VSL sklep Cst 12/2016
Sodna praksa višjih sodišč, 2016-01-13

Tadeja Zima Jenull (preds.), Ladislava Polončič (poroč.), Franc Seljak

pravica do pravnega sredstva - sklep o določitvi predračuna stroškov stečajnega postopka - položaj in pristojnosti upravitelja - procesna legitimacija za vložitev pritožbe - pravica do pritožbe - pritožba upravitelja - aktivna legitimacija - osebne pravice upravitelja, ki izhajajo iz zakona - sklep o odmeri stroškov - sklep o odmeri nadomestil, vključenih v nagrado - nadomestila, do katerih je upravitelj upravičen - vsebina sklepa - administrativni stroški - odločitev o upraviteljevi nagradi - stroški računovodskih storitev - organ stečajnega postopka - sodelovanje med sodnikom in upraviteljem - obveznosti upravitelja

Upravitelj ni stranka postopka, pač pa organ postopka zaradi insolventnosti, ki je pri opravljanju dejanj zaradi insolventnosti podrejen drugemu procesnemu organu sodišča, to je sodniku, ki vodi stečajni postopek. Aktivno legitimacijo za pritožbo stečajnemu upravitelju glede na navedeno zakon daje le takrat, kadar sodišče odloči o tistih njegovih osebnih pravicah, ki izhajajo iz zakona samega.

Upravitelj ima pravico do pritožbe tudi takrat, kadar sodišče s sklepom o določitvi predračuna stroškov stečajnega postopka (delno) odloči tudi o nadomestilih, do katerih je upravičen.

Ker so po 7. točki drugega odstavka 355. člena ZFPPIPP administrativni stroški stroški stečajnega postopka, torej stroški, ki bremenijo stečajno maso, drži pritožbeno stališče, da je sodišče prve stopnje delno poseglo tudi v odločitev o upraviteljevi nagradi. Zato sodišče prve stopnje upraviteljeve pritožbe z dne 3. 11. 2015 proti 1. 7b točki izreka sklepa z dne 19. 10. 2015 ne bi smelo zavreči.

Tako stečajni upravitelj kot sodnik, ki vodi stečajni postopek, sta organa, ki sodelujeta v stečajnem postopku, oba z namenom čim učinkovitejše izvedbe stečajnega postopka, kar pomeni ob maksimalnem spoštovanju zakonitosti in varovanju načel stečajnega postopka, čim hitreje doseči čim višje poplačilo upnikov. Da se ta cilj v polni meri doseže, pa morata sodnik in stečajni upravitelj med seboj sodelovati na visoko profesionalnem nivoju ob visoki stopnji korektnosti. Stečajni upravitelj mora sodnika seznanjati z vsemi problemi, s katerimi se srečuje pri vodenju stečajnega postopka, pri tem pa je vezan na sodnikova navodila.

Pritožbi z dne 17. 12. 2015 se delno ugodi in se izpodbijani sklep z dne 3. 12. 2015 razveljavi v tistem delu, s katerim je sodišče prve stopnje zavrglo upraviteljevo pritožbo z dne 3. 11. 2015 proti 1. 7b in 1. 7č točki izreka sklepa o določitvi predračuna stroškov stečajnega postopka dne 19. 10. 2015.

V preostalem delu se pritožba z dne 17. 12. 2015 zavrne in se izpodbijani sklep v tistem delu, s katerim je zavržena pritožba upravitelja z dne 3. 11. 2015 proti izpodbijani 1. 7h in 1. 7l točki izreka sklepa z dne 19. 10. 2015 potrdi.

1. Pritožbi upravitelja z dne 3. 11. 2015 proti sklepu z dne 19. 10. 2015 se delno ugodi in se ta sklep v izpodbijani 1. 7b in 1. 7č točki izreka razveljavi ter se zadeva v tem obsegu vrne sodišču prve stopnje v nov postopek.

