TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSL sklep IV Cp 2187/2015
Sodna praksa višjih sodišč, 2015-08-19

Zvone Strajnar (preds.), Katarina Parazajda (poroč.), dr. Vesna Bergant Rakočević

razmerja med starši in otroki - stiki med starši in otroki - stiki pod nadzorom - izvajalec stikov pod nadzorom

Kadar so določeni stiki pod nadzorom, mora sodišče konkretno odločiti, kdo je pristojen za izvajanje takšnih stikov.

Da lahko sodišče o času in načinu izvrševanja stikov odloči tako, da jih bo mogoče izvajati, mora na ustrezen način že v sodni postopek pritegniti tistega, ki bo izvajal stike pod nadzorom, najpogosteje je to pristojni center za socialno delo.

Pritožbi se ugodi, izpodbijani sklep se razveljavi in se zadeva vrne sodišču prve stopnje v novo odločanje.

1. Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje zavrnilo predlagateljev predlog za izdajo dopolnilnega sklepa. Obrazložilo je, da zadošča, da je odločilo, da je za izvajanje stikov pristojen center za socialno delo v X, saj je krajevna pristojnost centrov določena v 81. členu Zakona o socialnem varstvu.

2. Zoper tak sklep se zaradi bistvene kršitve določb pravdnega postopka in zmotne uporabe materialnega prava pravočasno pritožuje predlagatelj, ki predlaga spremembo izpodbijanega sklepa. Opozarja, da bi moralo sodišče na konkreten način določiti center za socialno delo, ki je pristojen za izvajanje stikov pod nadzorom. Obrazložitev, da je pristojni center za socialno delo določljiv na podlagi stalnega prebivališča otroka, ne zadošča. Sklep je neizvršljiv. V korist otrok je, da se v sodni odločbi konkretno določi, pri katerem centru za socialno delo naj se izvajajo stiki pod nadzorom.

3. Pritožba je bila vročena nasprotni udeleženki, ki nanjo ni odgovorila.

5. Pritožnik ima prav, ko navaja, da mora sodišče, kadar so določeni stiki pod nadzorom v smislu 5. odstavka 106. člena Zakona o zakonski zvezi in družinskih razmerjih (ZZZDR), konkretno odločiti, kdo je pristojen za izvajanje takšnih stikov. Ne le to. Da lahko sodišče o času in načinu izvrševanja stikov odloči tako, da jih bo mogoče izvajati, mora na ustrezen način že v sodni postopek pritegniti tistega, ki bo izvajal stike pod nadzorom, najpogosteje je to pristojni center za socialno delo. Zakon sodišču tudi nalaga, da pred odločitvijo o predlogu glede otrokove koristi pridobi mnenje pristojnega centra za socialno delo (5. odstavek 106.a člena ZZZDR). Nasprotno ravnanje, kot utemeljeno opozarja pritožnik, utegne povzročiti, da stikov ni mogoče izvajati, kar je nedvomno v škodo otrok. Na to v tem primeru že kaže obvestilo Centra za socialno delo X s 3. 7. 2015 (listovna številka 52 v spisu).

6. Višje sodišče je zato pritožbi ugodilo in izpodbijani sklep razveljavilo ter zadevo vrača sodišču prve stopnje v novo odločanje (3. točka 365. člena Zakona o pravdnem postopku). Sodišče prve stopnje naj v ponovljenem postopku ugotovi, kateri center za socialno delo je zdaj pristojen za izvrševanje stikov pod nadzorom in ga na ustrezen način pritegne v sodni postopek.

Zakon o zakonski zvezi in družinskih razmerjih (1976) - ZZZDR  - člen 106, 106/5, 106a, 106a/5

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep I Cp 1760/2015
Sodna praksa višjih sodišč, 2015-08-19

nedenarni zahtevek - razveza prodajne pogodbe - vrednost spornega predmeta - določitev vrednosti spornega predmeta

Predmetni pravdni postopek ni spor o lastništvu nepremičnine, zato vrednost nepremičnine ni primerno merilo za določitev vrednosti spornega predmeta.

