VSL sklep III Ip 5318/2013
Sodna praksa višjih sodišč, 2013-12-04

Tjaša Potparič Janežič (preds.), Irena Balažic (poroč.), Urška Jordan

IZVRŠILNO PRAVO - ZAVAROVANJE TERJATEV - OBLIGACIJSKO PRAVO - OSEBNOSTNE PRAVICE

zavarovanje nedenarne terjatve - ureditvena začasna odredba - pogoji za izdajo začasne odredbe - poseg v osebnostne pravice - nastanek težko nadomestljive škode

Ureditveno oziroma regulacijsko začasno odredbo za zavarovanje nedenarne terjatve sodišče v skladu z 272. členom ZIZ in skladno z usmeritvami, ki jih je postavilo Ustavno sodišče z odločbo št. Up-275/97 z dne 16. 7. 1997, izda, če upnik poleg obstoja terjatve verjetno izkaže še obstoj ene izmed predpostavk iz 2. oziroma 3. alineje 2. odstavka 272. člena ZIZ. Predpostavka iz 3. alineje 2. odstavka 272. člena ZIZ je vsebinsko podobna možnosti, ki jo upniku daje 3. odstavek 272. člena v zvezi s 3. odstavkom 270. člena ZIZ, pri čemer uporaba tudi te določbe ni izključena.

Pritožbi se ugodi, sklep se razveljavi in se zadeva vrne sodišču prve stopnje v nov postopek.

1. Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje zavrnilo predlog za zavarovanje z začasno odredbo, v katerem je upnik predlagal, da se dolžniku naloži takojšnja umaknitev članka z dne 14. 9. 2013 z naslovom s spletne strani X in da se mu izrecno prepove v oziroma na kateremkoli mediju, katerega izdajatelj je, objavljati prispevke, članke in navedbe z vsebino kot celoto, kot je vsebovana v prej navedenem članku, pri čemer je predlagal za kršitev prepovedi in zapovedi denarno kazen v višini 10.000,00 EUR.

2. Upnik se je po pooblaščenki zoper sklep pravočasno pritožil iz vseh pritožbenih razlogov in predlaga spremembo izpodbijanega sklepa tako, da se predlogu za izdajo začasne odredbe v delu, v katerem ni bil pravnomočno zavrnjen, ugodi z ustrezno stroškovno posledico, podrejeno pa, da pritožbi ugodi, izpodbijani sklep razveljavi in zadevo vrne v ponovno odločanje. Napada obrazložitev v izpodbijanem sklepu, da upnik pogojev iz tretjega odstavka 272. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju (v nadaljevanju ZIZ) ni zatrjeval. Ponavlja trditve iz predloga, s katerimi to ugotovitev izpodbija. Izpodbija tudi razloge sodišča prve stopnje o neizpolnitvi pogoja iz drugega odstavka 272. člena ZIZ in očita, da postavlja višje pogoje od tistih, ki jih določa zakon. Podrobno navaja razloge, iz katerih se z obrazložitvijo ne strinja. Priglaša stroške pritožbenega postopka.

4. Sodišče prve stopnje je v izpodbijanem sklepu ugotovilo obstoj pogoja za izdajo začasne odredbe iz prvega odstavka 272. člena ZIZ (verjeten izkaz terjatve iz 134. člena Obligacijskega zakonika) v zvezi s člankom, objavljenim 14. 9. 2013, predlog pa je zavrnilo iz razloga, da upnik ni izkazal pogoja iz drugega odstavka istega člena, ki mora biti kumulativno podan, medtem ko pogoja iz tretjega odstavka istega člena naj ne bi zatrjeval.

5. V predmetni zadevi je upnik predlagal izdajo t. i. ureditvene oziroma regulacijske začasne odredbe za zavarovanje nedenarne terjatve, ki jo sodišče v skladu z 272. členom ZIZ in skladno z usmeritvami, ki jih je postavilo Ustavno sodišče z odločbo št. Up-275/97 z dne 16. 7. 1997, izda, če upnik poleg obstoja terjatve verjetno izkaže še obstoj ene izmed predpostavk iz druge oziroma tretje alineje drugega odstavka 272. člena ZIZ. Predpostavka iz tretje alineje drugega odstavka 272. člena ZIZ je vsebinsko podobna možnosti, ki jo upniku daje tretji odstavek 272. člena v zvezi s tretjim odstavkom 270. člena ZIZ, pri čemer uporaba tudi te določbe ni izključena.

6. Višje sodišče se strinja s pritožbenim uveljavljanjem, da sodišče prve stopnje v navedbah predloga za izdajo začasne odredbe ni imelo podlage za zaključek, da upnik ne zatrjuje pogojev iz tretjega odstavka 272. člena ZIZ. Upnik je namreč v tretjem odstavku na 5. strani predloga za izdajo začasne odredbe izrecno navedel, da dolžnik z izdano začasno odredbo ne bi utrpel škode, saj je edina sankcija zanj ta, da ne poroča na način, s katerim bi posegal v upnikove osebnostne pravice (interes dobička, do katerega bi prišlo zaradi senzacionalističnega pisanja, vsekakor ne opravičuje posega v osebnostne pravice). Sodišče prve stopnje bi moralo te navedbe predloga oceniti, bodisi z vidika obstoja predpostavke iz tretje alineje drugega odstavka 272. člena ZIZ bodisi z vidika možnosti, ki jo upniku daje tretji odstavek 272. člena v zvezi s tretjim odstavkom 270. člena ZIZ. Ker je navedene pomembne trditve upnika prezrlo, je pritožba že iz tega razloga utemeljena in je treba sklep razveljaviti ter zadevo vrniti sodišču prve stopnje v nov postopek (3. točka 365. člena Zakona o pravdnem postopku, v nadaljevanju ZPP, v zvezi s 15. členom ZIZ).

7. Ne glede na navedeni razlog razveljavitve izpodbijanega sklepa pa se višje sodišče tudi ne strinja z oceno sodišča prve stopnje, da upnik ni izkazal za verjetno predpostavke iz druge alineje drugega odstavka 272. člena ZIZ, torej da je odredba potrebna, da se prepreči nastanek težko nadomestljive škode. Pri presoji obstoja pogojev za izdajo regulacijske začasne odredbe je treba upoštevati posebnosti te odredbe in zaradi njene narave restriktivno presojati obstoj pogojev zanjo, vendar pa je po drugi strani treba upoštevati tudi vrsto in naravo kršitve, zaradi katere naj se terjatev upnika zavaruje z začasno odredbo. Namen predlagane začasne odredbe je preventiven. Pisanje o upniku na spletni strani, dostopni širokemu krogu bralcev, na način, ki pomeni negativno vrednotenje, namen pisanja pa presega dopustno informiranje javnosti ter kritiko upnikovega dela, je poseg v čast in dobro ime upnika, ki lahko povzroči negativne posledice v njegovem poslovnem in zasebnem življenju. Tovrstno škodo je težko popraviti, veča pa se z vsakim obiskom spletnega portala. Škoda pri posegih v osebnostne pravice niti ni vedno merljiva niti je ni vedno mogoče zatrjevati s konkretnimi (vnaprej predvidenimi) dejstvi, zato prestroga razlaga tega pravnega standarda v zvezi s kršitvami osebnostnih pravic, prav zaradi njihove narave, ni utemeljena.

8. Odločitev o stroških pritožbenega postopka temelji na tretjem odstavku 165. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.