostitev plačila sodne takse

Sodišče prve stopnje je pravilno zavrglo nepopoln predlog za taksno oprostitev, saj ga tožena stranka kljub pozivu in opozorilu na pravne posledice ni pravilno in popolno dopolnila.

I. Pritožba se zavrne in se sklep sodišča prve stopnje potrdi.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom zavrglo predlog tožene stranke za oprostitev plačila sodne takse z dne 25. 9. 2014, ki ga je sodišče prejelo dne 30. 9. 2014.

2. Zoper takšno odločitev sodišča prve stopnje se je pravočasno pritožila tožena stranka iz vseh formalnih pritožbenih razlogov. Pritožbenemu sodišču je predlagala, da pritožbi ugodi in izpodbijani sklep v celoti razveljavi.

4. Iz podatkov spisa je razvidno, da je tožena stranka dne 25. 9. 2014 (red. št. 43 spisa) predlagala, da jo sodišče oprosti plačila sodne takse za pritožbo. Ker tožena stranka k predlogu ni predložila pisne izjave o premoženjskem stanju (drugi odstavek 12. člena Zakona o sodnih taksah- 1, ZST-1), je sodišče prve stopnje z njenim predlogom ravnalo kot z nepopolno vlogo (tretji odstavek 12. člena ZST-1) in toženo stranko s sklepom z dne 2. 10. 2014 (red. št. 44 spisa) pozvalo, da predlog v roku osmih dni ustrezno dopolni tako, da sodišču predloži pisno izjavo o premoženjskem stanju na predpisanem obrazcu skupaj s prilogami, sicer bo sodišče njen predlog zavrglo. Tožena stranka je dne 25. 10. 2014 (red. št. 45 spisa) vložila vlogo, v kateri je navedla, da ima blokiran transakcijski račun in priložila izpis iz registra transakcijskih računov, vendar izjave o premoženjskem stanju do 28. 10. 2014, ko se je iztekel rok za dopolnitev predloga, ni predložila (in torej ne drži pritožbena navedba, češ da je sodišče prve stopnje imelo na vpogled vse relevantne podatke za meritorno odločanje). Odločitev sodišča prve stopnje, ki je zavrglo nepopoln predlog, ki ga tožena stranka kljub pozivu in opozorilu na pravne posledice ni pravilno in popolno dopolnila, je zato pravilna in skladna s petim odstavkom 108. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) v zvezi s tretjim odstavkom 12. člena ZST-1. Izpodbijano odločitev je sodišče prve stopnje tudi jasno obrazložilo, navedlo zanjo tako dejanske ugotovitve kot pravno podlago, zato smiselno uveljavljana kršitev 14. točke drugega odstavka 339. člena ZPP ni podana.

5. Glede na vse navedeno in upoštevajoč, da v postopku na prvi stopnji ni prišlo do kršitev, na katere pritožbeno sodišče pazi po uradni dolžnosti (drugi odstavek 350. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 366. člena ZPP), je pritožbeno sodišče pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo sklep sodišča prve stopnje (2. točka 365. člena ZPP).

6. O pritožbi je v skladu s prvim odstavkom 366.a. člena ZPP odločala sodnica posameznica.

ZPP člen 108, 108/1, 108/5. ZST-1 člen 12, 12/2, 12/3.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep IV Cpg 1914/2014
Sodna praksa višjih sodišč, 2015-01-28

Vesna Jenko (preds.), Renata Horvat (poroč.), Nada Mitrović

pritožba - pravni interes za pritožbo - vpis spremembe že opravljen

Ker je bila sprememba, katere vpis je predlagatelj predlagal v tem postopku, v sodni register že vpisana, predlagatelj nima več pravnega interesa za pritožbo zoper sklep, s katerim je bil predlog za vpis teh sprememb zavrnjen, saj je bil cilj, ki ga je z njo zasledoval, že dosežen.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom zavrnilo pritožbo G. proti sklepu tega sodišča opr. št. Srg 2014/31038 z dne 29. 8. 2014.

