VSL sodba II Cp 3010/2015
Sodna praksa višjih sodišč, 2016-03-01

spor majhne vrednosti - obročno plačilo dolga - relativna bistvena kršitev določb pravdnega postopka - dokaz - druga pripravljalna vloga

Pritožba ima prav, da je toženka dokaz o odobritvi obročnega plačila vložila prepozno in je sodišče prve stopnje, ko je ta dokaz upoštevalo, kršilo določbo 453. člena ZPP. Ta relativna bistvena kršitev določb postopka pa ni upošteven pritožbeni razlog v postopku v sporih majhne vrednosti (prvi odstavek 458. člena ZPP), zato je pritožbeno sodišče ne sme upoštevati.

Pritožba se zavrne in se potrdi sodba sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je razveljavilo tudi v 1. in 3. odstavku izreka sklep o izvršbi Okrajnega sodišča v Ljubljani VL 155370/2014 z dne 18. 11. 2014 in zavrnilo tožbeni zahtevek, s katerim je tožeča stranka zahtevala od tožene stranke plačilo 1.382,64 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 14. 11. 2014 dalje ter povrnitev stroškov postopka.

2. Tožeča stranka se zoper sodbo pritožuje iz vseh pritožbenih razlogov po prvem odstavku 338. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) in predlaga razveljavitev sodbe. Navaja, da je že s prvo pripravljalno vlogo ter listinskimi dokazi v celoti in jasno pojasnila vsa dejstva, iz katerih izhajata temelj in višina tožbenega zahtevka. Tožena stranka je v prvi pripravljalni vlogi sicer navajala, da je imela s strani tožeče stranke odobreno obročno plačilo dolga, vendar za to trditev ni predložila dokaza o obstoju dogovora. To je naredila šele v drugi pripravljalni vlogi, ko je predložila dogovor o odplačilu dolga z odplačnim načrtom, ki je predvideval zapadlost zadnjega obroka 18. 5. 2014. Sodišče je v nasprotju s 451. členom ZPP sledilo pavšalnim navedbam toženke in dokazom, ki jih je predložila prepozno, šele v drugi pripravljalni vlogi. Podane so bistvene kršitve določb pravdnega postopka iz 15. točke drugega odstavka 339. člena ZPP, ker je sodišče upoštevalo prepozno predložene dokaze, o katerih se tožeča stranka ni mogla izreči in ker obstaja nasprotje med tistim, kar je o odločilnih dejstvih navedeno v obrazložitvi sodbe in prepozno predloženimi listinskimi dokazi. Sodišče je namreč v razlogih sodbe vsebini listinskih dokazov tožene stranke pripisalo drugačno vsebino, kot je v resnici. Sodišče se z izpodbijano sodbo ni opredelilo do vseh relevantnih navedb tožeče stranke.

4. Ker je v tej zadevi sporna denarna terjatev, ki ne presega 2.000,00 EUR, se postopek vodi po določbah 442. - 458. člena ZPP. Po teh določbah se v sporih majhne vrednosti sodba sme izpodbijati samo zaradi bistvene kršitve določb pravdnega postopka iz drugega odstavka 339. člena ZPP ter zaradi zmotne uporabe materialnega prava, ne pa zaradi zmotne ali nepopolne ugotovitve dejanskega stanja, pa tudi ne zaradi relativnih bistvenih kršitev določb postopka (prvi odstavek 458. člena ZPP).

