VSL sklep I Cp 1574/2016
Sodna praksa višjih sodišč, 2016-10-17

razveljavitev klavzule o pravnomočnosti - vročanje - vročitev po pooblaščencu

ZPP predpisuje, da se stranki, ki ima pooblaščenca, pisanja vedno vročajo preko njega. Ker je bila sodba toženki pravilno vročena preko pooblaščenca, njen predlog za razveljavitev klavzule o pravnomočnosti ni utemeljen.

Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijani sklep.

Tožeča stranka sama nosi svoje stroške pritožbenega postopka.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo predlog za razveljavitev klavzule o pravnomočnosti, ki ga je 10.2.2016 podala toženka, in odločilo, da toženka sama nosi svoje stroške postopka.

2. V laični pritožbi toženka navaja, da se pritožuje iz vseh razlogov po 338. členu ZPP (Zakon o pravdnem postopku). Sodišče ji je dolžno sodbo, ki jo je izdalo 15.10.2012, vročiti „neposredno“, kot je zapisano v odredbi razpravljajoče sodnice. Ker ji sodba ni bila pravilno vročena, zahteva razveljavitev klavzule o pravnomočnosti. Sklicuje se na prvi odstavek 241. člena Sodnega reda. Skladno z odredbo sodnice bi morala biti sodba vročena neposredno njej.

3. Tožeča stranka je na pritožbo odgovorila. Predlaga njeno zavrnitev.

5. Za izpodbijano odločitev relevantnih dejstev, ki jih je prvostopenjsko sodišče v sklepu navedlo, pritožba ne izpodbija. Toženko je v postopku zastopal pooblaščenec – odvetnik J. G. Pooblastilo za zastopanje mu je preklicala šele 25.4.2016. Ob izdaji sodbe pa je bilo v spisu pooblastilo odvetniku in nobene izjave o preklicu pooblastila. Skladno s 137. členom ZPP se pravdni stranki, ki jo zastopa pooblaščenec, vsa pisanja vročajo preko njega, razen če je v ZPP drugače določeno. Za vročitev sodbe ZPP ne določa nič drugače. Sodišče je torej ravnalo pravilno, ko je sodbo z dne 15.10.2012 toženki vročilo po odvetniku G., ki je potrdil prejem sodbe dne 19.11.2012 (povratnica, pripeta k list. št. 32 spisa).

6. S sklicevanjem na Sodni red pritožnica ne more uspeti. Sodni red je podzakonski predpis tehnične narave in kot tak ne more spreminjati zakonskih določil. V 241. členu, na katerega se sklicuje pritožnica, sodni red predpisuje kako mora ravnati sodno osebje po izdani odredbi sodnika. Prvi odstavek ureja poslovanje pisarne v primeru, ko sodnik odredi kakšen poseben način odprave in dostave sodnega pisanja. Gre za primere, ko sodnik odredi npr. vročitev na oglasno desko, po pooblaščenem vročevalcu, po mednarodni poti, ipd. Sodni red ne predpisuje, komu se vroča. To je zakonska materija – ZPP predpisuje, da se stranki, ki ima pooblaščenca, pisanja vedno vročajo preko njega. Sodba je torej bila toženki pravilno vročena, zato njen predlog za razveljavitev klavzule o pravnomočnosti po 42. členu Zakona o izvršbi in zavarovanju (ZIZ) ni utemeljen.

7. V pritožbi uveljavljani razlogi tako niso utemeljeni. Tudi uradoma upoštevnih pritožbenih razlogov, ki so taksativno našteti v drugem odstavku 350. člena ZPP, ni. Zato je treba pritožbo kot neutemeljeno zavrniti in potrditi izpodbijani sklep (2. točka 365. člena ZPP).

8. Izrek o stroških pritožbenega postopka temelji na prvem odstavku 165. člena ZPP. Pritožnica pritožbenih stroškov ni priglasila. Tožeča stranka pa do priglašenih stroškov za odgovor na pritožbo ni upravičena, ker ZPP v postopku s pritožbo zoper sklep, razen v taksativno naštetih primerih, odgovora na pritožbo ne predvideva (prvi odstavek 366. člena ZPP).

ZPP člen 137. ZIZ člen 42. Sodni red člen 241.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.