2. G. je proti sklepu pravočasno vložil pritožbo zaradi zmotne uporabe materialnega prava. Pritožbenemu sodišču predlaga, da pritožbi ugodi in izpodbijani sklep spremeni tako, da predlogu za vpis predlaganih sprememb ugodi.

4. Pravico do pritožbe ima tisti, ki bi mu, če bi se pokazalo, da je utemeljena, prinesla konkretno in neposredno pravno korist oziroma tisti, čigar pravni položaj bi se z odločbo pritožbenega sodišča lahko izboljšal, glede na tisto, kar je zahteval v postopku pred sodiščem prve stopnje.

5. Pritožbeno sodišče ugotavlja, da je sodišče prve stopnje dne 2. 12. 2014 v sodni register pri subjektu vpisa X vpisalo vstop novega družbenika G. z dnem 12. 2. 2013 (to je pritožnik predlagal tudi v tem postopku) in spremembo družbene pogodbe.

6. Ker je bila sprememba, katere vpis je predlagatelj predlagal v tem postopku, v sodni register torej že vpisana, predlagatelj nima več pravnega interesa za pritožbo zoper sklep, s katerim je bil predlog za vpis teh sprememb zavrnjen, saj je bil cilj, ki ga je z njo zasledoval, že dosežen.

7. Pritožbeno sodišče je glede na navedeno pritožbo zavrglo kot nedovoljeno (1. točka. 39. člena ZSReg).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep Rg 34/2015
Sodna praksa višjih sodišč, 2015-02-03

Irena Dovnik (preds.), Mateja Levstek (poroč.), mag. Damjan Orož

pristojnost - gospodarski spor - društvo - zveza društev

Ker sta pravdni stranki društvo in zveza društev, je za sojenje pristojno Okrajno sodišče v Ljubljani.

Za odločanje v tej zadevi je pristojno Okrajno sodišče v Ljubljani.

1. Okrajno sodišče v Ljubljani je zaradi ugovora dolžnika (sedaj tožene stranke), razveljavilo sklep o izvršbi VL 4129/2014 z dne 16. 1. 2014 v delu, v katerem je dovoljena izvršba, in sklenilo, da bo sodišče o zahtevku in stroških odločalo v pravdnem postopku pred Okrožnim sodiščem v Ljubljani.

2. Okrožno sodišče v Ljubljani je sprožilo spor o pristojnosti, ker meni, da je Okrajno sodišče v Ljubljani nepravilno ocenilo, da gre v predmetni zadevi za gospodarski spor, saj nobena od pravdnih strank ni oseba iz 1. točke prvega odstavka 481. člena Zakona o pravdnem postopku – ZPP, spor pa prav tako ne sodi v nobeno izmed kategorij, naštetih v 482. - 484. členu Zakona o pravdnem postopku (ZPP). Upoštevajoč tudi vrednost tožbenega zahtevka, ki ne presega 20.000,00 EUR, meni, da je glede na sedež tožene stranke pristojno Okrajno sodišče v Ljubljani.

3. Za odločanje v tej zadevi je pristojno Okrajno sodišče v Ljubljani.

4. Okrožno sodišče v Ljubljani utemeljeno opozarja, da v obravnavanem primeru ne gre za gospodarski spor. Tožeča stranka kot društvo in tožena stranka kot zveza društev (kot je razvidno iz podatkov poslovnega registra pri AJPES-u) nista osebi iz 1. točke prvega odstavka 481. člena ZPP, saj med izrecno naštetimi pravnimi osebami (gospodarska družba, zavod, zadruga, država, samoupravna lokalna skupnost) ni društev ali zvez društev. Prav tako ne gre za enega od primerov, za katere ZPP v 482. - 484. členu ZPP določa uporabo pravil o postopku v gospodarskih sporih.

5. Pristojnost okrožnega sodišča tudi ni utemeljena s katerim od kriterijev, določenih v drugem odstavku 32. člena ZPP, kakor tudi ne z vrednostjo spornega predmeta, ki ne presega 20.000,00 EUR. Za določitev stvarne pristojnosti je zato treba uporabiti splošno pravilo prvega odstavka 30. člena ZPP, po katerem je za sojenje pristojno okrajno sodišče. Upoštevaje tudi določbo prvega odstavka 48. člena ZPP, je sodišče druge stopnje na podlagi prvega odstavka 24. člena ter prvega odstavka 25. člena ZPP odločilo, da je za odločitev o predmetni zadevi stvarno pristojno Okrajno sodišče v Ljubljani.

