VSL sklep I Cp 364/2015
Sodna praksa višjih sodišč, 2015-03-18

Milan Mesojedec (preds.), Brigita Markovič (poroč.), Majda Urh

CIVILNO PROCESNO PRAVO - STVARNO PRAVO - STANOVANJSKO PRAVO - SODNE TAKSE

pooblastilo - upravnik - pooblastila upravnika - postopek za vzpostavitev etažne lastnine - zastopanje v postopku - zavezanec za plačilo sodne takse

Upravnik v postopku za vzpostavitev etažne lastnine (za razliko od postopka za določitev pripadajočega zemljišča k stavbi) ni zakoniti zastopnik etažnih lastnikov. Pooblastila za zastopanje v sodnih postopkih kot je konkretni, mu ne daje niti 118. člen SPZ oziroma 50. člen SZ-1.

Pritožba se zavrne in se v izpodbijanem delu (točka II izreka) potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje dopustilo udeležbo v postopku dvema pravnima osebama (točka I izreka) ter predlog za vzpostavitev etažne lastnine zavrglo (točka II izreka). Predlog je zavrglo, ker je ugotovilo, da predlagatelji v roku, ki jim je bil določen, niso odpravili pomanjkljivosti glede zastopanja.

2. Pritožbo zoper odločitev o zavrženju predloga (točka II izreka) vlagajo predlagatelji. Menijo, da odločitev ni pravilna. Opozarjajo na 2. člen Zakona o vzpostavitvi etažne lastnine na predlog pridobitelja posameznega dela stavbe in o določanju pripadajočega zemljišča k stavbi (v nadaljevanju ZVEtL), ki napotuje na uporabo določb Stvarnopravnega zakonika (v nadaljevanju SPZ). Iz 8. člena pogodbe o upravljanju izhaja, da lahko upravnik prevzame dodatne naloge za potrebe celotne stavbe, če naročniki to posebej naročijo in tudi prevzamejo obveznost plačila teh del in stroškov. Ker SPZ upravniku podeljuje splošno pooblastilo izvajati sklepe etažnih lastnikov (116. člen SPZ), predlagatelji pa so s pogodbo pooblastili upravnika tudi za dejanja, ki odstopajo od 118. člena SPZ, menijo, da je upravnik upravičen vložiti predlog za vzpostavitev etažne lastnine. Odobritev dejanj potrjuje tudi plačana sodna taksa za postopek. Predlagajo razveljavitev izpodbijanega dela sklepa ter vrnitev zadeve v nadaljnji postopek sodišču prve stopnje.

3. Nasprotna udeleženka na pritožbo ni odgovorila.

5. Stranka lahko dejanja v postopku opravlja osebno ali po pooblaščencu (86. člen ZPP v zvezi s 13. členom ZVEtL in 37. členom ZNP). Pooblaščenec mora upravičenje za zastopanje izkazati s predložitvijo pooblastila (98. člen ZPP).

6. V konkretnem primeru so predlagatelji predlog vložili po upravniku S. Z., s. p., ki je za zastopanje pooblastil odvetnika G. Z. Predlogu je pooblaščeni odvetnik priložil pooblastilo upravnika, ne pa tudi pooblastilo predlagateljev dano upravniku stavbe.

7. Stališče sodišča prve stopnje, da bi takšno pooblastilo moralo biti predloženo oziroma biti izkazana odobritev opravljenih procesnih dejanj, je pravilno. Kot je obrazložilo že sodišče prve stopnje, upravnik v postopku za vzpostavitev etažne lastnine (za razliko od postopka za določitev pripadajočega zemljišča k stavbi) ni zakoniti zastopnik etažnih lastnikov (primerjaj 16. in 27. člen ZVEtL). Pooblastila za zastopanje v sodnih postopkih kot je konkretni, mu ne daje niti 118. člen SPZ oziroma 50. člen Stanovanjskega zakona (v nadaljevanju SZ-1). Upravniku pa takšno pooblastilo ni bilo dano niti s pogodbo o upravljanju stavbe (priloga A11). Drugačno stališče pritožnikov je zmotno.

8. Res je, da SPZ v četrtem odstavku 118. člena daje upravniku pooblastilo, da izvaja sklepe etažnih lastnikov. Drži tudi, da lahko upravnik S. Z., s. p., po 8. členu Pogodbe o upravljanju poleg splošnih nalog, dogovorjenih s to pogodbo, prevzame tudi dodatne naloge za potrebe posameznih solastnikov ali celotne poslovne stavbe, če naročniki posebej naročijo taka dela in tudi prevzamejo obveznost plačila teh del in stroškov, nastalih v zvezi z njihovo izvedbo. Vendar pa ti dve določili ne predstavljata podlage za zastopanje v konkretnem sodnem postopku. Z ničemer namreč ni bilo izkazano, da je bil sklep, s katerim bi etažni lastniki pooblastili upravnika za vložitev konkretnega predloga in vodenje postopka, sploh sprejet in da je bil sprejet na način, ki je predpisan za odločanje etažnih lastnikov.

9. Ne glede na to, da plačila sodne takse ni mogoče obravnavati kot odobritve opravljenih procesnih dejanj, je sklicevanje na takšno plačilo tudi sicer neutemeljeno. V konkretnem primeru namreč taksa za postopek za vzpostavitev etažne lastnine predlagateljem še ni bila naložena v plačilo. Ker je taksni zavezanec za postopek za vzpostavitev etažne lastnine tisti, o katerega vpisu lastninske pravice na posameznem delu stavbe je sodišče s sklepom o vzpostavitvi etažne lastnine prvič odločilo (8. točka 3. člena Zakona o sodnih taksah, v nadaljevanju ZST-1), bi do tega lahko eventuelno prišlo šele z izdajo končnega sklepa. V tej zadevi je bila tako plačana le taksa za pritožbo (list. št. 59). Glede na to, da jo je poravnal odvetnik, tudi iz tega razloga na tej podlagi ni mogoče delati kakršnihkoli zaključkov, da so etažni lastniki s tem (konkludentno) odobrili dejanja v tem postopku.

10. Odločitev sodišča prve stopnje, ki je predlog, saj pomanjkljivost glede zastopanja ni bila ustrezno odpravljena, zavrglo, je glede na obrazloženo pravilna, pritožba pa neutemeljena. Pritožbeno sodišče jo je zato na podlagi 2. točke 365. člena ZPP v zvezi s 13. členom ZVEtL ter 37. členom ZNP zavrnilo in sklep v izpodbijanem delu potrdilo.

ZPP člen 86, 98, ZVEtL člen 16, 27, SPZ člen 118, 118/4. SZ-1 člen 50. ZST-1 člen 3, 3-8.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.