Pritožba je utemeljena, izpodbijani sklep se v I. in II. točki izreka razveljavi.

1. Okrajno sodišče je po uradni dolžnosti dvignilo vrednost spornega predmeta na 438.957,00 EUR (I.) in sklenilo, da ni stvarno pristojno za odločanje v zadevi ter, da se po pravnomočnosti sklepa zadeva odstopi Okrožnemu sodišču v Ljubljani kot stvarno pristojnemu sodišču (II).

2. Odločitev sodišča po odvetniku izpodbija tožeča stranka iz vseh razlogov po 338. členu Zakona o pravdnem postopku (ZPP). Pritožbenemu sodišču predlaga, da izpodbijani sklep razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v nadaljnjo obravnavo. Iz obrazložitve pritožbe sledi, da tožeča stranka v predmetni pravdi zasleduje ekonomski interes, ki se odraža v povrnitvi denarnega zneska v višini 15.000,00 EUR, ki ga je kot davek na promet z nepremičninami plačala davčni upravi na podlagi sklenjene prodajne pogodbe, ki naj se na podlagi sodbe sodišča šteje za razvezano. Znesek je tožeča stranka v tožbi navedla kot oceno vrednosti spornega predmeta. Ker se tožbeni zahtevek ne nanaša na denarni znesek, je odločilna vrednost predmeta kot jo je tožeča stranka navedla v tožbi.

4. Predmet tožbenega zahtevka je razveza prodajne pogodbe. Tožeča stranka je v 4. točki obrazložitve tožbe navedla podlago za določitev vrednosti spornega predmeta, zato bi moralo biti sodišče prve stopnje pri izvajanju svoje pravice do prostega preudarka pri ocenitvi vrednosti predmeta v konkretnem primeru bolj previdno in zadržano.

5. Predmetni pravdni postopek ni spor o lastništvu nepremičnine, zato vrednost nepremičnine ni primerno merilo za določitev vrednosti spornega predmeta.

6. Pritožbeno sodišče je pritožbi ugodilo in sklep sodišča razveljavilo, ker je tožeča stranka prepričljivo ovrednotila svoj interes za zmago v pravdi in ima zato v takšni situaciji njena ocena vrednosti prednost, saj jo zakon izrecno opravičuje, da v primeru nedenarnih zahtevkov svoj pravni interes oceni sama (drugi odstavek 44. člena ZPP).

7. Pritožba se tako pokaže kot utemeljena, zato ji je pritožbeno sodišče ugodilo in izpodbijani sklep razveljavilo v celoti ter zadevo vrača sodišču prve sopnje v nadaljevanju postopka (3. točka 365. člena ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep I Cp 2175/2015
Sodna praksa višjih sodišč, 2015-08-19

dr. Vesna Bergant Rakočević (poroč.), Irena Veter (poroč.), Zvone Strajnar

pravdna sposobnost - prekinitev postopka - uvedba postopka za odvzem poslovne sposobnosti

Zgolj uvedba postopka odvzema poslovne sposobnosti tožniku, ki v pravdi nima pooblaščenca, ni razlog za prekinitev postopka tudi ob smiselni uporabi določbe 205. člena ZPP.

Pritožbi se ugodi in se sklep razveljavi.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom ugotovilo, da je zaradi uvedbe postopka odvzema poslovne sposobnosti tožeči stranki z dnem 15. 7. 2014 postopek prekinjen.

2. Tožnik se v pritožbi proti temu sklepu sklicuje na vse pritožbene razloge ter kršitev ustave in predlaga pritožbenemu sodišču, da sklep razveljavi. Kot bistveno navaja, da sama uvedba postopka še ni razlog za prekinitev postopka, saj stranka s samo uvedbo postopka še ni poslovno nesposobna. Tudi če bi bilo tako, bi bila stranka nesposobna šele od dneva pravnomočnosti sklepa o odvzemu poslovne sposobnosti.

3. Tožena stranka je odgovorila na pritožbo, odločitev je po njenem pravilna in zakonita, zato predlaga zavrnitev pritožbe in potrditev sklepa.