ZPP člen 24, 24/1, 25, 30, 30/1, 32, 32/2, 48, 48/1, 481, 481/1, 481/1-1, 482, 483, 484.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep I Cpg 1982/2014
Sodna praksa višjih sodišč, 2015-02-05

dr. Marko Brus (preds.), Franc Seljak (poroč.), Tadeja Zima Jenull

sodna taksa za postopek na prvi stopnji - obračun sodne takse

Tabela predpisanih taks v prilogi 1 Taksne tarife Zakona o sodnih taksa v smislu tar. št. 1111 povsem nedvoumno predpisuje osnovo s količnikom 1,0 za obračun sodne takse po stopničastem principu, kar pomeni, da je sodna taksa za posamezne intervale vrednosti spornega predmeta predpisana v enakem znesku.

Pritožba se zavrne in se izpodbijani sklep potrdi.

1. Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje zavrnilo ugovor tožeče stranke zoper plačilni nalog Okrožnega sodišča v Ljubljani opr. št. XI Pg 3879/2014 z dne 15. 10. 2014, s katerim ji je bila odmerjena sodna taksa za vloženo tožbo na ugotovitev izločitvene pravice v stečajnem postopku nad pozneje najdenim premoženjem izbrisane pravne osebe družbe J. d. o. o..

2. V pritožbenem roku je pritožbo vložila tožeča stranka. V pritožbi kot pritožbeni razlog navaja, da je bila nepravilno odmerjena sodna taksa.

4. Pritožbeno sodišče v izogib ponavljanju v celoti pritrjuje argumentaciji prvostopenjskega sodišča v izpodbijanem sklepu, da je bila sodna taksa odmerjena skladno s prilogo 1 Taksne tarife Zakona o sodnih taksah(1) v smislu tar. št. 1111. Navedena tabela predpisanih taks povsem nedvoumno predpisuje osnovo s količnikom 1,0 za obračun sodne takse po stopničastem principu, kar pomeni, da je sodna taksa za posamezne intervale vrednosti spornega predmeta predpisana v enakem znesku. Tako se izkaže kot materialnopravno zmotno stališče tožeče stranke v pritožbi in v predhodno vloženem ugovoru, da bi moralo prvostopenjsko sodišče sodno takso odmerjati po principu aritmetične sredine med mejnima vrednostima predpisane sodne takse. Prvostopenjsko sodišče je zato pravilno upoštevalo kot osnovo znesek 1.295,00 EUR in upoštevaje količnik 3,0 iz tar. št. 1111 pravilno odmerilo takso za vloženo tožbo v višini 3.720,00 EUR.

5. Ker se tako izkaže pritožba kot neutemeljena, jo je pritožbeno sodišče zavrnilo in izpodbijani sklep potrdilo (2. točka 365. člena ZPP).

Op. št. (1): Uradni list RS, št. 37/2008, 97/2010, 29/2013 - skl. US, 21/2013 - ZP-1H, 63/2013, 89/2013 - odl. US, 111/2013 - ZP-1I, 40/2014 - skl. US, 58/2014 - odl. US, 72/2014 - skl. US.

ZST-1 Taksna tarifa tarifna številka 1111.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSC sklep II Kp 1027/2016
Sodna praksa višjih sodišč, 2016-11-15

Andrej Pavlina (preds.), Marija Bovha (poroč.), Branko Aubreht

predlog obsojenca za izvršitev denarne kazni

Obsojenec se v vloženi pritožbi razlogov na katerih temelji prvostopenjska odločitev ne dotika. Pritožbeno ponavlja v predlogu navedene okoliščine iz katerih, da ni zmožen denarne kazni plačati v enkratnem znesku, kar pa je glede na to, da je njegov predlog prepozen, irelevantno.

