VSC sklep I Ip 382/2013
Sodna praksa višjih sodišč, 2013-09-06

izvršilni postopek - procesna dejanja - strokovni sodelavec - zakoniti sodnik - nepravilna sestava sodišča - predlog za omejitev izvršbe

Ker je izpodbijani sklep, s katerim je sodišče prve stopnje zavrnilo dolžnikov predlog za omejitev izvršbe, nepravilno, tj. v nasprotju z drugim in tretjim odstavkom 6. člena ZIZ izdala višja pravosodna svetovalka, ga je moralo pritožbeno sodišče razveljaviti ter zadevo vrniti sodišču prve stopnje v nov postopek, v katerem bo moralo sodišče prve stopnje navedeno kršitev odpraviti z odločitvijo o dolžnikovem predlogu za omejitev izvršbe po zakonitem sodniku.

Pritožbi se ugodi, sklep sodišča prve stopnje se v točkah 1 in 2 izreka razveljavi, zadeva pa se v tem obsegu vrne sodišču prve stopnje v nov postopek. Odločitev o stroških pritožbenega postopka se pridrži za končno odločbo.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje zavrnilo dolžnikov predlog za omejitev izvršbe (1. točka izreka) ter sklenilo, da dolžnik sam nosi svoje stroške pritožbenega postopka (2. točka izreka). Sklenilo je tudi, da upnik nosi svoje stroške odgovora na pritožbo (3. točka izreka).

Odločitev sodišča prve stopnje v točki 1 in 2 izreka s pravočasno pritožbo izpodbija dolžnik iz vseh pritožbenih razlogov po prvem odstavku 338. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) v zvezi s prvim odstavkom 366. člena ZPP in s 15. členom Zakona o izvršbi in zavarovanju (v nadaljevanju ZIZ). V njej navaja, da bi v skladu z drugim odstavkom 34. člena ZIZ sodišče prve stopnje moralo opraviti primerjavo med terjatvijo in sredstvi oziroma predmeti izvršbe. Poudarja, da znaša višina izterjevane terjatve 3.760,25 EUR, v ugovoru pa je navedel, da se terjatev obročno odplačuje in da bo nesporno dokončno realizirana z rubežem plače, saj je dolžnik v delovnem razmerju pri Ministrstvu za obrambo. Premičninska izvršba je zato nepotrebna, saj bi dolžniku povzročila dodatne enormne stroške, ki glede na realizacijo izvršbe z drugim sredstvom izvršbe niso potrebni, prav tako bi mu nastala nepopravljiva škoda. Sodišče prve stopnje prav tako ni preverilo, koliko dolga je dolžnik že poplačal in koliko dolga je bilo že poplačanega z rubežem plače. Sodišču prve stopnje očita še bistveno kršitev določb postopka, ker svoje odločitve ni utemeljilo. Pritožbenemu sodišču predlaga spremembo oziroma razveljavitev izpodbijane odločitve ter vrnitev zadeve v nov postopek sodišču prve stopnje ter priglaša stroške pritožbenega postopka.

Pritožbeno sodišče je ob preizkusu izpodbijane odločitve, ki ga je dolžno opraviti po uradni dolžnosti (drugi odstavek 350. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 366. člena ZPP in s 15. členom ZIZ), ugotovilo, da je sodišče prve stopnje zagrešilo bistveno kršitev določb postopka po 1. točki drugega odstavka 339. člena ZPP v zvezi prvim odstavkom 366. člena ZPP in s 15. členom ZIZ, saj ni bilo pravilno sestavljeno.

Izpodbijani sklep, s katerim je sodišče prve stopnje zavrnilo dolžnikov predlog za omejitev izvršbe, je izdala višja pravosodna svetovalka.

V skladu z drugim in tretjim odstavkom 6. člena ZIZ lahko v izvršilnem postopku strokovni sodelavci in sodniški pomočniki: vodijo izvršilni postopek in odločajo o predlogu za izvršbo za izterjavo denarnih terjatev, o predlogu za izterjavo denarnih terjatev z drugimi ali dodatnimi izvršilnimi sredstvi ali predmeti, izdajajo sklepe in odredbe o predujmih, varščinah, stroških postopka, o sodnih taksah, o ustavitvah postopka in druge vmesne procesne sklepe, opravljajo posamezna dejanja zunaj naroka in po odredbi sodnika odločajo tudi o ugovorih zoper sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine. Strokovni sodelavci lahko po odredbi sodnika tudi: vodijo naroke, razen narokov za javne dražbe, ter odločajo o zahtevi za obračun plačila za delo in stroškov izvršitelja, zahtevi za obračun terjatve in delitvi kupnine iz prodanih stvari upnikom.

Med zgoraj navedenimi procesnimi dejanji, ki jih v izvršilnem postopku lahko opravljajo strokovni sodelavci (višji pravosodni svetovalci), torej ni odločanja o predlogih za omejitev izvršbe, kar pomeni, da takšne odločitve le-ti samostojno ne morejo sprejeti.

Zaradi opisanega ravnanja sodišča prve stopnje, ki predstavlja absolutno bistveno kršitev določb pravdnega postopka po 1. točki drugega odstavka 339. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 366. člena ZPP in s 15. členom ZIZ, saj je izpodbijano odločitev o zavrnitvi dolžnikovega predloga za omejitev izvršbe sprejela oseba, ki ni sodnik, je moralo pritožbeno sodišče izpodbijani sklep razveljaviti ter zadevo vrniti sodišču prve stopnje v nov postopek (3. točka 365. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 354. člena ZPP, prvim odstavkom 366. člena ZPP ter s 15. členom ZIZ), v katerem bo moralo sodišče prve stopnje navedeno kršitev odpraviti z odločitvijo o dolžnikovem predlogu za omejitev izvršbe po zakonitem sodniku.

Ob ugotovljeni bistveni kršitvi določb postopka se pritožbeno sodišče do pritožbenih navedb dolžnika po vsebini ni opredeljevalo.

Odločitev o stroških pritožbenega postopka se v skladu s tretjim odstavkom 165. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ pridrži za končno odločitev.

Zakon o izvršbi in zavarovanju (1998) - ZIZ  - člen 6, 6/2, 6/3

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 339, 339/2, 339/2-1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.