VSL sodba II Cp 2657/2014
Sodna praksa višjih sodišč, 2014-11-11

postopek v sporih majhne vrednosti - navajanje dejstev in dokazov

V postopku v sporih majhne vrednosti mora tožeča stranka navajati vsa dejstva in predlagati vse dokaze v tožbi oziroma, če se je postopek začel z vložitvijo predloga za izvršbo na podlagi verodostojne listine, v prvi pripravljalni vlogi.

Pritožba se zavrne in sodba v izpodbijanem zavrnilnem delu, potrdi.

1. Z izpodbijano sodbo je sodišče prve stopnje razsodilo, da sklep o izvršbi Okrajnega sodišča v Ljubljani VL 158951/2013 z dne 10.10.2013 ostane v veljavi v prvem odstavku izreka za plačilo glavnice v višini 155,28 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od posameznih zneskov, kot so razvidni iz tega dela izreka sodbe, ter v tretjem odstavku izreka za plačilo izvršilnih stroškov v znesku 26,40 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 7.11.2013 dalje do plačila (I. točka izreka); v preostalem delu prvega in tretjega odstavka izreka sklep o izvršbi razveljavilo in tožbeni zahtevek v tem delu zavrnilo (II. točka izreka); odločilo, da je toženec dolžan v roku osem dni tožeči stranki povrniti nadaljnje stroške postopka v znesku 6,00 EUR, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi.

2. Zoper zavrnilni del sodbe je tožeča stranka vložila pravočasno pritožbo zaradi absolutne bistvene kršitve določb pravdnega postopka po 14. in 15. točki drugega odstavka 339. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) in napačne uporabe materialnega prava in predlagala, da pritožbeno sodišče pritožbi ugodi in izpodbijano sodbo spremeni tako, da sklep o izvršbi v celoti obdrži v veljavi, podrejeno pa sodbo v izpodbijanem delu razveljavi in v tem obsegu vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje. Navaja, da v izpodbijanem obsegu v sodbi manjkajo razlogi o odločilnem dejstvu, izrek in obrazložitev izpodbijanega dela sodbe sta v nasprotju s podatki in vlogami v spisu. Dveh pisnih vlog sodišče sploh ni upoštevalo - toženec je dne 5.6.2014 vložil odgovor na dopolnitev tožbe, na to vlogo je tožeča stranka, po pozivu sodišča, dne 20.6.2014 odgovorilo. Ne ene ne druge vloge sodišče prve stopnje ni obravnavalo. Sodišče bi moralo vse trditve in dokazila tožeče stranke šteti kot nesporna in ne le nekaterih, sodišče pa se je spustilo v razpravljanje neprerekanih dejstev. Spregledalo je, da je že po izdaji sodne odločbe 9.6.2014, pozvalo tožečo stranko naj na navedbe toženca odgovori. Tožeča stranka je v dopolnitvi tožbe z dne 25.4.2014 in drugi vlogi z dne 20.6.2014 in povzela 24 verodostojnih listin in pojasnila, na katero vtoževano obdobje se obračun prispevka v rezervni sklad nanaša. Temu toženec ni konkretno ugovarjal, zato bi moralo sodišče prve stopnje sklep o izvršbi v celoti obdržati v veljavi.

5. Sodišče prve stopnje ni zagrešilo očitanih absolutnih bistvenih kršitev določb pravdnega postopka. Sodba ima razloge o odločilnih dejstvih, ti razlogi niso nejasni ali med seboj v nasprotju, o odločilnih dejstvih tudi ni nasprotja med tem, kar se navaja v razlogih sodbe o vsebini listin in med samimi temi listinami. Protispisna je pritožbena trditev, da je tožeča stranka v spis vložila več kot eno vlogo. V konkretni zadevi je vložila, po pozivu sodišča, dopolnitev tožbe dne 14.3.2014 (list. št. 40). Kljub pozivu na odgovor, toženec na to vlogo ni odgovoril, zato je sodišče prve stopnje v nadaljevanju dne 9.6.2014 izdalo izpodbijano sodbo. Po njeni izdaji pravdnih strank ni pozivalo na dopolnitev navedb.

6. Tožbeni zahtevek predstavlja zahtevo za plačilo neplačanih prispevkov v rezervni sklad (119. člen Stvarnopravnega zakonika). Po pozivu sodišča v zvezi z ugovorom toženca (zoper sklep o izvršbi), da mu ni jasno, za katere zneske ga upnik bremeni, je tožeča stranka v dopolnitvi tožbe izrecno in jasno pojasnila, da toženca terja za plačilo neplačanih prispevkov v rezervni sklad za čas od septembra 2012 do vključno avgusta 2013 in to v višini 12,94 EUR mesečno. V okviru tako jasne trditvene podlage, je sodišče prve stopnje pravilno razsodilo, da gre tožeči stranki 155,28 EUR in ne zahtevanih 258,58 EUR. Utemeljeno je zaključilo, da tožeča stranka ni zmogla trditvene podlage za pojasnilo, kaj predstavlja razlika v višini 103,52 EUR in tudi pravilno pojasnilo, da predloženi dokazi manjkajoče trditvene podlage ne morejo nadomestiti (7., 212. člen ZPP). Odločitev je tako tudi materialnopravno pravilna.

7. Pritožbeno sodišče je glede na povedano pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno in sodbo v izpodbijanem zavrnilnem delu, potrdilo (353. člen ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.