II. Obsojenec je dolžan plačati sodno takso v znesku 30,00 EUR.

1. Z uvodoma navedenim sklepom je Okrajno sodišče v Šmarju pri Jelšah na podlagi tretjega odstavka 129. a člena Zakona o kazenskem postopku (ZKP) zavrglo kot prepozen predlog obsojenca za izvršitev denarne kazni v znesku 1.000,00 EUR, izrečene mu s sodbo Okrajnega sodišča v Šmarju pri Jelšah I K 1027/2016 z dne 6. 6. 2016, ki je postala pravnomočna dne 15. 6. 2016, s plačilom v obrokih.

2. Zoper sklep se pritožuje obsojenec, ki ob smiselni uveljavitvi pritožbenega razloga nepopolne ugotovitve dejanskega stanja predlaga spremembo izpodbijanega sklepa tako, da se njegovemu predlogu ugodi in se mu dovoli izvršitev denarne kazni s plačilom v 12 mesečnih obrokih.

4. Ob preizkusu izpodbijanega sklepa v smeri pritožbenih navedb sodišče druge stopnje ugotavlja, da je odločitev sodišča prve stopnje pravilna in zakonita. Sodišče prve stopnje je namreč skladno s podatki spisa ugotovilo, da je sodba s katero je bila obsojencu izrečena denarna kazen postala pravnomočna dne 15. 6. 2016, da se je v drugem odstavku 129.a člena ZKP določen 15-dnevni rok za vložitev predloga za izvršitev denarne kazni s plačilom v obrokih iztekel dne 30. 6. 2016, medtem ko je obsojenčev predlog, ki ga je poslal po pošti z navadno pošiljko prejelo 19. 7. 2016, kar je prepozno. S pravilno uporabo določbe tretjega odstavka 129.a člena ZKP je zato obsojenčev predlog kot prepozen utemeljeno in zakonito zavrglo.

5. Obsojenec se v vloženi pritožbi razlogov na katerih temelji prvostopenjska odločitev ne dotika. Pritožbeno ponavlja v predlogu navedene okoliščine iz katerih, da ni zmožen denarne kazni plačati v enkratnem znesku, kar pa je glede na to, da je njegov predlog prepozen, irelevantno.

6. Iz teh razlogov in ker pri uradnem preizkusu izpodbijanega sklepa kršitev iz petega odstavka 402. člena ZKP sodišče druge stopnje ni ugotovilo, je pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno.

7. Ker obsojenec s pritožbo ni uspel, je dolžan plačati stroške pritožbenega postopka in sicer sodno takso v znesku 30,00 EUR (prvi odstavek 98. člena ZKP v zvezi s Taksno tarifo 74013 ZST-1).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSC sklep II Kp 19576/2016
Sodna praksa višjih sodišč, 2016-11-15

Andrej Pavlina (preds.), Marija Bovha (poroč.), Branko Aubreht

oškodovanec kot tožilec - obtožnica brez preiskave - nepravilna sestava sodišča

Predsednica senata okrožnega sodišča nima zakonskega pooblastila za odločitev o vloženi obtožnici na način kot je bilo odločeno v konkretni zadevi, to je zavrženju obtožnice kot prepozne.

Sklep sodišča prve stopnje se razveljavi.

1. Z uvodoma navedenim sklepom je predsednica senata Okrožnega sodišča v Celju,  na podlagi četrtega odstavka 60. člena Zakona o kazenskem postopku (ZKP), zavrgla kot prepozno obtožnico oškodovanca kot tožilca z dne 13. 5. 2016. Odločila je še, da mora po drugem odstavku 96. člena ZKP oškodovanec kot tožilec povrniti stroške tega kazenskega postopka iz 1. do 5. točke drugega odstavka 92. člena ZKP.