2. V preostalem delu se pritožba zavrne in se prvostopenjski sklep v izpodbijani 1. 7h in 1. 7l točki izreka potrdi.

1. S sklepom z dne 3. 12. 2015 (p. d. 76) je sodišče prve stopnje pritožbo upravitelja z dne 3. 11. 2015 (p. d. 71) proti sklepu o določitvi predračuna stroškov stečajnega postopka z dne 19. 10. 2015 (p. d. 62) zavrglo. Svojo odločitev je oprlo na določilo drugega odstavka 126. člena ZFPPIPP.

2. Proti izpodbijanemu sklepu, torej sklepu o zavrženju pritožbe z dne 3. 12. 2015 (76) se je stečajni upravitelj pravočasno pritožil (p. d. 81). Svojo aktivno legitimacijo je utemeljeval s sklicevanjem na določilo 25. člena Ustave RS(1). Uveljavljal je absolutno bistveno kršitev določil stečajnega postopka in predlagal razveljavitev izpodbijanega sklepa in vrnitev zadeve sodišču prve stopnje zaradi odločitve o pritožbi z dne 3. 11. 2015 (71) proti sklepu, ki ga je sodišče prve stopnje izdalo dne 19. 10. 2015 (62). Navedel je, da mu je določilo drugega odstavka 126. člena ZFPPIPP poznano. Ker pa je s sklepom z dne 19. 10. 2015 (62) delno odločeno tudi o nadomestilih, do katerih je po ZFPPIPP upravičen kot stečajni upravitelj, sodišče njegove pritožbe ne bi smelo zavreči.

O aktivni legitimaciji upravitelja za pritožbo proti sklepom sodišč

4. Upravitelj ni stranka postopka, pač pa organ postopka zaradi insolventnosti, ki je pri opravljanju dejanj zaradi insolventnosti podrejen drugemu procesnemu organu sodišča, to je sodniku, ki vodi stečajni postopek(2). Kot tak mora svoje naloge in pristojnosti opravljati skladno s standardi iz 98. člena ZFPPIPP. Opravlja jih zaradi varovanja in uresničitve interesov upnikov (prvi odstavek 97. člena ZFPPIPP), ne pa zaradi varovanja svojih osebnih interesov. Zato s sklicevanjem na določilo 25. člena Ustave ne more izposlovati procesne legitimacije za pritožbo proti take vrste sklepom, ki se nanašajo na stečaj kot podjetje, ne pa na njega osebno. Med tovrstne sklepe sodi tudi sklep, s katerim sodišče odloči o upraviteljevem predlogu predračuna stroškov stečajnega postopka(3). Stroški, ki nastajajo z vodenjem stečajnega postopka so namreč obveznosti stečajnega dolžnika, ne pa njegovega upravitelja (prvi odstavek 254. člena ZFPPIPP).

5. Aktivno legitimacijo za pritožbo stečajnemu upravitelju glede na navedeno zakon daje le takrat, kadar sodišče odloči o tistih njegovih osebnih pravicah, ki izhajajo iz zakona samega. To načelno stališče je abstrahirano z določilom drugega odstavka 126. člena ZFPPIPP, po katerem ima stečajni upravitelj pritožbo samo proti tistim sklepom, za katere tako določi zakon. Zakon pa upravitelju daje pravico do pritožbe zoper sklep o odmeri stroškov (tretji odstavek 105. člena ZFPPIPP in zoper sklep o odmeri nadomestil, vključenih v nagrado (deveti odstavek 104. člena ZFPPIPP)(4). Glede na navedeno drži pritožbeno stališče, da ima upravitelj pravico do pritožbe tudi takrat, kadar sodišče s sklepom o določitvi predračuna stroškov stečajnega postopka (delno) odloči tudi o nadomestilih, do katerih je upravičen.

6. Da bi pritožbeno sodišče ugotovilo, ali je sodišče prve stopnje z izpodbijanim sklepom (76) stečajnemu upravitelju pravilno odreklo aktivno legitimacijo za pritožbo proti sklepu z dne 19. 10. 2015 (68), se je moralo ukvarjati z vsebino tega sklepa (o določitvi predračuna stroškov stečajnega postopka).