5. Sodišče prve stopnje je odločitev o prekinitvi postopka oprlo na ugotovitev, da je bil s sklepom Okrajnega sodišča v Ljubljani N 385/2014 z dne 15. 7. 2014 po uradni dolžnosti uveden postopek zaradi odvzema poslovne sposobnosti tožniku, ki v pravdi nima pooblaščenca in bi z nadaljevanjem obravnavane zadeve lahko zanj nastale škodljive posledice, če bi se izkazalo, da ni bil sposoben skrbeti za svoje procesne pravice. Zato je ugotovilo prekinitev postopka z dnem uvedbe postopka odvzema poslovne sposobnosti ob smiselni uporabi določbe 1. točke prvega odstavka 205. člena Zakona o pravdnem postopku – ZPP.

6. Postopek se po prvem odstavku 205. člena ZPP prekine le v primeru, če nastopi kateri izmed dogodkov, ki so taksativno našteti v tem členu, torej med ostalim tudi v primeru, če stranka izgubi pravdno sposobnost, pa v pravdi nima pooblaščenca. Zgolj uvedba postopka odvzema poslovne sposobnosti tožniku, ki v pravdi nima pooblaščenca, pa ni razlog za prekinitev postopka tudi ob smiselni uporabi citirane določbe ZPP. Sodišče mora res ves čas postopka po uradni dolžnosti paziti na strankino pravdno sposobnost in v primeru, če se pojavi dvom o pravdni sposobnosti stranke, kot v obravnavanem primeru, ko je zoper tožnika že uveden postopek zaradi odvzema poslovne sposobnosti, mora sodišče ukrepati po 80. in 81. členu ZPP. Dvom v poslovno in pravdno sposobnost pa ni razlog za prekinitev postopka. Prekinitve postopka namreč ni mogoče širiti izven tistih dogodkov, ki so taksativno našteti v zakonu.(1)

7. Iz navedenih razlogov je pritožbeno sodišče moralo ugoditi pritožbi in sklep razveljaviti (3. točka 365. člena ZPP).

Op. št. (1): Sklepi VSL IV Cp 1453/2010, II Cp 3952/2010, II Cp 3637/2011, enako stališče je zavzeto tudi v Komentarju dr. Rijavec k 205. členu, Pravdni postopek, Zakon s komentarjem, 2. knjiga.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep I Cp 2078/2015
Sodna praksa višjih sodišč, 2015-08-21

povrnitev stroškov - umik tožbe - potrebni stroški - strošek sodne takse za ugovor zoper sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine

Tožena stranka ni zahtevala vrnitve sodne takse po določbi 36. člena ZST-1, pač pa, da ji nasprotna stranka po načelu krivde, zaradi umika tožbe, povrne vse pravdne stroške, ki so ji nastali zaradi vložitve pravnega sredstva ugovora zoper sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine. Ker je njena zahteva utemeljena, je odločitev sodišča prve stopnje, da tožena stranka ni upravičena do povračila stroškov sodne takse za ugovor, nepravilna.

I. Pritožbi se ugodi in se sklep sodišča prve stopnje spremeni tako, da je tožeča stranka dolžna povrniti toženi stranki v roku 15 dni (poleg že prisojenega zneska stroškov postopka 119,61 EUR) še 55,00 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od prvega dne po preteku paricijskega roka dalje do plačila.

II. Tožeča stranka je dolžna povrniti toženi stranki v roku 15 dni stroške pritožbenega postopka 114,00 EUR, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi od prvega dne po izteku roka za prostovoljno plačilo.

1. Sodišče prve stopnje je sklenilo, da je tožeča stranka dolžna toženi stranki povrniti stroške postopka 119,61 EUR s pripadajočimi zakonskimi zamudnimi obrestmi.