2. Zoper sklep se pritožuje pooblaščenec oškodovanca kot tožilca, kot navaja, zaradi bistvene kršitve določb kazenskega postopka, napačno in nepopolno ugotovljenega dejanskega stanja in kršitve kazenskega zakona. Predlaga naj sodišče druge stopnje njegovi pritožbi ugodi, izpodbijani sklep razveljavi in vrne zadevo sodišču prve stopnje v ponovno odločanje. Podrejeno predlaga, da napadeni sklep spremeni in “dovoli kazenski pregon pritožnika, sicer bo kršeno tudi načelo kontradiktornosti, ki omogoča enakopravnost strank v postopku”.

3. Ob reševanju pritožbe pooblaščenca oškodovanca kot tožilca je bilo treba prvostopenjski sklep razveljaviti po uradni dolžnosti.

4. Pooblaščenec ni konkretiziral katera bistvena kršitev določb kazenskega postopka naj bi bila podana. Da bi dejansko uveljavljal katera izmed bistvenih kršitev določb kazenskega postopka pa ne izhaja tudi iz obrazložitve njegove pritožbe. Ob temu posledični omejitvi na uradni preizkus je sodišče druge stopnje ugotovilo procesno kršitev iz 1. točke prvega odstavka 371. člena v zvezi s prvim odstavkom 403. člena ZKP, ki je upoštevna po uradni dolžnosti (peti odstavek 402. člena ZKP). Predsednica senata okrožnega sodišča namreč nima zakonskega pooblastila za odločitev o vloženi obtožnici na način kot je bilo odločeno v konkretni zadevi, to je zavrženju obtožnice kot prepozne.

5. V konkretnem primeru je oškodovanec kot tožilec vložil zoper obdolženko obtožnico brez preiskave. Predsednica senata bi v zvezi z zavzetim stališčem o prepozno vloženi obtožnici, kot okoliščini, ki izključuje kazenski pregon, skladno z določbo prvega odstavka 271. člena ZKP morala zahtevati odločitev senata (šesti odstavek 25. člena ZKP). Ker tega ni storila, pač pa je v zadevi sama odločila, je s tem podana že prej navedena procesna kršitev, ki je takšne narave, da je terjala razveljavitev prvostopenjskega sklepa. Sodišče druge stopnje je zato sklep sodišča prve stopnje razveljavilo po uradni dolžnosti.

6. V primeru ostajanja na stališču o prepozno vloženi obtožnici, bo morala predsednica senata ravnati skladno z določbo prvega odstavka 271. člena ZKP.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSC sklep II Cpg 240/2016
Sodna praksa višjih sodišč, 2016-11-16

Branko Vitez (preds.), Zdenka Pešec (poroč.), Irena Leskovšek Jurjec

izbris iz sodnega registra brez likvidacije - upnik kot udeleženec v postopku izbrisa - nedovoljena pritožba

Upnik v pritožbi ne navaja, da bi vložil ugovor proti sklepu o izbrisu oziroma začetku postopka izbrisa iz sodnega registra brez likvidacije z dne 23. 5. 2016. Tudi iz spisa to ni razvidno. Zato je sklep z dne 23. 5. 2016 postal pravnomočen 2. 9. 2016 in bil 23. 5. 2016 objavljen na AJPES. Upnik tako ni udeleženec postopka in nima pravice do pritožbe zoper sklep o obstoju izbrisnega razloga.

1. Sodišče prve stopnje je z v uvodu navedenim sklepom ugotovilo, da obstaja razlog za izbris subjekta vpisa iz sodnega registra brez likvidacije. Ugotovilo je, da je s sklepom z dne 23. 5. 2016 odločilo o začetku postopka za izbris subjekta vpisa. V roku iz 436. člena Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju (v nadaljevanju: ZFPPIPP) proti sklepu ni bil vložen ugovor.

2. Zoper ta sklep sodišča prve stopnje vlaga pritožbo upnik po pooblaščeni odvetniški družbi brez navedbe pritožbenih razlogov po prvem odstavku 338. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju: ZPP) v zvezi s prvim odstavkom 366. člena ZPP in s 37. členom Zakona o nepravdnem postopku (v nadaljevanju: ZNP) ter 19. členom Zakona o sodnem registru (v nadaljevanju: ZSReg). V pritožbi navaja, da ima terjatev zoper družbo iz naslova neplačanih obveznosti na podlagi leasing pogodbe št. …. Terjatev na podlagi IOP z dne 19. 7. 2016 znaša 6.114,03 EUR z obrestmi. Subjekt ima neporavnane dolgove, zaradi česar ni mogoče izbris brez likvidacije.