Sklep o določitvi predračuna stroškov stečajnega postopka (62)

7. S 1. točko izreka sklepa z dne 19. 10. 2015 (62) o določitvi predračuna stroškov stečajnega postopka, je sodišče prve stopnje zavrnilo upraviteljev predlog predračuna stroškov z dne 3. 8. 2015 (52) v naslednjih postavkah:

- 7a: tekoča finančno-računovodska dela, v delu, ki presega 350,00 EUR na mesec,

- 7b: tekoča pisarniška in administrativna dela, v delu, ki presega 50,00 EUR mesečno;

- 7č: izdelava zaključnih in davčnih obračunov v celoti;

- 7h: izterjava terjatev pred stečajnim postopkom izvensodno, v celoti;

- 7j: popis premoženja in arhiva, ureditev podatkovne baze, selitev in hramba arhiva v delu, ki presega 70,00 EUR in

- 7l: pravni in ekonomski pregled stanja v zvezi z zagotavljanjem potencialne splošne stečajne mase, v celoti (1. točka izreka).

V preostalem delu je o predračunu stroškov stečajnega postopka odločilo tako, kot je navedeno v upraviteljevem predlogu, p. d. 52, za katerega je odločilo, da je sestavni del izreka tega (62) sklepa (2. točka izreka).

8. V obrazložitvi tega sklepa (62) je načelno pojasnilo, da stečajno maso predstavljajo štirje večji sklopi nepremičnin in tri zelo majhne nepremičnine, ki so vse nepozidana zemljišča, razen ene nepremičnine, na kateri stoji črna gradnja. Zato je,, kot je navedlo, „upoštevaje primerljive stečajne postopke, stroške ocenilo nižje, kot je predlagal upravitelj“.

O pritožbi upravitelja proti sklepu o delni zavrnitvi predračuna

9. Proti 1. 7b, 1 7č, 1. 7h in 1. 7l točke izreka sklepa z dne 19. 10. 2015 (62) je stečajni upravitelj dne 3. 11. 2015 vložil pravočasno pritožbo (71). Svojo aktivno legitimacijo je utemeljeval na trditvi, da ta sklep (62) od njega zahteva, da tista opravila, za katera je sodišče prve stopnje zavrnilo predračun stroškov, opravi sam, četudi za to ne dobi plačila. Zato je s tem sklepom (62) sodišče delno odločilo tudi o njegovi nagradi.

10. Takemu naziranju stečajnega upravitelja pritožbeno sodišče, iz razlogov, pojasnjenih v nadaljevanju, pritrjuje le v tistem delu, ki se nanaša na izpodbijano 1. 7b in 1. 7č točka izreka, ne pa tudi glede ostalih izpodbijanih točk.

K delni razveljaviti sklepa z dne 17. 12. 2015 (81) in 1. 7b točke izreka sklepa z dne 19. 10. 2015 (62)

11. S 1. 7b točko izreka sklepa (62) je sodišče torej zavrnilo upraviteljev predlog za potrditev predračuna za stroške pisarniškega in administrativnega dela v znesku nad 50,00 EUR. Za ta opravila je stečajni upravitelj v predračunu z dne 28. 7. 2015 (52) predlagal odobritev v višini po 302,00 EUR mesečno. Menil je, da bo za ta dela potrebno opraviti po 6 ur mesečno, ovrednotenih na 37,00 EUR/ura oziroma skupno 7.550,00 EUR. Sodišče prve stopnje je ocenilo, kot izhaja iz obrazložitve sklepa (62), da glede na vrsto nepremičnin, ki sestavljajo stečajno maso, ne bo potrebno toliko dela, kot meni upravitelj, niti take vrste dela. Zlasti pa ne gre za dela, ki presegajo upraviteljevo znanje. K temu je dodalo, da ima upravitelj v postavki 2b predračuna (52) med občasnimi stroški predvidene tudi stroške v zvezi s prodajo nepremičnin, za katere bo v primeru, da bodo ti res nastali, lahko pridobil soglasje sodišča k njihovemu izplačilu.