2. Tožena stranka se proti temu sklepu pritožuje in predlaga spremembo sklepa tako, da ji pritožbeno sodišče poleg že prisojenih pravdnih stroškov prisodi še znesek 55,00 EUR, kolikor je plačala za sodno takso za ugovor. Navaja, da so določbe ZST-1, o vrnitvi sodne takse za odločitev o njenem predlogu za odmero stroškov postopka v obravnavanem primeru povsem nerelevantne.

4. Ker je tožeča stranka v tej zadevi umaknila tožbo, tožena stranka pa priglasila stroške postopka, je sodišče prve stopnje o tem odločalo na podlagi prvega odstavka 158. člena Zakona o pravdnem postopku – ZPP. Tožena stranka je po ugotovitvah sklepa upravičena do povrnitve potrebnih stroškov postopka (155. člen ZPP), ki jih je potrebno odmeriti na podlagi Zakona o odvetniški tarifi in Zakona o sodnih taksah (ZST-1). Pritožba ima prav, da v določbah prej navedenih zakonov ni podlage za odločitev, da se toženi stranki ne prizna povrnitve sodne takse za ugovor. Tožena stranka ni zahtevala vrnitve sodne takse po določbi 36. člena ZST-1, pač pa, da ji nasprotna stranka po načelu krivde, zaradi umika tožbe, povrne vse pravdne stroške, ki so ji nastali zaradi vložitve pravnega sredstva ugovora zoper sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine. Pritožbeno sodišče je zato ugodilo pritožbi in sklep prvostopenjskega sodišča tako spremenilo, da se toženi stranki prizna, poleg že prisojenih stroškov postopka, še povrnitev sodne takse za ugovor, torej še 55,00 EUR.

5. Odločitev o stroških pritožbenega postopka ima podlago v določbi 165. člena ter 154. in 155. člena ZPP. Potrebni stroški tega pritožbenega postopka znašajo 114,00 EUR in so odmerjeni v skladu z odvetniško in taksno tarifo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep II Cp 1750/2015
Sodna praksa višjih sodišč, 2015-08-21

nepopolna tožba - zavrženje tožbe - pravočasna dopolnitev tožbe

Tožeča stranka sicer ni reagirala na sklep, s katerim jo je sodišče prve stopnje pozvalo, naj dopolni predlog za izvršbo oziroma tožbo, vendar pa je že pred pozivnim sklepom vložila dve vlogi, s katerima je dopolnila tožbo. Odločitev sodišča prve stopnje, da se tožba kot nepopolna zavrže, je zato napačna.

I. Pritožbi se ugodi in se sklep sodišča prve stopnje razveljavi.

II. Odločitev o stroških pritožbenega postopka se pridrži za končno odločbo.

1. Prvo sodišče je zavrglo tožbo tožeče stranke.

2. Zoper sklep o zavrženju tožbe se pritožuje tožeča stranka, ki uveljavlja vse pritožbene razloge iz 338. člena ZPP in predlaga, da pritožbeno sodišče razveljavi izpodbijani sklep ter zadevo vrne drugemu sodniku v ponovno odločanje. Navaja, da sklep nima razlogov, saj se ne opredeli do dopolnitev tožbe, poslanih 18. 12. 2014 in 8. 1. 2015. Prvo sodišče je spregledalo navedeni vlogi. Tožba je popolna, saj navaja vrsto samostojnih in vzporednih med seboj neizključujočih pravnih temeljev, ki dokazujejo odgovornost tožene stranke za neplačilo, tudi z obrnjenim dokaznim bremenom za razbremenitev temelja, izstavljenega in s strani stečajnega upravitelja celo že priznanega računa. Prvo sodišče je z opisanom spregledom dveh vlog kršilo pravico tožeče stranke do sodnega varstva.

3. Tožena stranka v odgovoru na pritožbo predlaga njeno zavrnitev.

5. Sodišče prve stopnje je po ugovoru zoper sklep o izvršbi in odstopu zadeve pravdnemu sodišču na podlagi 108. člena ZPP izdalo sklep z dne 10. 2. 2015, s katerim je pozvalo tožečo stranko, da predlog za izvršbo, ki se obravnava kot tožba v pravdnem postopku (drugi odstavek 62. člena ZIZ), v podanem roku dopolni v skladu s 180. členom ZPP. Iz obrazložitve tega sklepa izhaja, da je prvo sodišče štelo kot nepopolno tožbo predlog za izvršbo. Ker tožeča stranka ni reagirala na ta sklep, je prvo sodišče z izpodbijanim sklepom tožbo zavrglo na podlagi 108. člena ZPP.

