VSL sklep II Cpg 435/2015
Sodna praksa višjih sodišč, 2015-05-08

CIVILNO PROCESNO PRAVO - OBLIGACIJSKO PRAVO - POGODBENO PRAVO

spor majhne vrednosti - pravočasnost navajanja dejstev in dokazov - število pripravljalnih vlog - pritožbene novote - pobotni ugovor - obresti - obračun obresti - kapitalizirane obresti - procesne obresti - preizkus obrestnega dela zahtevka

Sodišče prve stopnje ni pojasnilo, kolikšen del tožbenega zahtevka odpade na neplačane premije in kolikšen del na obračunane oziroma kapitalizirane obresti, kar pomeni, da sodba sodišča prve stopnje nima razlogov niti o kapitaliziranih zamudnih obrestih niti nadaljnjih procesnih obrestih, zaradi česar je onemogočen preizkus pravilnosti obrestnega dela zahtevka v zvezi s procesnimi obrestmi.

Pritožbi se ugodi in se sodba sodišča prve stopnje razveljavi, zadeva pa vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

1. Sodišče prve stopnje je razsodilo, da sklep o izvršbi Okrajnega sodišča v Ljubljani VL 61013/2013 z dne 22. 4. 2013 ostane v veljavi v 1. in 3. odstavku tako, da je tožena stranka dolžna plačati tožeči stranki 1.649,95 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi

- od zneska 1.471,42 EUR od dne 17. 4. 2013 dalje do plačila in

- od zneska 178,53 EUR od dne 6. 3. 2013 dalje do plačila

ter izvršilne stroške v višini 39,00 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od dne 20. 5. 2013 dalje do plačila, vse v roku 8 dni pod izvršbo.

2. Zoper citirano sodbo je tožena stranka vložila laično pritožbo, v njej predložila novo dokazno gradivo in predlagala, da se zneski iz škodnih zapisnikov kompenzirajo s terjatvijo tožeče stranke.

3. Tožeča stranka na pritožbo tožene stranke ni odgovorila.

5. V obravnavanem gospodarskem sporu tožeča stranka na podlagi s toženo stranko sklenjenih zavarovalnih polic zahteva plačilo neplačanih zneskov obrokov zavarovalnih premij po izdanih računih, navedenih v predlogu za izvršbo z dne 20. 9. 2013, ter kapitalizirane zamudne obresti od datumov zapadlosti posameznih računov, skupaj v višini 1.649,95 EUR. Sodišče prve stopnje je njenemu zahtevku ugodilo, takšno odločitev pa z obravnavano pritožbo izpodbija toženka.

6. O tej (tj. pritožbi) je na podlagi določila 5. odstavka 458. člena Zakona o pravdnem postopku(1) (v nadaljevanju ZPP) odločala sodnica posameznica. Obravnavana zadeva predstavlja namreč gospodarski spor majhne vrednosti - tožbeni zahtevek se nanaša na denarno terjatev, ki ne presega 4.000,00 EUR (1. odstavek 495. člena ZPP).

7. Za postopek v sporu majhne vrednosti pa (med drugim) velja tudi, da mora tožeča stranka navajati vsa dejstva in predlagati vse dokaze v tožbi, tožena stranka pa v odgovoru na tožbo (451. člen ZPP) oziroma v postopku, ki se je - kot v obravnavanem primeru - začel kot izvršba na podlagi verodostojne listine in nato zaradi ugovora tekel kot pravdni postopek, v dopolnitvi tožbe in odgovoru. Nadalje lahko vsaka stranka v postopku v sporu majhne vrednosti vloži še eno pripravljalno vlogo. Tožeča stranka lahko v 8 dneh po prejemu odgovora na tožbo vloži pripravljalno vlogo, v kateri odgovori na navedbe v odgovoru na tožbo. Tožena stranka lahko v 8 dneh po prejemu pripravljalne vloge tožeče stranke vloži pripravljalno vlogo, v kateri odgovori na navedbe tožeče stranke v njeni pripravljalni vlogi (452. člen ZPP). Dejstva in dokazi, ki jih stranka navaja v vlogah, ki niso navedene v prejšnjem členu, se ne upoštevajo (453. člen ZPP).