12. V pritožbi (71) proti tej točki sklepa z dne 19. 10. 2015 je stečajni upravitelj s fotografijami objektov, ki ležijo na posameznih zemljiščih stečajnega dolžnika dokazoval, da stečajna masa ni sestavljena zgolj iz nepozidanih zemljišč. Zato sodišču prve stopnje očita, da je izhajalo iz napačnega dejanskega stanja, da gre za manj obsežna dela, kot jih bo v resnici potrebno opraviti. Sodišče ni pojasnilo, zakaj meni, da bo tekoča pisarniška in administrativna dela, vodenje pošte, administrativno pripravo podatkov in gradiv, uradne ure in podobno možno opraviti za nižji znesek, kot je predlagal on v predračunu stroškov. Predvideni stroški za prodajo nepremičnin pa so po njegovem stališču povsem nepovezani s temi stroški.

13. Pritožbeno sodišče pritrjuje stečajnemu upravitelju, da iz tega dela sklepa (62) izhaja, da stečajni upravitelj ne sme odplačno naročiti izvedbe omenjenih del v višjem znesku. Če bo to storil, bo moral vsa ta opravila opraviti sam, četudi za to ne bo dobil nobenega dodatnega nadomestila. Ker so po 7. točki drugega odstavka 355. člena ZFPPIPP administrativni stroški stroški stečajnega postopka, torej stroški, ki bremenijo stečajno maso, drži pritožbeno stališče, da je sodišče prve stopnje s to svojo odločitvijo delno poseglo tudi v odločitev o upraviteljevi nagradi. Zato sodišče prve stopnje upraviteljeve pritožbe z dne 3. 11. 2015 (71) proti 1. 7b točki izreka sklepa z dne 19. 10. 2015 (62) ne bi smelo zavreči. Ker je to storilo, je pritožbeno sodišče pritožbi (81) proti temu delu sklepa (76) ugodilo in izpodbijani sklep na podlagi določila tretjega odstavka 365. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 121. člena ZFPPIPP v tem delu razveljavilo. V posledici te razveljavitve pa je iz razlogov, pojasnjenih v nadaljevanju, ugodilo upraviteljevi pritožbi (71) proti 1. 7b točki izreka sklepa (62), ta sklep (62) v tem delu razveljavilo in zadevo v odločitvi iz 1. 7b točke izreka sklepa z dne 19. 10. 2015 vrnilo sodišču prve stopnje v nov postopek. Tudi to je storilo na podlagi določila 3. točke 365. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 121. člena ZFPPIPP.

14. Pritožbeno sodišče pritrjuje pritožbenim navedbam, da stroški iz 2.b točke predračuna (52) niso povezani s spornimi administrativnimi stroški. Hkrati ugotavlja, da sodišče prve stopnje ni konkretizirano pojasnilo, zakaj meni, da je 50,00 EUR mesečno dovolj visok strošek za dela iz 7.b točke predračuna (52). Sklicevalo se je sicer na primerljive stečaje, vendar jih ni citiralo. Odločitev sodišča prve stopnje bi bila pravilna npr. v primeru, če bi sodišče prve stopnje ugotovilo, da je za tolikšen obseg administrativnega dela, kolikor ga zahteva predmetni stečajni postopek, na trgu možno dobiti ponudnike, ki bi bili pripravljeni za tak znesek predvideno delo opravljati. Vendar pa kaj takega iz sklepa z dne 19. 10. 2015 (62) ne izhaja. Kako naj ravna sodišče prve stopnje v novem postopku, je pojasnjeno v nadaljevanju.

K delni razveljaviti sklepa z dne 17. 12. 2015 (81) in 1. 7č točke izreka sklepa z dne 19. 10. 2015 (62)

15. Z izpodbijano 1. 7č točko izreka sklepa z dne 19. 10. 2015 (62) je sodišče prve stopnje v celoti zavrnilo predlog predračuna stroškov za izdelavo zaključnih in davčnih obračunov. To je storilo zato, kot je zapisalo v obrazložitvi tega sklepa, ker stečajni upravitelj ni specificiral ne postavke računovodske tarife, po kateri naj bi se predmetni obračuni obračunavali, ne ur porabljenega dela.

16. V pritožbi proti tej točki pritožnik izpostavlja, da ga sodišče nikoli ni pozvalo k specifikaciji postavk računovodske tarife ali ur porabljenega dela, kar od sodišča zahteva določilo 108. člena ZPP. Zato je v šele pritožbi utemeljeval manjkajoče navedbe. Navedel je, da mora skladno z davčnimi predpisi poleg bilanc na dan pred začetkom stečajnega postopka oddati tudi letne izkaze in davčne obračune za pretekla leta (2013 in 2014), saj teh stečajni dolžnik prej ni oddal. Glede na navedeno je računovodska dela potrebno opraviti.