6. Tožeča stranka utemeljeno graja, da prvo sodišče ni upoštevalo njenih vlog z dne 18. 12. 2014 in 8. 1. 2015, s katerima je dopolnila tožbo še predno je prvo sodišče izdalo sklep z dne 10. 2. 2015. Iz razlogov izpodbijanega sklepa ne izhaja, da bi prvo sodišče upoštevalo navedeni vlogi tožeče stranke. Ker je tožeča stranka s tema vlogama dopolnila tožbo, prvo sodišče ni imelo podlage za izdajo izpodbijanega sklepa.

7. Pritožbeno sodišče je zato ugodilo pritožbi ter razveljavilo izpodbijani sklep (3. točka 365. člena ZPP). Pritožbeno sodišče ni sledilo predlogu tožeče stranke za postopanje po 356. členu ZPP, ker za to ni bilo podlage.

8. Odločitev o stroških pritožbenega postopka je bila pridržana za končno odločbo (tretji odstavek 165. člena ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep Rg 251/2015
Sodna praksa višjih sodišč, 2015-06-10

Renata Horvat (preds.), Nada Mitrović (poroč.), Vesna Jenko

Okrožno sodišče ni pristojno za sojenje v premoženjskem sporu med fizično osebo (tožeča stranka kot odvetnik ima status zasebnika) in gospodarsko družbo.

Za sojenje v tem sporu je pristojno Okrajno sodišče v Ljubljani.

1. Okrožno sodišče v Ljubljani, ki mu je bila zadeva odstopljena v odločanje na podlagi sklepa Okrajnega sodišča v Ljubljani VL 130502/2014 z dne 29. 1. 2015, je sprožilo pred Višjim sodiščem v Ljubljani spor o pristojnosti, ker meni, da je za sojenje o denarni terjatvi, nižji od 20.000,00 EUR, po tožbi tožeče stranke, ki je fizična oseba, ni pa oseba s statusom samostojnega podjetnika, stvarno pristojno odločati okrajno in ne okrožno sodišče.

2. Za odločanje v tem sporu je pristojno odločati Okrajno sodišče v Ljubljani.

3. Okrajna sodišča so pristojna za sojenje v sporih o premoženjskopravnih zahtevkih, če vrednost spornega predmeta ne presega 20.000,00 EUR (prvi odstavek 30. člena ZPP). Okrožno sodišče bi bilo pristojno odločati v tem sporu ne glede na vrednost spornega predmeta, če bi šlo za gospodarski spor (7. točka drugega odstavka 32. člena ZPP). Ker pa v konkretnem primeru po nobenem kriteriju ne veljajo pravila postopka v gospodarskem sporu iz 481. do 484. člena ZPP, okrožno sodišče ni pristojno za sojenje v premoženjskem sporu med fizično osebo (tožeča stranka kot odvetnik ima status zasebnika) in gospodarsko družbo. S tem pa se izkaže, da Okrajno sodišče v Ljubljani zadeve ni pravilno odstopilo v reševanje Okrožnemu sodišču v Ljubljani. Višje sodišče je odločilo v sporu o pristojnosti med sodiščema s svojega območja na podlagi določbe prvega odstavka 25. člena ZPP.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep Rg 188/2015
Sodna praksa višjih sodišč, 2015-05-07

Franc Seljak (preds.), Tadeja Zima Jenull (poroč.), Magda Teppey

spor o pristojnosti - gospodarski spor - subjektivni kriterij - fizična oseba - vrednost spornega predmeta

Tožeča stranka je fizična oseba, zato ne gre za gospodarski spor in je zanj glede na vrednost spornega predmeta pristojno okrajno sodišče.

