TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSL sodba I Cp 1871/2012
Sodna praksa višjih sodišč, 2013-01-07

spor majhne vrednosti - sodba na podlagi pripoznave - opustitev odgovora na tožbo

Pred izdajo sodbe na podlagi pripoznave sodišču ni potrebno preverjati, ali iz zatrjevanih dejstev izhaja utemeljenost tožbenega zahtevka, ampak le, ali so izpolnjene procesne predpostavke za izdajo sodbe in ali gre za zahtevek, s katerim stranke ne morejo prosto razpolagati.

I. Pritožba se zavrne in se izpodbijana sodba sodišča prve stopnje potrdi.

II. Tožeča stranka nosi svoje stroške pritožbenega postopka sama.

1.Z izpodbijano sodbo je sodišče toženi stranki naložilo, da je tožeči dolžna plačati 1.261,26 EUR s pripadki in ji povrniti pravdne stroške v višini 264,17 EUR, v primeru zamude z zamudnimi obrestmi.

2. Zoper sodbo se je pritožila tožena stranka, ki v obrazložitvi pritožbe navaja, da je sodbo prejela 2. 3. 2012 in se z njo ne strinja, ker je dne 9. 3. 2012 tožeči stranki nakazala 180,18 EUR.

3. Tožeča stranka je na pritožbo odgovorila in predlagala, naj jo sodišče zavrne, ker tožena stranka v sporu majhne vrednosti na tožbo ni odgovorila.

5. Specialna določba posebnega postopka v sporih majhne vrednosti določa, da sodišče brez nadaljnjega obravnavanja izda sodbo, s katero ugodi zahtevku, če tožena stranka, ki ji je bila tožba pravilno vročena, ne odgovori na tožbo in so izpolnjeni pogoji iz 316. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP). Zakon o pravdnem postopku zaradi pasivnosti tožene stranke postavlja neizpodbojno domnevo o pripoznavi tožbenega zahtevka (prvi odstavek 453.a člena ZPP). Pred izdajo sodbe prvostopenjskemu sodišču ni potrebno preverjati, ali iz zatrjevanih dejstev izhaja utemeljenost tožbenega zahtevka, ampak le, ali so izpolnjene procesne predpostavke za izdajo sodbe in ali gre za zahtevek s katerim stranke ne morejo prosto razpolagati.

6. V obravnavani zadevi ne gre za zahtevek, ki nasprotuje prisilnim prepisom ali moralnim pravilom. Tožba s prilogami je bila toženi stranki pravilno vročena, z izrecnim opozorilom, da opustitev odgovora na tožbo, v sporu majhne vrednosti, povzroči fikcijo pripoznave zahtevka. Tožena stranka odgovora na tožbo v zakonskem roku ni podala, zato je sodišče prve stopnje pravilno izdalo sodbo, s katero je v celoti ugodilo tožbenemu zahtevku. Pritožbena navedba, da je tožena stranka svoj dolg delno poravnala po prejemu sodbe, ni relevantna za odločitev o pritožbi zoper sodbo na podlagi pripoznave (tretji odstavek 338. člena ZPP v zvezi s 442. členom ZPP).

7. Pritožba tožene stranke ni utemeljena in jo je pritožbeno sodišče zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje (353. člen v zvezi s 442. členom ZPP).

8. Tožeča stranka do povrnitve stroškov v zvezi z odgovorom na tožbo ni upravičena. Ti za pravdo niso bili potrebni, saj odgovor ni pripomogel k rešitvi te zadev (prvi odstavek 155. člena v zvezi s 442. členom ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep I Cp 3666/2012
Sodna praksa višjih sodišč, 2013-01-09

ZZK-1 ne daje podlage za zaznambo spora v postopku za razdružitev solastnine.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo predlog za zaznambo postopka za razdružitev solastnine v zemljiški knjigi.

2. Predlagateljica v pritožbi uveljavlja bistvene kršitve določb Zakona o zemljiški knjigi (v nadaljevanju ZZK-1). Ker obstaja spor o velikosti deležev strank, bi moralo sodišče predlogu za zaznambo spora ugoditi. Predlaga, naj se izpodbijani sklep spremeni tako, da se zaznamba postopka za razdružitev solastnine v zemljiški knjigi dovoli.