17. Pritožbeno sodišče ugotavlja, da so tudi stroški računovodskih storitev skladno s 7. točko drugega odstavka 355. člena ZFPPIPP stroški stečajnega postopka. Ti stroški torej bremenijo stečajnega dolžnika. Iz stališča prvostopenjskega sodišča, da je ta postavka v predračunu (52) neutemeljena, ker ni specificirana, izhaja, da mora ta dela stečajni upravitelj opraviti sam. Torej mora, tako izhaja iz obrazložitve sklepa z dne 19. 10. 2015 (62), ta računovodska opravila stečajni upravitelj opraviti v okviru nagrade, ki se mu prizna za njegovo delo, čeprav tovrstni stroški po zakonu bremenijo stečajnega dolžnika. Ker torej tudi ta odločitev pomeni poseg v upraviteljevo pravico do nagrade, sodišče prve stopnje tudi ni imelo podlage za zavrženje upraviteljeve pritožbe (71) proti 1. 7č izreka sklepa z dne 19. 10. 2015 (62). Zato je pritožbeno sodišče pritožbi (81) proti sklepu (76) ugodilo tudi v tistem delu, v katerem je zavržena pritožba upravitelja (71) proti 1. 7č. izreka sklepa (62) in sklep z dne 3. 12. 2015 (76) v tem delu razveljavilo.

18. V posledici te razveljavitve pa je pritožbeno sodišče odločilo o pritožbi (71) proti 1. 7č izreka sklepa z dne 19. 10. 2015 (62). Očitno je sodišče prve stopnje menilo, da predlog predračuna (52) v tem delu ni toliko specificiran, da bi o strošku iz tega naslova lahko odločilo, saj je tako zapisalo v obrazložitvi svojega sklepa (62). Na podlagi določila 108. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 121. člena ZFPPIPP pa bi moralo pozvati stečajnega upravitelja, da pojasni, kaj ti stroški predstavljajo. Določil o tem, da se stečajnemu upravitelju ne vračajo v dopolnitev tiste vloge, ki jih naslavlja na sodišče kot organ stečajnega postopka, ki mora delovati v prid čim višjega poplačila upnikov stečajnega postopka, v ZFPPIPP ni najti. Ker je sodišče prve stopnje, kot je moč povzeti iz obrazložitve sklepa z dne 19. 10. 2015 (62) odločilo o nepopolnem predlogu, je zagrešilo absolutno bistveno kršitev določil stečajnega postopka po 14. točki drugega odstavka 339. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 121. člena ZFPPIPP. Zato je pritožbeno sodišče pritožbi (71) tudi proti tej točki sklepa z dne 19. 10. 2015 ugodilo, ta sklep (62) tudi v tem delu (1. 7č. Izreka) razveljavilo in zadevo tudi v tem obsegu vrnilo sodišču prve stopnje v nov postopek.

19. Napotek sodišču prve stopnje v zvezi z razveljavitvijo 1. 7č točke se nahaja v predhodnem odstavku te obrazložitve.

20. Na načelnem nivoju pa je napotek sodišču prve stopnje za nadaljnje delo pojasnjen v nadaljevanju. Tako stečajni upravitelj kot sodnik, ki vodi stečajni postopek, sta organa, ki sodelujeta v stečajnem postopku, oba z namenom čim učinkovitejše izvedbe stečajnega postopka, kar pomeni ob maksimalnem spoštovanju zakonitosti in varovanju načel stečajnega postopka, čim hitreje doseči čim višje poplačilo upnikov. Da se ta cilj v polni meri doseže, pa morata sodnik in stečajni upravitelj med seboj sodelovati na visoko profesionalnem nivoju ob visoki stopnji korektnosti. Stečajni upravitelj mora sodnika seznanjati z vsemi problemi, s katerimi se srečuje pri vodenju stečajnega postopka, pri tem pa je vezan na sodnikova navodila (prvi odst. 101. čl. ZFPPIPP). Zato naj bo pri ponovnem odločanju o potrditvi predračuna stroškov, ta napotek osnovno vodilo tako sodišču kot stečajnemu upravitelju.

