VSL sodba II Cpg 1558/2015
Sodna praksa višjih sodišč, 2015-11-24

plačilo nadomestila stroškov izterjave - upoštevanje trditev iz izvršilnega postopka - enovitost izvršilnega in pravdnega postopka - verodostojna listina - predlog o izvršbi na podlagi verodostojne listine - odgovor na ugovor - dopolnitev tožbe

Izvršilni postopek, ki se začne na podlagi predloga za izdajo sklepa o izvršbi na podlagi verodostojne listine, in nadaljnji pravdni postopek se obravnavata enovito oziroma celovito.

Zadostuje, da se je stranka po pozivu sodišča prve stopnje na dopolnitev tožbe sklicevala na svojo prejšnjo vlogo (odgovor na ugovor zoper sklep o izvršbi) oziroma trditve v njej in k njej priložene dokaze.

Iz 14. člena ZPreZP-1 izhaja pravica upnika, da dobi od dolžnika nadomestilo stroškov izterjave v pavšalnem znesku, kar pomeni, da upnik dejanske višine stroškov ni dolžan zatrjevati niti dokazovati.

I. Pritožba se zavrne in se sodba sodišča prve stopnje v izpodbijani I. točki izreka potrdi.

II. Vsaka stranka sama nosi svoje stroške pritožbenega postopka.

1. Z izpodbijano sodbo je sodišče sklep o izvršbi Okrajnega sodišča v Ljubljani, VL 7560/2014 z dne 22. 1. 2014, pustilo v veljavi tako, da mora tožena stranka tožeči stranki plačati 1.979,85 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 11. 1. 2014 dalje do plačila in stroške izvršilnega postopka v znesku 44,00 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 18. 2. 2014 dalje do plačila (I. točka izreka). Kar je zahtevala tožeča stranka stroškov izvršilnega postopka nad zneskom 44,00 EUR, pa je sklep o izvršbi razveljavilo in tožbeni zahtevek zavrnilo (II. točka izreka).

2. Zoper obsodilni del sodbe (I. točka izreka) je pravočasno vložila pritožbo tožena stranka. Uveljavljala je pritožbena razloga zmotne uporabe materialnega prava in bistvenih kršitev določb postopka (3. in 1. točka prvega odstavka 338. člena ZPP). Predlagala je, da pritožbeno sodišče pritožbi ugodi in sodbo sodišča prve stopnje v izpodbijanem delu spremeni tako, da tožbeni zahtevek v celoti zavrne oziroma podrejeno, da sodbo sodišča prve stopnje v izpodbijanem delu razveljavi ter zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje. Priglasila je pritožbene stroške.

3. Tožeča stranka je na pritožbo odgovorila. Predlagala je, da pritožbeno sodišče pritožbo kot neutemeljeno zavrne in v izpodbijanem delu potrdi sodbo sodišča prve stopnje. Priglasila je stroške odgovora na pritožbo.

5. Ker se tožbeni zahtevek tožeče stranke nanaša na denarno terjatev, ki ne presega 4.000,00 EUR, obravnavani gospodarskopravni spor teče po določbah postopka v sporih majhne vrednosti (495. člen Zakona o pravdnem postopku – ZPP). O pritožbi zoper sodbo je zato na podlagi petega odstavka 458. člena ZPP odločala sodnica posameznica. Sodba v sporu majhne vrednosti se lahko izpodbija samo zaradi bistvene kršitve določb pravdnega postopka iz drugega odstavka 339. člena ZPP in zaradi zmotne uporabe materialnega prava (prvi odstavek 458. člena ZPP).

6. Postopek v obravnavani zadevi se je začel s predlogom za izvršbo na podlagi verodostojne listine, na podlagi katerega je bil izdan sklep o izvršbi, ki je bil na ugovor tožene stranke razveljavljen v delu, v katerem je bila dovoljena izvršba in zadeva odstopljena v odločanje Okrožnemu sodišču v Ljubljani. Predlog za izvršbo na podlagi verodostojne listine se obravnava kot tožba v pravdnem postopku (drugi odstavek 62. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju – ZIZ). Tožba pa mora, da se lahko obravnava, obsegati tudi dejstva, na katera tožeča stranka opira svoj zahtevek, in dokaze zanje (prvi odstavek 180. člena ZPP), pri čemer k dopolnitvi tožbe tožečo stranko pozove pravdno sodišče, ki mu je zadeva odstopljena v odločanje. Slednje je sodišče prve stopnje tudi storilo (sklep o pozivu z dne 30. 4. 2014 – list. št. 23) in tožeča stranka je na poziv odgovorila. V odgovoru se je sklicevala na trditve in dokaze, ki jih je navedla oziroma predložila že v izvršilnem postopku in sicer v odgovoru na ugovor tožene stranke zoper sklep o izvršbi. Tožeča stranka je torej še pred pozivom sodišča na dopolnitev tožbe, to storila sama z odgovorom na ugovor v izvršilnem postopku, ki ga je sodišču poslala v dveh izvodih. Navedeno vlogo je nato sodišče prve stopnje kot prvo pripravljalno vlogo tožeče stranke vročilo toženi stranki v odgovor.