3. Nasprotni udeleženec v odgovoru na pritožbo predlaga njeno zavrnitev.

5. Izpodbijani sklep zavzema pravilno stališče, da ZZK-1 ne daje podlage za zaznambo spora v postopku za razdružitev solastnine. V 79. členu so izčrpno urejeni primeri, v katerih se dovoli zaznamba spora, med njimi pa ni primera, ki bi bil povezan s postopkom za razdružitev solastnine. Kot je navedeno že v izpodbijanem sklepu, obstoj spora o velikosti solastninskih deležev za zaznambo spora ne zadostuje. Predpostavka za ugoditev takemu predlogu je vložena tožba, ki meri na obstoj večjega solastninskega deleža, obstoja te predpostavke pa predlagateljica ni zatrjevala.

6. Ker niti uveljavljeni niti po uradni dolžnosti preizkušeni pritožbeni razlogi niso podani, je pritožbeno sodišče pritožbo zavrnilo in izpodbijani sklep sodišča prve stopnje potrdilo (2. točka drugega odstavka 161. člena ZZK-1).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep I Ip 5148/2012
Sodna praksa višjih sodišč, 2013-01-11

stranka izvršilnega postopka - pridobitev lastninske pravice na nepremičnini med izvršilnim postopkom - novi lastnik nepremičnine

Lastnik nepremičnine, ki se prodaja, je vedno stranka izvršilnega postopka: ali kot osebni dolžnik ali pa kot hipotekarni dolžnik.

I. Pritožbi se ugodi, sklep se razveljavi in se zadeva vrne sodišču prve stopnje v nov postopek.

II. Odločitev o pritožbenih stroških se pridrži za končno odločbo.

1. Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje domaknilo nepremičnino ID 000 najboljšemu ponudniku F. d.o.o..

2. Zoper sklep sodišča prve stopnje sta vložila pritožbo dolžnica in U. C.. Bistvo pritožbenih navedb je, da sodišče prve stopnje ne bi smelo opraviti javne dražbe, ker je U. C. vložil ugovor in predlagal preklic javne dražbe. U. C. je lastnik nepremičnine ID 000. Ob pridobitvi je bila nepremičnina bremen prosta. Izvršilni postopek je tekel zoper družbo P., nato pa se je nadaljeval zoper dolžnico D. C., kot dedinjo po A. L..

4. V tej zadevi je bila 15. 7. 1998 dovoljena izvršba na podlagi sporazuma strank po členu 251 C Zakona o izvršilnem postopku št. II R 166/95 z dne 7. 2. 1995 zoper dolžnika P. d.o.o.. S sklepom In 105/1997 z dne 21. 5. 2003 se je postopek izvršbe nadaljeval zoper dolžnico D. C., dedinjo po A. L., družbeniku izbrisane družbe P. d.o.o..

5. Predmet izvršbe je bil med drugim tudi lokal številka 3 k. III objekt 11, sedaj označen s številko ID 000.

6. U. C. je 19. 6. 2012 vložil ugovor tretjega, da je lastnik nepremičnine ID 000 k.o. X. (C22). Njegov ugovor je sodišče prve stopnje obravnavalo kot ugovor tretjega in ga zavrnilo.

Upnik je v vlogi z dne 3. 7. 2012 navedel, da je U. C. postal lastnik nepremičnine na podlagi darilne pogodbe z dne 29. 3. 2004, ki se je vknjižila na podlagi zemljiškoknjižnega predloga z dne 28. 3. 2007, to je v teku izvršilnega postopka.

7. U. C. je nepremičnino ID 000 pridobil v last, ko je imel upnik na tej nepremičnini že zastavno pravico in v teku tega izvršilnega postopka.