3. Odločanje v tej zadevi je bilo preneseno v pristojnost Višjega sodišča v Celju s sklepom predsednika Vrhovnega sodišča RS Su 1875/2016 z dne 17. 10. 2016 (105.a člen Zakona o sodiščih).

5. Proti sklepu o obstoju izbrisnega razloga (tako imenovana druga faza izbrisa) lahko v skladu z drugim odstavkom 439. člena ZFPPIPP udeleženec postopka vloži pritožbo v osmih dneh po vročitvi sklepa. Udeležence v postopku izbrisa določa 432. člen ZFPPIPP. Po 3. točki tega člena je udeleženec postopka izbrisa upnik pravne osebe, nad katero se vodi postopek izbrisa, če vloži ugovor proti sklepu o izbrisu (tako imenovana prva faza izbrisa).

6. Upnik v pritožbi ne navaja, da bi vložil ugovor proti sklepu o izbrisu oziroma začetku postopka izbrisa iz sodnega registra brez likvidacije z dne 23. 5. 2016. Tudi iz spisa to ni razvidno. Zato je sklep z dne 23. 5. 2016 je postal pravnomočen 2. 9. 2016 in bil 23. 5. 2016 objavljen na AJPES (list. št. 3 spisa). Upnik tako ni udeleženec postopka in nima pravice do pritožbe zoper sklep o obstoju izbrisnega razloga. Sodišče druge stopnje jo je zavrglo (352. člen ZPP v zvezi s 1. točko 365. člena ZPP in 37. členom ZNP ter 19. členom ZSReg).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep IV Cp 2680/2016
Sodna praksa višjih sodišč, 2016-10-20

sodna taksa kot procesna predpostavka - neplačilo sodne takse - domneva umika ugovora

Ker nasprotni udeleženec v roku ni plačal takse, je prvo sodišče pravilno štelo, da je njegov ugovor umaknjen, in sicer na podlagi tretjega odstavka 105.a člena ZPP.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Prvo sodišče je z izpodbijanim sklepom štelo ugovor nasprotnega udeleženca z dne 27.7.2016 za umaknjen.

2. Zoper sklep se pritožuje nasprotni udeleženec, ki v pritožbi posebej ne navaja pritožbenih razlogov, smiselno pa predlaga, da pritožbeno sodišče razveljavi sklep prvega sodišča. V bistvenem navaja, da izpodbijani sklep ni v korist otroka udeležencev tega postopka. Zaradi narave svoje odločitve pritožbeno sodišče ne povzema vseh navedb pritožbe.

4. Plačilni nalog za plačilo takse za ugovor je bil nasprotnemu udeležencu vročen v skladu s četrtim odstavkom 142. člena ZPP 16.8.2016. Zoper plačilni nalog nasprotni udeleženec ni vložil ugovora, zadnji dan roka za plačilo takse za ugovor pa je bil 31.8.2016. Ker nasprotni udeleženec v tem roku ni plačal takse, je prvo sodišče pravilno štelo, da je njegov ugovor umaknjen, in sicer na podlagi tretjega odstavka 105.a člena ZPP (ne pa na podlagi 29.b člena ZIZ, kot je napačno navedlo prvo sodišče, kar pa na pravilnost njegovega sklepa ni vplivalo). Nasprotni udeleženec je bil v plačilnem nalogu tudi opozorjen na posledice neplačane takse. Pritožbene navedbe glede na povedano ne morejo imeti nobenega pomena za odločitev pritožbenega sodišča.

5. Ker uveljavljani in uradoma upoštevni pritožbeni razlogi niso podani, je pritožbeno sodišče zavrnilo pritožbo kot neutemeljeno in potrdilo sklep sodišča prve stopnje (353. člen in 2. točka 365. člena ZPP).

ZPP člen 105, 105a, 105a/3. ZIZ člen 29b.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.