Za odločanje v tej zadevi je stvarno in krajevno pristojno Okrajno sodišče v Domžalah.

1. Okrožno sodišče v Ljubljani je prejelo v reševanje zadevo tožeče stranke proti toženi stranki zaradi plačila 1.354,40 EUR s pripadki po sklepu Okrajnega sodišča v Ljubljani – Centralnega oddelka za verodostojno listino opr. št. VL 155384/2014 z dne 30.1.2015. S tem sklepom je izvršilno sodišče v 2. točki izreka odločilo, da bo po razveljavitvi sklepa o izvršbi v delu, v katerem je bila dovoljena izvršba, o zahtevku in stroških v pravdnem postopku odločalo Okrožno sodišče v Ljubljani.

2. Okrožno sodišče v Ljubljani je v skladu z določilom prvega odstavka 24. člena in prvega odstavka 25. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) sprožilo spor o pristojnosti, ker je menilo, da tožeča stranka ni gospodarski subjekt, ampak je fizična oseba. Zato tožeča stranka ni oseba iz 1. točke prvega odstavka 481. člena ZPP. Konkretni spor torej ne izpolnjuje subjektivnega kriterija (kriterija strank za gospodarski spor iz prvega odstavka 481. člena ZPP). prav tako pa je sodišče sklepalo, da njegova pristojnost ni podana po določbah 483. in 484. člena ZPP (objektivni kriterij). Glede na vrednost spornega predmeta pa za odločanje ni pristojno okrožno, ampak okrajno sodišče (prvi odstavek 30. člena ZPP), ker vrednost spornega predmeta ne presega 20.000,00 EUR.

4. Iz podatkov spisa izhaja, da je tožeča stranka fizična oseba in torej ni oseba iz 1. točke prvega odstavka 481. člena ZPP. Glede na vrednost spornega predmeta je v skladu z določilom 30. člena ZPP za odločanje v obravnavani zadevi stvarno pristojno Okrajno sodišče, v skladu z določilom 48. člena ZPP, pa je krajevno pristojno Okrajno sodišče v Domžalah.

5. Sodišče druge stopnje je zato predlogu Okrožnega sodišča v Ljubljani ugodilo in odločilo kot izhaja iz izreka tega sklepa (prvi odstavek 25. člena ZPP).

ZPP člen 24, 25, 25/1, 30, 30/1, 48, 481, 481/1, 481/1-1, 483, 484.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep II Cpg 651/2015
Sodna praksa višjih sodišč, 2015-05-06

pritožba - pravočasnost pritožbe - napoved pritožbe - spor majhne vrednosti

Stranka mora pritožbo zoper sodbo s skrajšano obrazložitvijo napovedati v roku 8 dne od vročitve sodbe.

Pritožba tožene stranke se zavrne in se izpodbijani sklep potrdi.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom kot prepozno zavrglo napoved pritožbe tožene stranke z dne 22. 1. 2015.

2. Tožena stranka je zoper sklep pravočasno vložila pritožbo, v kateri ni konkretizirala pritožbenih razlogov v smislu prvega odstavka 338. člena Zakona o pravdnem postopku - ZPP. Stroškov pritožbenega postopka ni priglasila.

3. Tožeča stranka je na pritožbo odgovorila. Stroškov odgovora na pritožbo ni priglasila.

5. Iz podatkov v spisu izhaja, da je sodišče prve stopnje 9. 1. 2015 izdalo sodbo s skrajšano obrazložitvijo (prvi odstavek 496. člena ZPP). Stranka, ki namerava zoper takšno sodbo vložiti pritožbo, jo mora napovedati v roku osmih dneh od prejema te sodbe (tretji odstavek 496. člena ZPP). Na to procesno posebnost je bila tožena stranka opozorjena v pravnem pouku sodbe, ki je bila toženi stranki osebno vročena 13. 1. 2015 (vročilnica, pripeta k red. št. 22). Kot izhaja iz dohodnega zaznamka v spisu, je tožena stranka vlogo, s katero je napovedala pritožbo (čeprav jo je poimenovala že kot pritožba), priporočeno poslala sodišču dne 22. 1. 2015. Glede na to, da ji je bila sodba vročena 13. 1. 2015 in se je osemdnevni rok iztekel z dnem 21. 1. 2015, je bila napoved pritožbe prepozna. Ob povedanem se odločitev sodišča prve stopnje, ko je napoved pritožbe zavrglo, izkaže za pravilno.