7. Tožena stranka je v pritožbi smiselno sodišču prve stopnje očitala, da ne bi smelo upoštevati trditev in dokazov, ki jih je tožeča stranka navedla oziroma predložila že v izvršilnem postopku (v odgovoru na ugovor zoper sklep o izvršbi). Smiselno je navajala, da tožba ni sklepčna, ker tožeča stranka v pravdnem postopku ni navedla dejstev, iz katerih bi izhajala utemeljitev tožbenega zahtevka, kot tudi ne predložila dokazov zanje. Enak ugovor je tožena stranka podala že v postopku pred sodiščem na prvi stopnji, ki ga je le-to tudi obravnavalo in nanj v izpodbijani sodbi odgovorilo. Zaključilo je, da je tožeča stranka s sklicevanjem na trditve in dokaze iz njenega odgovora na ugovor zoper sklep o izvršbi zadostila zahtevam ZPP o vsebini tožbe (prvi odstavek 180. člena ZPP). Z navedenim se pritožbeno sodišče strinja. Izvršilni postopek, ki se začne na podlagi predloga za izdajo sklepa o izvršbi na podlagi verodostojne listine, in nadaljnji pravdni postopek se namreč obravnavata enovito oziroma celovito. Zato so vse vloge strank vložene v fazi izvršilnega postopka, upoštevne tudi v nadaljnjem pravdnem postopku. Nesmiselno bi bilo zahtevati od tožeče stranke, da po odstopu zadeve v odločanje pravdnemu sodišče še enkrat vloži enako vlogo, ki se že nahaja v spisu. Zato zadostuje, da se je po pozivu sodišča prve stopnje na dopolnitev tožbe sklicevala na svojo prejšnjo vlogo (odgovor na ugovor zoper sklep o izvršbi) oziroma trditve v njej in k njej priložene dokaze. Glede na navedeno je sodišče prve stopnje pravilno upoštevalo vse trditve in dokaze obeh pravdnih strank ter na podlagi izvedenega dokaznega postopka odločilo, da je tožbeni zahtevek (razen v manjšem delu - za del izvršilnih stroškov) utemeljen. Slednjega tožena stranka v pritožbi konkretizirano ne izpodbija, zato se pritožbeno sodišče v izogib ponavljanju sklicuje na razloge sodišča prve stopnje.

8. Tožeča stranka je del svojega zahtevka v višini 40,00 EUR opirala na 14. člen Zakona o preprečevanju zamud pri plačilih (ZPreZP-1). Iz slednjega izhaja, da je upnik v primeru, če je dolžnik v zamudi, upravičen za vsako terjatev od dolžnika zahtevati tudi plačilo nadomestila stroškov izterjave, ki znašajo 40,00 EUR. Tožena stranka sodišču prve stopnje neutemeljeno očita, da teh stroškov tožeči stranki ne bi smelo priznati, ker za izterjavo ni opravila nobenih aktivnosti, za stroške sodnega postopka pa obstajajo posebne tarife. Iz 14. člena ZPreZP-1 izhaja pravica upnika, da dobi od dolžnika nadomestilo stroškov izterjave v pavšalnem znesku, kar pomeni, da upnik dejanske višine stroškov ni dolžan niti zatrjevati niti dokazovati. Sodišče prve stopnje je zato utemeljeno ugodilo tožbenemu zahtevku tudi za znesek 40,00 EUR.

9. Glede na navedeno uveljavljani pritožbeni razlogi niso podani, kot tudi ne tisti, na katere pazi pritožbeno sodišče ob reševanju pritožbe po uradni dolžnosti (drugi odstavek 350. člena ZPP), zato je bilo treba pritožbo tožene stranke zavrniti kot neutemeljeno in sodbo sodišča prve stopnje v izpodbijanem delu potrditi (353. člen ZPP).

10. Vsaka stranka sama nosi svoje stroške pritožbenega postopka. Tožena stranka s pritožbo ni uspela, odgovor tožeče stranke pa ni prispeval k odločitvi pritožbenega sodišča, zato stroški zanj niso bili potrebni v pritožbenem postopku (prvi odstavek 154. člena v zvezi s prvim odstavkom 155. člena in s prvim odstavkom 165. člena ZPP).

ZIZ člen 62, 62/2. ZPP člen 180, 180/1. ZPreZP-1 člen 14, 14/1, 14/2, 14/3.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.