VSL sklep I Cp 3039/2014
Sodna praksa višjih sodišč, 2015-03-20

oprostitev plačila sodne takse - zmanjšanje sredstev za preživljanje - zapornik - ne prejema denarne socialne pomoči

Tožnik nima dohodkov, nima prihrankov in ni imetnik nepremičnega in premičnega premoženja. V konkretnem primeru so izpolnjeni pogoji, da se tožnika v celoti oprosti plačila sodne takse za postopek pred sodiščem prve stopnje, kljub temu, da ne prejema denarne socialne pomoči in da kot zapornik tudi ne izpolnjuje zakonskih pogojev, da bi jo prejel. Glede na ugotovljeno premoženjsko stanje tožnika bi bila namreč tudi s plačilom delne sodne takse v višini 30,00 EUR občutno zmanjšana sredstva, s katerimi se preživlja.

Pritožbi se ugodi in se sklep sodišča prve stopnje v izpodbijanem delu spremeni tako, da se tožnika oprosti tudi plačila sodne takse za postopek pred sodiščem prve stopnje v preostanku, to je glede 30,00 EUR (poleg 975,00 EUR).

1. Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje predlogu tožeče stranke za oprostitev plačila sodne takse za postopek pred sodiščem prve stopnje delno ugodilo in tožečo stranko oprostilo plačila sodne takse za postopek pred sodiščem prve stopnje v znesku 975,00 EUR, v preostanku (30,00 EUR) pa je predlog za oprostitev plačila sodne takse za postopek pred sodiščem prve stopnje zavrnilo (I. točka izreka) ter zavrglo predlog tožeče stranke za oprostitev plačila sodne takse za postopek o pritožbi (II. točka izreka).

2. Zoper sklep se pritožuje tožeča stranka in sicer glede delne oprostitve, to je glede zavrnitve predloga za preostanek v višini 30,00 EUR. Navaja, da je prvostopenjska odločitev v nasprotju z veljavno zakonodajo ter da mu je z njo kršena pravica do sodnega varstva in pravica do enakosti pred zakonom. Meni, da bi ga moralo sodišče ob upoštevanju, da ni lastnik nobenega premoženja oziroma nima nobenih denarnih sredstev, v celoti oprostiti plačila sodnih taks, tudi glede 30,00 EUR, kljub temu da kot zapornik ni upravičen do prejema denarne socialne pomoči.

4. Ustavno sodišče RS je z odločbo U-I-191/14-16 z dne 12. 2. 2015 odločilo, da je prvi odstavek 11. člena Zakona o sodnih taksah (ZST-1) v neskladju z Ustavo, da mora Državni zbor ugotovljeno neskladje odpraviti v roku enega leta po objavi te odločbe v Uradnem listu Republike Slovenije ter da do odprave ugotovljenega neskladja sodišče stranko oprosti plačila sodnih taks v celoti, kadar je plačilo sodne takse v postopkih, v katerih se porablja Zakon o pravdnem postopku (ZPP), procesna predpostavka za izvedbo postopka ali opravo dejanja, tudi če stranka ne prejema denarne socialne pomoči na podlagi odločbe pristojnega organa in ne izpolnjuje zakonskih pogojev, da bi jo prejela, če bi bila tudi s plačilom delne takse občutno zmanjšana sredstva, s katerimi se preživlja sama ali se preživljajo osebe, ki jih je dolžna preživljati.

5. Ob upoštevanju citirane ustavne odločbe in neizpodbijanih ugotovitev sodišča prve stopnje, da tožnik nima dohodkov, nima prihrankov in ni imetnik nepremičnega in premičnega premoženja, pritožbeno sodišče ugotavlja, da so v konkretnem primeru izpolnjeni pogoji, da se tožnika v celoti oprosti plačila sodne takse za postopek pred sodiščem prve stopnje, kljub temu, da ne prejema denarne socialne pomoči in da kot zapornik tudi ne izpolnjuje zakonskih pogojev, da bi jo prejel. Glede na ugotovljeno premoženjsko stanje tožnika bi bila namreč tudi s plačilom delne sodne takse občutno zmanjšana sredstva, s katerimi se preživlja.

6. Pritožbi je bilo zato treba ugoditi in sklep v izpodbijanem delu spremeniti tako, da se tožnika oprosti plačila sodne takse tudi glede preostalega zneska, to je 30,00 EUR in je torej plačila sodne takse za postopek pred sodiščem prve stopnje oproščen v celoti (3. točka 365. člena ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.