8. Na podlagi ustavne odločbe UP-2324/08 z dne 16. 12. 2010 je U. C. z dnevom, ko je postal lastnik nepremičnine ID 000, postal po samem zakonu stranka v tem izvršilnem postopku, kot hipotekarni dolžnik. Ker je sodišče prve stopnje U. C. obravnavalo kot tretjega, namesto da bi ga obravnavalo kot hipotekarnega dolžnika, mu je odvzelo sodno varstvo. Pritožbi je bilo zato ugoditi, sklep razveljaviti in zadevo vrniti sodišču prve stopnje v nov postopek. V ponovnem postopku bo sodišče moralo opraviti novo javno dražbo, na katero bo moral biti povabljen U. C., kot hipotekarni dolžnik.

9. Izrek o stroških temelji na določilu 165. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ.

ZIZ člen 16, 16/1, 16/1-3, 24, 24/4, 64, 170, 170/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep II Cp 167/2013
Sodna praksa višjih sodišč, 2013-01-21

nedovoljena pritožba - pritožba zoper sklep višjega sodišča

ZPP določa, da je pritožba dovoljena (zgolj) zoper sodbo oziroma sklep sodišča prve stopnje. Zoper odločbo sodišča druge stopnje zato ni pritožbe.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Prvo sodišče je z izpodbijanim sklepom zavrglo pritožbo tožeče stranke zoper sklep Višjega sodišča v Ljubljani, II Cp 648/2012 z dne 18. 9. 2012.

2. Zoper sklep se pritožuje tožnik, ki v laični pritožbi posebej ne navaja pritožbenih razlogov, smiselno pa predlaga, da se izpodbijani sklep razveljavi. V pritožbi navaja, da se ne spozna najbolje na zakon Republike Slovenije. Prvo sodišče ni znalo prebrati zapisanega v tožbi. Tožba se nanaša na kršitev temeljnih človekovih in krščanskih pravic. Zadeva v zvezi s prijavo prekrška iz leta 2000 ni bila nikoli privedena do konca. Očitna dejstva o upravičenosti tožbe se še vedno ne upoštevajo. Ker se mu še vedno krati pravica do sodnega varstva, bo tožnik poiskal pravno zaščito tudi pri Evropskem sodišču za človekove pravice.

4. Zakon o pravdnem postopku (ZPP) določa, da je pritožba dovoljena (zgolj) zoper sodbo oziroma sklep sodišča prve stopnje (prvi odstavek 333. člena in prvi odstavek 363. člena ZPP). Zoper odločbo sodišča druge stopnje zato ni pritožbe. Prvo sodišče je ravnalo pravilno, ko je tožnikovo pritožbo zavrglo kot nedovoljeno, saj tožnik ni imel pravice vložiti pritožbe zoper sklep Višjega sodišča v Ljubljani, II Cp 648/2012 z dne 18. 9. 2012 (četrti odstavek 343. člena ZPP).

5. Odločitev prvega sodišča bi bila pravilna tudi v primeru, če bi prvo sodišče tožnikovo pritožbo smiselno štelo kot revizijo (prvi odstavek 384. člena ZPP – Višje sodišče v Ljubljani je tožnikovo pritožbo s sklepom II Cp 648/2012 z dne 18. 9. 2012 zavrnilo, ne pa zavrglo, kot pomotoma navaja prvo sodišče v 1. točki obrazložitve izpodbijanega sklepa). Ob predpostavki, da je v sporu dovoljena revizija, bi moral tožnik najpozneje v „reviziji“ izkazati, da ima opravljen pravniški državni izpit (četrti odstavek 86. člena in prvi odstavek 91. člena ZPP). Ker tega ni storil, bi bilo zavrženje njegove vloge utemeljeno tudi v tem (sicer hipotetičnem) primeru (prvi dostavek 91. člena ZPP).

6. Ker uveljavljani in uradoma upoštevni pritožbeni razlogi niso podani, je pritožbeno sodišče zavrnilo pritožbo kot neutemeljeno in potrdilo sklep sodišča prve stopnje (2. točka 365. člena ZPP).

ZPP člen 86, 86/4, 91, 91/1, 333, 333/1, 363.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep II Cp 3632/2012
Sodna praksa višjih sodišč, 2013-01-23

Zoper sodno poravnavo je mogoče vložiti izredno pravno sredstvo, in sicer tožbo za razveljavitev sodne poravnave. Revizijo pa je mogoče vložiti samo zoper pravnomočno sodbo, ne pa tudi zoper sodno poravnavo.

