VSC sklep I Ip 471/2016
Sodna praksa višjih sodišč, 2016-12-07

Branko Vitez (preds.), Zdenka Pešec (poroč.), Irena Leskovšek Jurjec

IZVRŠILNO PRAVO - OBLIGACIJSKO PRAVO - CIVILNO PROCESNO PRAVO

zastaranje terjatve - ugovor zastaranja - trditveno breme stranke

Na zastaranje se v skladu s tretjim odstavkom 335. člena OZ sodišče ne sme ozirati, če se dolžnik nanj ne sklicuje.

Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je z v uvodu navedenim sklepom zavrnilo ugovor dolžnice zoper sklep z dne 2. 3. 2016 (I. točka izreka). Sklenilo je še, da dolžnica sama nosi svoje stroške ugovornega postopka (II. točka izreka). Ugotovilo je, da se je v postopku I 69/2016 nadaljevala izvršba z izdanim sklepom z dne 2. 3. 2016 iz izvršbe po sklepu o izvršbi I 284/2008 z dne 22. 4. 2008. Obe sta bili dovoljeni in vodeni zoper fizično osebo, ne s.p. Iz vpogleda v sodbo Okrožnega sodišča v Celju P 1087/2001 z dne 15. 10. 2007 gre povzeti, da je dolžnica že tedaj podala ugovor pasivne legitimacije iz enakega razloga, da ne gre za osebno, temveč poslovno terjatev z navedbami, da je sklenila pogodbo v svojstvu s.p. in ne kot fizična oseba ter zahtevala zavrnitev tožbenega zahtevka, kateremu sodišču ni ugodilo in ga je zavrnilo. Stečajni postopek Okrožnega sodišča v Celju St 1355/2008, na katerega opozarja dolžnica, se je vodil zoper s.p., zato ni sledilo trditvi dolžnice, da se je vodil zoper fizično osebo. Poslovna razmerja iz podjetniške dejavnosti se dokončno uredijo v stečajnem postopku s celotnim ali delnim poplačilom ali brez poplačila za tiste upnike, ki so prijavili terjatve v stečajnem postopku. Drugačna pa je situacija z osebnimi terjatvami, kjer dolžnik kot fizična oseba ne preneha in te terjatve še naprej obstoje ter je vse neporavnane terjatve iz takih razmerij mogoče uveljavljati tudi po zaključku stečaja.

2. Zoper ta sklep sodišča prve stopnje vlaga dolžnica pritožbo, naslovljeno kot ugovor, brez navedbe pritožbenih razlogov po prvem odstavku 338. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju: ZPP) v zvezi s prvim odstavkom 366. člena ZPP in 15. členom Zakona o izvršbi in zavarovanju (v nadaljevanju: ZIZ). V pritožbi navaja, da je upnikova terjatev zapadla v plačilo 9. 11. 2007. Od zapadlosti v plačilo do vložitve izvršilnega predloga je preteklo kar nekaj let, zato skladno s 346. členom in naslednjih Obligacijskega zakonika (OZ) v zvezi s 15. členom ZIZ podaja ugovor zastaranja.

3. Upnik je odgovoril na pritožbo. V odgovoru navaja, da je bila terjatev priznana s sodbo Okrožnega sodišča P 1087/2001 z dne 15. 10. 2007, ki je postala pravnomočna in izvršljiva 9. 11. 2007. Pred iztekom 10-letne zastaralne dobe je upnica 16. 4. 2008 podala predlog za izvršbo, kateremu je Okrajno sodišče v Žalcu  sledilo ter 22. 4. 2008 izdalo sklep. Izvršilni postopek je še vedno v teku in se pod I 69/2016 nadaljuje na nepremičnine v lasti dolžnice. Terjatev upnika ne more biti zastarana. Poleg tega pritožbene navedbe predstavljajo nedovoljeno pritožbeno novoto in so neupoštevne.

5. Dolžnica ni podala ugovora zastaranja pred sodiščem prve stopnje v pravočasnem ugovoru zoper sklep o nadaljevanju izvršbe z novim sredstvom - nepremičninami z dne 2. 3. 2016. Na zastaranje se v skladu s tretjim odstavkom 335. člena OZ sodišče ne sme ozirati, če se dolžnik nanj ne sklicuje. Zato predstavlja ugovor zastaranja nedopustno pritožbeno novoto, ki je sodišče druge stopnje ni moglo upoštevati (prvi odstavek 337. člena ZPP v zvezi s četrtim in šestim odstavkom 286. člena ZPP in 15. členom ZIZ). Tudi sicer je v skladu s 365. členom OZ zastaranje pretrgala vložitev predloga za izvršbo 18. 4. 2008 v zadevi I 284/2008, v kateri je sodišče prve stopnje izdalo sklep o izvršbi z dne 22. 8. 2008. Dokler teče sodni postopek zoper dolžnico, zastaralni rok ne teče. Razlogov sodišča prve stopnje o zavrnitvi njenega ugovora glede prenehanja terjatve zaradi končanega stečaja nad dolžnico kot s.p. v pritožbi ne izpodbija.

6. V postopku na prvi stopnji ni bila storjena nobena od tistih bistvenih kršitev določb pravdnega postopka, na obstoj katerih pazi sodišče druge stopnje po uradni dolžnosti (drugi odstavek 350. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 366. člena ZPP in 15. členom ZIZ). Sodišče druge stopnje je zato na podlagi 353. člena ZPP v zvezi z drugo točko 365. člena ZPP in 15. členom ZIZ zavrnilo pritožbo dolžnice kot neutemeljeno in potrdilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.