K zavrnitvi pritožbe (81) proti izpodbijanemu sklepu z dne 3. 12. 2015, kolikor se nanaša na zavrženje pritožbe z dne 3. 11. 2015 (71) proti 1. 7h in 1. 7l izreka sklepa z dne 19. 10. 2015 (62)

21. S 1. 7h točko izreka sklepa z dne 19. 10. 2015 (62) je sodišče prve stopnje zavrnilo predlog predračuna stroškov za izterjavo terjatev pred začetkom stečajnega postopka. To je storilo na podlagi ugotovitve, da upravitelj še ne ve, za katere terjatve gre. Zato so stroški v zvezi s to izterjavo še vprašljivi.

22. Tako presojo stečajni upravitelj v pritožbi (71) izpodbija z navedbo, da se predračun stroškov sprejme za obdobje celotnega trajanja stečajnega postopka. Ker ne navaja, da omenjena odločitev posega v odmero nagrade, do katere je upravičen, tega pa ne vidi niti pritožbeno sodišče, pravice do pritožbe proti 1. 7h izreka sklepa z dne 19. 10. 2015 (62) nima. Zato je sodišče prve stopnje ravnalo pravilno, ko jo je z izpodbijanim sklepom (76) v tem delu zavrnilo. Glede na navedeno je pritožbeno sodišče na podlagi določila 2. točke 365. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 121. člena ZFPPIPP njegovo pritožbo z dne 17. 12. 2015 (81) proti tistemu delu sklepa z dne 3. 12. 2015, s katerim je zavržena pritožba (71) proti 1. 7h izreka sklepa z dne 19. 10. 2015 zavrnilo in izpodbijani sklep (76) v tem delu potrdilo.

23. S 1. 7l izreka sklepa z dne 19. 10. 2015 (62) je sodišče prve stopnje zavrnilo predlog predračuna stroškov za pravni in ekonomski pregled stanja v zvezi z ugotavljanjem potencialne splošne stečajne mase. To je storilo zato, ker stečajni upravitelj še ni opravil pregleda prometa stečajnega dolžnika niti njegovih poslov. Menilo je torej, da je predlog preuranjen.

24. Ker tudi ta presoja ne posega v upraviteljevo nagrado, nima pravice do pritožbe proti 1. 7l izreka sklepa z dne 19. 10. 2015 (62). Zato je sodišče prve stopnje ravnalo pravilno, kolikor je z izpodbijanim sklepom z dne 3. 12. 2015 (76) pritožbo z dne 19. 10. 2015 (71) zavrglo. Zato je pritožbeno sodišče na podlagi določila 2. točke 365. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 121. člena ZFPPIPP upraviteljevo pritožbo z dne 17. 12. 2015 (81) proti tistemu delu izreka sklepa z dne 3. 12. 2015, s katerim je zavržena pritožba (71) proti 1. 7l izreka sklepa z dne 19. 10. 2015 zavrnilo in izpodbijani sklep (76) v tem delu potrdilo.

Op. št. (1): Vsakomur je zagotovljena pravica do pritožbe ali drugega pravnega sredstva proti odločbam sodišč in drugih državnih organov, organov lokalnih skupnosti in nosilcev javnih pooblastil, s katerimi ti odločajo o njegovih pravicah, dolžnostih ali pravnih interesih.

Op. št. (2): Dr. Nina Plavšak, ZFPPIPP, razširjena uvodna pojasnila, GV, 2008, stran 88.

Op. št. (3): Podobno VSL sklep Cst 327/2014 z dne 7. 8. 2014

Op. št. (4): Pravico do pritožbe mu zakon daje tudi v nekaterih drugih primerih, ki pa za odločitev o predmetni pritožbi niso pomembne.

URS člen 25. ZFPPIPP člen 98, 101, 101/1, 104, 104/9, 105, 105/3, 126, 126/2, 254, 254/1, 355, 355/2, 355/2-7.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.