Pritožba se zavrne in se izpodbijani sklep sodišča prve stopnje potrdi.

1. Z izpodbijanim sklepom je sodišče zavrglo revizijo tožene stranke, ker se je predmetni pravdni postopek končan s sklenitvijo sodne poravnave.

2. Zoper sklep vlaga laično pritožbo tožena stranka. V obrazložitvi pritožbe navaja, da je bila obsodba sprejeta v nasprotju z vsemi pravili. Nič od tega, kar mu očitajo ni res. Potrebuje pravno pomoč. Ni res, da je revizija prepozna. Takse ne more plačati, ker prejema socialno pomoč.

4. Toženi stranki (B. P.), ki je laična oseba, je potrebno v uvodu pojasniti, da je I. P. novembra 2002 proti B. P. vložila tožbo zaradi izselitve in izpraznitve hiše …...  O tej zadevi, ki jo je Okrajno sodišče v Škofji Loki obravnavalo pod opr. št. P 154/2002, sodišče ni razsodilo in sodba ni bila izdana, ker je bila na naroku pred sodiščem 14. 11. 2003 v navzočnosti odvetnice A. P. M., ki je zastopala I. P., ter v prisotnosti B. P., z njim je bil tudi odvetnik V. J., sklenjena sodna poravnava. Na podlagi te sodne poravnave se je bil B. P. dolžan izseliti iz bivalnih prostorov hiše …., ki je last I. P. in ji izročiti ključe dveh sob.. B. P. je bila priznana pravica do uporabe prostora – garaže, ki je prizidek k hiši in ima svoj vhod, do smrti obeh staršev I. P. in S. P. V primeru, da bi B. P. vznemirjal uporabnike in lastnike hiše, ta pravica preneha.

5. S sodno poravnavo je spor med strankami končan. V nekaterih bistvenih lastnostih se izenačuje s pravnomočno sodbo. Zoper njo je mogoče vložiti izredno pravno sredstvo, in sicer tožbo za razveljavitev sodne poravnave. Revizijo pa je mogoče vložiti, kot je pravilno pojasnilo v obrazložitvi izpodbijanega sklepa že sodišče prve stopnje, samo zoper pravnomočno sodbo, ne pa tudi zoper sodno poravnavo (367. člen ZPP).

6. Ob predlogu za oprostitev plačila sodne takse in dodelitev brezplačne pravne pomoči bo odločilo sodišče prve stopnje.

7. Ker revizija zoper sodno poravnavo ni dovoljena, je pritožbeno sodišče pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje (2. točka 365. člena ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep IV Cp 3384/2012
Sodna praksa višjih sodišč, 2013-01-23

zavrženje pritožbe - podpis pritožnika - pravilo o vračanju nepopolne vloge

Pravilo o vračanju nepopolne vloge v dopolnitev v smislu 108. člena ZPP se v pritožbenem postopku ne uporablja, če je bila  pravdna stranka v pravnem pouku o pritožbi ustrezno opozorjena na posledice pomanjkljive vloge (odsotnost podpisa pritožbe).

II. Tožeča stranka krije svoje stroške pritožbenega postopka.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo dodelilo mladoletnega otroka pravdnih strank N. C. v varstvo, vzgojo in oskrbo tožniku - očetu. Prvo sodišče je uredilo tudi stike med mladoletnim N. in toženko – materjo (IV. točka izreka), določilo je preživnino, ki jo je toženka dolžna plačevati za preživljanje mladoletnega N. (V. točka izreka), poleg tega pa je še določilo, da ima otrok stalno bivališče na naslovu očetovega bivališča (II. točka izreka) in da so se pravdni stranki in mladoletni N. dolžni odzvati na vabila ZD Kranj za ambulantno družinsko psihoterapijo (III. točka izreka). Prvo sodišče je še odločilo, da vsaka pravdna stranka nosi svoje stroške postopka, stroški za pooblaščenca pa se izplačajo po odločbah Bpp (VI. točka izreka).

