VSL sklep I Cp 3231/2014
Sodna praksa višjih sodišč, 2015-01-21

Tadeja Primožič (preds.), Tanja Kumer (poroč.), mag. Metoda Orehar Ivanc

terjatev dediča - priznanje terjatev - sklep o dedovanju

Terjatve dedičev so stvar obligacijskega razmerja med sodediči, če jih je trpel eden izmed njih. Zapuščinsko sodišče jih lahko upošteva le, če dediči z njimi soglašajo.

Pritožba se zavrne in se sklep sodišča prve stopnje v izpodbijanem delu (točka A/I-h, j, XI, zadnji odstavek točke C) potrdi.

1. Sodišče prve stopnje je ugotovilo obseg zapuščinskega premoženja, da je zapustnica napravila pisno oporoko, ugotovilo višino terjatev, ki sta jih v zapuščino prijavili dedinji A. N. V. in dedinja A. B., razglasilo oporočne in zakonite dediče, odredilo vknjižbo lastninske pravice na nepremičninah na dediče, odredilo N. izplačilo denarnih sredstev dedičem, odredilo dedinji A. B. izplačilo denarnih sredstev (iz naslova prejetih najemnin za oddajo nepremičnin k. o. X in k. o. Y), odločilo, da se dedinji A. N. V. in A. B. s prijavljenimi terjatvami, ki niso bile priznane s strani vseh dedičev, napotita na pravdo, in zavrnilo predlog dedinje A. B. za prekinitev zapuščinskega postopka do odločitve o reviziji v pravdni zadevi Okrožnega sodišča v Ljubljani P 2137/2008-I.

2. Zoper sklep se pritožuje dedinja A. B., in sicer se pritožuje zoper točko A/I-h, j, točko XI (v delu, v katerem ji ni bila priznana njena terjatev) in posledično točko C (v delu, s katerim ji je bilo naloženo izplačilo denarnih sredstev iz naslova najemnin za oddajo nepremičnin v k. o. X in k. o. Y, ne da bi se upoštevala celotna njena terjatev). Predlaga, da pritožbeno sodišče njeni pritožbi ugodi in prizna prijavljene stroške v celoti, najmanj pa v nesporno priznanem delu, oziroma podrejeno, da v izpodbijanem delu razveljavi odločitev in zadevo vrne sodišču prve stopnje v nov postopek. Sklep v točki A/I - h dedinji A. B. upošteva prenizek znesek iz naslova njene terjatve. Na zapuščinski obravnavi 11. 3. 2014 ji je bil priznan obseg dela skrbnice v večjem obsegu, kot ugotavlja sodišče. Na istem naroku ji je bilo za delo priznano že 2.000,00 EUR, kar bi moralo sodišče priznati in odšteti kot odhodek pri denarju, ki ga bo dobila sodedinja A. N. V. Sodediči so ji priznali 5,00 EUR/h, zato bi ji ob upoštevanju priglašenih 420 ur za delo, sodišče moralo priznati 2.100,00 EUR za nepremičnine v k. o. X. Priznani so ji le materialni stroški in še to ne v celoti, znesek bi se zato moral povečati vsaj za 2.100,00 EUR. Smiselno enako velja tudi glede točk A/I - i, kjer so ji sicer priznani njeni nesporni odhodki v višini 1.074,22 EUR, čeprav je predlagala višji znesek. Nepravilno ji je zato v točki C izreka sklepa naloženo več, kot je imela sama stroškov in dela. Z izplačili sodedinji A. N. V. in drugim sodedičem je treba počakati do pravnomočne ugotovitve višine njene terjatve kot skrbnice zapuščine.

5. V predmetnem postopku je v pritožbenem postopku sporna le višina terjatve do zapuščine (so)dedinje A. B. iz naslova njenega dela in stroškov za nepremičnini k. o. X in k. o. Y in posledično višina izplačila, ki je dedinji A. B. naložena iz naslova prejetih najemnin za oddajo nepremičnin v k. o. X in k. o. Y oporočnim in zakonitim dedičem.

6. Sodišče prve stopnje je materialnopravno pravilno (so)dedinji A. B. priznalo njeno terjatev iz naslova dela in stroškov, ki jih je imela kot skrbnica nepremičnine z nepremičninami k. o. X in k. o. Y, le v obsegu, kot so ga (zakoniti in oporočni) dediči priznali. Sklep o dedovanju (214. člen Zakona o dedovanju; v nadaljevanju ZD) praviloma ne vsebuje dajatvenega ali izpolnitvenega dela. Le v primeru soglasja dedičev zapuščinsko sodišče lahko upošteva terjatve, sicer pa jih dediči morajo uveljavljati v drugem ustreznem postopku. V točki D sklepa je sodišče dedinjo A. B. torej pravilno, za del terjatve, ki ji s strani vseh dedičev ni bila priznana, napotilo na pravdo (pritožba odločitve v tem delu ne izpodbija). ZD poplačilo dolgov iz zapuščine ne predvideva v zapuščinskem postopku. Terjatve dedičev so stvar obligacijskega razmerja med sodediči, če jih je trpel eden izmed njih. Po povedanem je zato materialnopravno zmotno stališče pritožbe, da bi bilo treba z dedinji naloženim izplačilom (zadnji odstavek točke C izreka sklepa) počakati, dokler se pravnomočno ne ugotovi dejanska višina njene terjatve.