8. Upoštevaje citirana zakonska določila pa sta sporazum z dne 10. 10. 2014 (B 6), katerega je tožena stranka sodišču prve stopnje predložila šele skupaj z napovedjo pritožbe dne 29. 12. 2014, ter zapisnik o poškodbi vozila (B 7), ki je priloga obravnavane pritožbe, za predmetni gospodarski spor neupoštevna. Tožena stranka jih namreč v odgovoru na tožbo z dne 18. 11. 2013 ni predlagala, čeprav je bila na posledice takšnega ravnanja opozorjena z vročenim dopisom prvostopenjskega sodišča z dne 8. 11. 2013 (list. št. 47), oziroma ju v postopku na prvi stopnji sploh ni predložila, zaradi česar jih sodišče (prve stopnje) že po naravi stvari ni moglo upoštevati. Ker pa mora tudi pritožbeno sodišče pri presoji pravilnosti in zakonitosti sodbe upoštevati stanje v trenutku odločanja prvostopenjskega sodišča, v pritožbenem postopku predloženo dokazno gradivo (četudi je objektivno novo) ni upoštevno niti zanj.

9. Poleg tega je tožena stranka v konkretnem sporu tudi trditve v zvezi s pobotnim ugovorom podala prepozno. Da je tožeča stranka dolžna povrniti škodo, ki je nastala po zavarovalni polici in znesek kompenzirati, je namreč navajala šele v svoji pripravljalni vlogi z dne 10. 1. 2014 (451. člen ZPP). Ker pa tudi sicer tožena stranka procesnega pobota ni dovolj specificirala, niti ni zahtevala, naj sodišče prve stopnje terjatev tožeče stranke pobota z njeno nasprotno terjatvijo iz naslova škode, ga sodišče prve stopnje pravilno ni upoštevalo. Iz istega razloga pritožničine prošnje, naj se zneski iz sporazuma in zapisnika kompenzirajo s tožničino terjatvijo, ne more upoštevati niti pritožbeno sodišče.

10. Je pa izpodbijana odločitev po presoji pritožbenega sodišča obremenjena z bistveno postopkovno kršitvijo, katero je sodišče ugotovilo v okviru preizkusa po uradni dolžnosti (2. odstavek 350. člena ZPP).

11. Poleg neplačanih obrokov zavarovalnih premij tožeča stranka v predmetnem sporu namreč vtožuje tudi obračunane (pa neplačane) obresti. V ta namen zatrjuje, da je na dan vložitve predloga za izvršbo za neplačane obroke premije obračunala zakonske zamudne obresti, in sicer od dneva zapadlosti posameznega obroka do 16. 4. 2013 (ko je vložila predlog). Te so v predlogu za izvršbo pod oznako zahtevka navedene pod točkami 3, 4, 9, 10, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 26 in 27.

12. Sodišče prve stopnje pa v izpodbijani sodbi ni pojasnilo, kolikšen del tožbenega zahtevka odpade na neplačane premije in kolikšen del na obračunane oziroma kapitalizirane obresti. Omenjeno razlikovanje je namreč ključno s stališča t. i. procesnih obresti, katere tožeča stranka prav tako vtožuje z vloženim predlogom za izvršbo in jih je skladno z določilom 381. člena Obligacijskega zakonika (v nadaljevanju OZ) lahko zahteva od dneva, ko je pri sodišču vložen zahtevek za njihovo plačilo.

13. Bistveno za materialnopravni preizkus nadaljnjega teka obresti (od obračunanih, pa neplačanih obresti) je torej, kdaj je tožeča stranka vložila svoj predlog za izvršbo na podlagi verodostojne listine. V izpodbijani sodbi pa prvostopenjsko sodišče ugotavlja le, da so bile zamudne obresti obračunane od datumov zapadlosti posameznih računov za premijo do 15. 4. 2013, medtem ko v izreku tožeči stranki prizna tudi nadaljnje obresti od dne 6. 3. 2013 dalje do plačila (od zneska 178,53 EUR, ki v obrazložitvi ni pojasnjen, zaradi česar ni mogoče ugotoviti, ali ta predstavlja znesek kapitaliziranih zamudnih obresti). Sodba sodišča prve stopnje torej niti o kapitaliziranih zamudnih obrestih niti nadaljnjih procesnih obrestih nima razlogov. Preizkus izpodbijane sodbe po presoji pritožbenega sodišča zato ni mogoč.

14. To pa pomeni, da je izpodbijana sodba obremenjena s kršitvijo po 14. točki 2. odstavka 339. člena ZPP, ki je od pritožbenega sodišča terjala razveljavitev izpodbijane sodbe na podlagi 1. odstavka 354. člena ZPP ter vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v novo sojenje.

(1) Uradni list RS, št. 73/07 - uradno prečiščeno besedilo, 45/08 - ZArbit, 45/08, 111/08 - odl. US, 121/08 - skl. US, 57/09 - odl. US, 12/10 - odl. US, 50/10 - odl. US, 107/10 - odl. US, 75/12 - odl. US, 76/12 - popr., 40/13 - odl. US, 92/13 - odl. US, 6/14, 10/14 - odl. US in 48/14.

ZPP člen 350, 350/2, 451, 452, 453. OZ člen 381.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.