2. Zoper sodbo se je pritožila tožena stranka. Zaradi narave svoje odločitve pritožbeno sodišče ne povzema toženkinih pritožbenih navedb.

3. Tožeča stranka v odgovoru na pritožbo predlaga njeno zavrnitev.

5. Toženkina pritožba ne vsebuje podpisa pritožnice ali njene pooblaščenke, zato je nepopolna (4. točka 335. člena in tretji odstavek 343. člena ZPP). Po izrecni določbi 336. člena ZPP se v pritožbenem postopku ne uporabljajo določbe 108. člena ZPP o vračanju nepopolnih vlog v dopolnitev. Strogost tega določila je omiljena z določbo šestega odstavka 324. člena ZPP, po kateri mora biti pravdna stranka v pravnem pouku o pritožbi ustrezno opozorjena. Iz pravnega pouka izpodbijane sodbe izhaja, da je bila (tudi) toženka opozorjena, da se pritožba, ki ne vsebuje podpisa pritožnika, zavrže. 336. člen in šesti odstavek 324. člena ZPP sta bila že predmet presoje Ustavnega sodišča, ki je odločilo, da nista v neskladju z Ustavo (odločba št. U-I-8/10-10 z dne 3. 6. 2010, Ur. l. RS, št. 49/2010). Pritožbeno sodišče je zato zavrglo toženkino nepopolno pritožbo (352. člen ZPP).

6. Tožeča stranka s pritožbo ni prispevala k rešitvi zadeve, zato krije svoje stroške pritožbenega postopka (prvi odstavek 155. člena in prvi odstavek 165. člena ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep I Cp 3594/2012
Sodna praksa višjih sodišč, 2013-01-02

prekinitev postopka - nadaljevanje postopka - uvedba stečajnega postopka - razlog za prekinitev postopka

Za odločitev v tej zadevi je pomembno, da je bila terjatev zoper glavnega dolžnika v stečajnem postopku priznana ter sklep o preizkusu terjatev objavljen, v posledici tega pa so prenehale pravne posledice uvedbe stečajnega postopka in se pravdni postopek lahko nadaljuje.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje v izpodbijanem delu (točka IV. izreka sklepa).

1. Z izpodbijanim sklepom je bilo ugotovljeno, da je bil postopek v tej zadevi prekinjen od 27. 6. 2011 in da se postopek nadaljuje od 2. 2. 2012 dalje. Sklep o izvršbi je bil razveljavljen in tožba zoper prvotoženo stranko zavržena (v stečaju je bila terjatev zoper prvotoženo stranko priznana), in odločeno, da se postopek nadaljuje zoper drugotoženo stranko kot poroka in plačnika.

2. Zoper sklep sodišča prve stopnje je vložil pritožbo drugo toženec. V pritožbi navaja, da je bilo vozilo ocenjeno in prodano pod tržno vrednostjo. Zahteva račune z naslovi izvajalcev.

4. Z odločitvijo, da se postopek zoper drugotoženo stranko nadaljuje, je sodišče prve stopnje odločilo samo to, da se postopek procesno nadaljuje. Takšne odločitve drugo toženec v pritožbi ne izpodbija z navedbo, da je bilo vozilo ocenjeno in prodano pod tržno ceno. To je vsebinski ugovor, o katerem bo odločeno v pravdnem postopku.

5. Za odločitev v tej zadevi je pomembno, da je bila terjatev zoper glavnega dolžnika v stečajnem postopku priznana ter sklep o preizkusu terjatev objavljen, v posledici tega pa so prenehale pravne posledice uvedbe stečajnega postopka in se pravdni postopek lahko nadaljuje.

6. Pritožbo drugega dolžnika je bilo zato kot neutemeljeno zavrniti in potrditi sklep sodišča prve stopnje (365. člen ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep Cst 498/2013
Sodna praksa višjih sodišč, 2013-12-17

Damjan Orož (preds.), Andreja Strmčnik - Izak (poroč.), Mateja Levstek

STEČAJNO PRAVO - PRAVO DRUŽB - CIVILNO PROCESNO PRAVO

osebni stečaj - zastopanje na naroku - pooblaščenec, ki ni odvetnik - postulacijska sposobnost - pravniški državni izpit - podružnica

Ker pooblaščenka vlagatelja ugovora ni odvetnica, ni pa jasno, ali ima opravljen pravniški državni izpit, tudi ni jasno, ali je lahko na naroku zastopala vlagatelja ugovora.