5. Sodišče prve stopnje je ugotovilo in odločitev oprlo na sledeče dejansko stanje: pravdni stranki (tožnica kot banka, toženka kot imetnica) sta sklenili pogodbo o odprtju in vodenju osebnega računa. Dne 12. 10. 2010 sta sklenili še pogodbo za odobritev izrednega limita, s katero je bil toženki odobren limit v višini 1.000,00 EUR do 11. 10. 2012. Tožeča stranka je zaradi nedovoljene prekoračitve sredstev na osebnem računu toženke 12. 1. 2013 odstopila od pogodbe in 26. 2. 2013 zaključila račun. Toženka je v obdobju od 26. 2. 2013 do 31. 3. 2014 plačala v več obrokih skupaj 650,00 EUR. Toženka je sklenila s tožečo stranko dogovor o obročnem plačilu dolga. Sklep banke o odobritvi obročnega odplačila dolga je bil podpisan 9. 7. 2013. Toženka je obročno odplačevala dolg, dokler je prejemala položnice. Terjatev tožeče stranke zato ni dospela v plačilo.

6. Na zgoraj povzeta dejstva je pritožbeno sodišče vezano, četudi ne bi bila pravilna. Res je sodišče prve stopnje odločitev oprlo na sklep banke o odobritvi obročnega plačila dolga z dne 9. 7. 2013 (priloga B10), torej na listino, ki jo je toženka v spis vložila šele ob drugi pripravljalni vlogi. V postopku v sporih majhne vrednosti mora tožeča stranka navajati vsa dejstva in predlagati vse dokaze v tožbi, tožena stranka pa v odgovoru na tožbo (451. člen ZPP), oziroma v konkretni zadevi, ko se je postopek začel z vložitvijo predloga za izvršbo na podlagi verodostojne listine, v prvi pripravljalni vlogi, ki jo vložita stranki v pravdnem postopku. Vsaka stranka lahko nato vloži le še eno pripravljalno vlogo, v kateri lahko odgovori na navedbe v odgovoru na tožbo oziroma v pripravljalni vlogi nasprotne stranke (452. člen ZPP). Dejstva in dokazi, ki jih stranki navajata v nasprotju s temi določili, se ne upoštevajo (453. člen ZPP). Pritožba ima zato prav, da je toženka dokaz o odobritvi obročnega plačila (priloga B10) vložila prepozno in je sodišče prve stopnje, ko je ta dokaz upoštevalo, kršilo določbo 453. člena ZPP. Ta relativna bistvena kršitev določb postopka pa ni upošteven pritožbeni razlog v postopku v sporih majhne vrednosti (prvi odstavek 458. člena ZPP), zato je pritožbeno sodišče ne sme upoštevati. Prav tako je vezano na ugotovljena dejstva, med katerimi je tudi ugotovitev, da terjatev tožeče stranke še ni zapadla v plačilo, kar pomeni, da je na tej podlagi pravilen materialnopravni zaključek o zavrnitvi tožbenega zahtevka.

7. Pritožbeni očitek o bistveni kršitvi določb pravdnega postopka iz 15. točke drugega odstavka 339. člena ZPP, češ, da je sodišče prepozno predloženi listini pripisalo drugačno vsebino, kot je v resnici, ni utemeljen. Za takšno kršitev bi šlo v primeru neskladnosti med vsebino listine v razlogih sodbe in v listini sami, za kar pa v konkretni zadevi ne gre. Prav tako pa kršitev določbe iz 453. člena ZPP ni prerasla v bistveno kršitev določb postopka iz 8. točke drugega odstavka 339. člena ZPP, ki jo pritožba posredno uveljavlja s tem, ko navaja, da se tožeča stranka ni mogla izreči o predloženem dokazu. Tožeča stranka sama je namreč v odgovoru na pripravljalno vlogo toženke, v kateri je ta zatrjevala dogovor o obročnem plačilu dolga, navedla, da s toženko po opravljeni saldaciji sploh ni sklenila nobenega dogovora o obročnem odplačilu dolga.

8. Ker so zato pritožbeni očitki neutemeljeni in ker pritožbeno sodišče ni ugotovilo drugih po uradni dolžnosti upoštevnih bistvenih kršitev določb postopka, je zavrnilo pritožbo in sodbo potrdilo na podlagi 353. člena v zvezi s 443. členom ZPP.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.