7. Po (neizpodbijani) ugotovitvi sklepa v zapuščino sodijo denarna sredstva iz naslova prejetih najemnin za nepremičnine k. o. X in k. o. Y, kot izhajajo iz skrbniškega poročila skrbnice (sodedinje) A. B. (priloga A106). V njem je slednja priglasila tudi terjatve iz naslova skrbništva (za delo in stroške v zvezi z omenjenima nepremičninama), ki jih sklep delno priznava. Kot je razvidno iz njegove obrazložitve (11. stran), je sodišče prve stopnje v zapuščinsko premoženje vštelo prihodke, kot izhajajo iz predloženega zapuščinskega poročila, ki jim je odštelo nesporne odhodke (s strani dedičev priznano terjatev sodedinje B. A.). Pri ugotovitvi obsega zapuščine pri denarnih sredstvih iz naslova prejetih najemnin za oddajo nepremičnin v k. o. X (točka A/I - h) sklep upošteva nesporne odhodke v višini 5.416,61 EUR, pri denarnih sredstvih iz naslova prejetih najemnin za oddajo nepremičnin v k. o. Y (točka A/I- i) pa nesporne odhodke v višini 1.074,22 EUR, enako ugotavlja v točki XI sklepa in posledično upošteva v zadnjem odstavku točke C. Sodedinji A. B. nalaga denarno izplačilo sodedičem iz naslova prejetih najemnini, za obe nepremičnin, upoštevaje nesporne odhodke.

8. Zaključku sklepa, da je terjatev sodedinje A. B. delno sporna, pritožba ne nasprotuje. Neutemeljeno pa se zavzema, da bi ji morala biti terjatev priznana v višjem znesku. Skrbniško poročilo, na katerem temelji sklep (priloga A106 do A125), je bilo sodišču posredovano po obravnavi 11. 3. 2014, na katero se pritožba sklicuje. Pritrditi je sicer pritožbi, da so dediči, ki so bili prisotni na obravnavi 11. 3. 2014 (na njej niso bili prisotni vsi dediči), sodedinji A. B., iz naslova opravljenega skrbništva, priznali denarno terjatev v višini 2.000,00 EUR, vendar pritožba spregleda, da je bil ta narok preložen in dedinji A. B. naloženo, da predloži skrbniško poročilo. Slednja je skrbniško poročilo (priloga A106 do A125) sodišču dostavila 25. 3. 2014 (list. št. 198 spisa). Sodišče ga je posredovalo vsem dedičem, ki so se glede njega in v njem priglašenih terjatev izjavili, zato je sodišče prve stopnje upravičeno upoštevalo terjatve le v priznani višini. Iz zapisnika naroka 11. 3. 2014 pa sicer niti ni razvidno ali se priznana terjatev 2.000,00 EUR nanaša na opravljanje skrbništva za nepremičnine k. o. X ali k. o. Y. Po neizpodbijani ugotovitvi sklepa (IV. točka izreka) je namreč nepremičnine k. o. X v celoti podedovala le dedinja A. N. V., ki ji je A. B. tudi dolžna izplačati denarna sredstva iz naslova prejetih najemnin za oddajo nepremičnin k. o. X, zato je odločilno v kakšni višini terjatev A. B. priznava A. N. V. Slednja se je glede skrbniškega poročila (in v njem prijavljene terjatve A. B. v zvezi z nepremičnino k. o. X) izrekla v pripravljalni vlogi 24. 4. 2014 (list. št. 202), kjer je natančno opredelila v kakšni višini priznava terjatev (glede nepremičnine k. o. X). Na obravnavi 20. 5. 2014 pa je izrecno povedala, da skupno, iz naslova priglašenih stroškov, ne priznava 5.169,97 EUR, v ostalem pa se z obračunom strinja. V nasprotju s podatki zapisnika o zapuščinski glavni obravnavi 20. 5. 2014 je pritožbena trditev, da so sodediči za nepremičnine k. o. X, namesto obračunanih 10,00 EUR/h priznali 5,00 EUR. Priznanje se namreč ne nanaša na nepremičnino k. o. X, temveč na nepremičnino k. o. Y (točka A I- i izreka).

9. Nepremičnine k. o. Y so, po (neizpodbijani) ugotovitvi sklepa, podedovali drugi dediči po deležih navedenih v točki B izreka, ki, kot pravilno ugotavlja sklep, terjatve A. B. niso priznali v celoti. Dediči, ki so bili prisotni na naroku 20. 5. 2014 (list. št. 208 spisa), številu obračunanih ur v skrbniškem poročilu za nepremičnine k. o. Y (obračunanih je 174 ur in ne 420 ur, kot zmotno navaja pritožba), razen dedinje S. G., niso ugovarjali, ugovarjali pa so obračunu 10,00 EUR za uro, priznavali so po 5,00 EUR na uro. Pritožba torej ni uspela izpodbiti, da bi nesporni odhodki za nepremičnino k. o. Y znašali več, kot ji je bilo priznano (1.074,22 EUR) in upoštevano pri naložitvi izplačila denarnih sredstev iz naslova prejetih najemnin za oddajo nepremičnin v k. o. Y (zadnji odstavek C točke izreka) ostalim dedičem.

10. Po navedenem se izkaže, da pritožbene trditve niso utemeljene, in ker ni procesnih in materialnih kršitev, na katere pazi pritožbeno sodišče po uradni dolžnosti (drugi odstavek 350. člena ZPP v zvezi s 366. členom ZPP v zvezi s 163. členom ZD) je sodišče druge stopnje pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno ter v izpodbijanih delih (točka A/I h, j, točka XI in zadnji odstavek točke C), potrdilo sklep sodišča prve stopnje (2. točka 365. člena ZPP v zvezi s 163. členom ZD).

11. Odločitev o pritožbenih stroških je odpadla, ker jih pritožnica ni priglasila.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.