6. Višje sodišče ugotavlja, da tožena stranka gornjih ugotovitev obeh sodišč niti ne izpodbija, temveč navaja, da bo celoten znesek poravnala do 31. 3. 2015 in da sta pravdni stranki v dogovoru, ter da bosta sklenili zunajsodno poravnavo, zaradi česar je zahtevek tožeče stranke neutemeljen. S temi pritožbenimi navedbami tožena stranka ne more uspeti, saj niso pravno pomembne za presojo pravilnosti in zakonitosti izpodbijanega sklepa.

7. Glede na navedeno pritožba ni utemeljena, in ker niso podani pritožbeni razlogi, na katere višje sodišče pazi po uradni dolžnosti, jo je višje sodišče zavrnilo in izpodbijani sklep potrdilo (2. točka 365. člena ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep Rg 244/2015
Sodna praksa višjih sodišč, 2015-06-03

Renata Horvat (preds.), Vesna Jenko (poroč.), Nada Mitrović

spor o pristojnosti - zbornica - subjektivni kriterij za gospodarske spore - pristojnost okrajnega sodišča - spori o premoženjskopravnih zahtevkih - vrednost spornega predmeta

Tožeča stranka je zbornica in zato ne izpolnjuje subjektivnega kriterija za gospodarske spore iz 1. odstavka 481. člena ZPP.

Za odločanje v predmetni zadevi je stvarno in krajevno pristojno Okrajno sodišče v Ljubljani.

1. Po vloženem ugovoru zoper sklep o izvršbi, izdan na podlagi verodostojne listine, je izvršilno sodišče s sklepom VL 160153/2014 z dne 13. 1. 2015 sklep o izvršbi z dne 25. 11. 2014 razveljavilo v delu, v katerem je dovoljena izvršba, in zadevo odstopilo zaradi odločanja o zahtevku in stroških Okrožnemu sodišču v Ljubljani.

2. Okrožno sodišče v Ljubljani je sprožilo spor o pristojnosti, ker meni, da tožeča stranka ni nobeden od subjektov iz 481. člena ZPP, za katere se uporabljajo pravila o postopku v gospodarskih sporih. Meni tudi, da njegova pristojnost ni podana niti po določbah 483. in 484. člena ZPP in da je zato za odločanje v obravnavanem sporu stvarno in krajevno pristojno Okrajno sodišče v Ljubljani.

3. Za odločanje v predmetnem sporu je stvarno in krajevno pristojno Okrajno sodišče v Ljubljani.

4. Pritožbeno sodišče ugotavlja, da je tožeča stranka zbornica in da zato ne izpolnjuje subjektivnega kriterija za gospodarske spore iz prvega odstavka 481. člena ZPP. Iz ugovora tožene stranke (prej dolžnika) zoper sklep o izvršbi, izdan na podlagi verodostojne listine, tudi ne izhaja, da bi šlo po vsebini za katerega od sporov iz 482. in 483. člena ZPP. Ker pa so po prvem odstavku 30. člena ZPP okrajna sodišča pristojna za sojenje v sporih o premoženjskopravnih zahtevkih, če vrednost spornega predmeta ne presega 20.000,00 EUR, v obravnavanem primeru pa je vrednost spornega predmeta 50,00 EUR, je za sojenje v predmetni zadevi stvarno in glede na sedež tožene stranke (48. člen ZPP) krajevno pristojno Okrajno sodišče v Ljubljani.

5. Pritožbeno sodišče je v sporu o pristojnosti odločilo na podlagi prvega odstavka 25. člena ZPP.

ZPP člen 30, 30/1, 48, 481, 481/1, 481/1-1, 482, 483.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.