Pritožbi se ugodi, izpodbijani sklep se razveljavi in se zadeva vrne sodišču prve stopnje v nov postopek.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom o podaljšanju preizkusnega obdobja, le-to podaljšalo na 4 leta od izdaje sklepa o odpustu obveznosti, tako da zadnji dan preizkusnega obdobja poteče 2.4.2017.

2. Zoper navedeni sklep se je pravočasno pritožil dolžnik, in sicer smiselno zaradi absolutno bistvene kršitve postopka ter predlagal razveljavitev izpodbijanega sklepa.

4. Kot izhaja iz podatkov v spisu, je upnica vložila ugovor proti odpustu obveznosti, s katerim je (med drugim) uveljavljala, da je preizkusno obdobje, določeno s sklepom o začetku postopka odpusta obveznosti, prekratko. Naroka za obravnavanje ugovora proti odpustu obveznosti se je s strani vlagatelja ugovora udeležila A. I., ki je predložila pooblastilo za zastopanje in pojasnila, da je direktorica upničine podružnice M.

5. Podružnica ni pravna oseba (drugi odstavek 31. člena ZGD-1), sme pa opravljati vse posle, ki jih sicer opravlja družba. Pritožnik pravilno opozarja, da iz zapisnika z naroka ni razvidno, ali ima direktorica podružnice, ki se je naroka za obravnavanje ugovora proti odpustu obveznosti udeležila kot pooblaščenka vlagatelja ugovora, opravljen pravniški državni izpit. To ni razvidno niti iz pooblastila, ki ga je direktorici podružnice dal predsednik uprave.

6. V postopku pred okrožnim sodiščem je lahko po tretjem odstavku 87. člena ZPP, ki se na podlagi prvega odstavka 121. člena ZFPPIPP smiselno uporablja tudi v postopkih zaradi insolventnosti, pooblaščenec samo odvetnik ali druga oseba, ki je opravila pravniški državni izpit. Ker pooblaščenka vlagatelja ugovora ni odvetnica, ni pa jasno, ali ima opravljen pravniški državni izpit, tudi ni jasno, ali je lahko na naroku zastopala vlagatelja ugovora. Glede na to, da višje sodišče ne more odgovoriti na pritožbene navedbe, je dolžnikovi pritožbi ugodilo in izpodbijani sklep razveljavilo ter zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v nov postopek (3. točka 365. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 121. člena ZFPPIPP). V ponovljenem postopku bo moralo sodišče prve stopnje nejasnosti glede zastopanja odpraviti in v zadevi ponovno odločiti.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep Cst 470/2013
Sodna praksa višjih sodišč, 2013-11-26

Andreja Strmčnik - Izak (preds.), Milojka Fatur Jesenko (poroč.), Mateja Levstek

osebni stečaj - odpust obveznosti - preizkusno obdobje - namen instituta odpusta dolga

Pri določitvi preizkusnega obdobja ne gre za kazen za neplačane dolgove. Namen instituta odpusta dolga ni razbremenitev prezadolženih oseb brez njihovega truda za poplačilo upnikov, pač pa vrnitev takih oseb v premoženjske razmere, ki jim omogočajo normalno življenje, vendar šele po tem, ko jim kljub njihovi aktivni angažiranosti ni uspelo poplačati svojih upnikov.

Pritožbi se ugodi in se sklep sodišča prve stopnje v izpodbijani 2. točki izreka spremeni tako, da se določi preizkusno obdobje treh let od začetka postopka odpusta obveznosti. Zadnji dan preizkusnega obdobja poteče dne 10. 9. 2016.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom: 1.) začelo postopek odpusta obveznosti stečajnemu dolžniku in 2.) določilo preizkusno obdobje treh let in pol od začetka postopka odpusta obveznosti, tako da zadnji dan preizkusnega obdobja poteče dne 10. 3. 2017.

2. Zoper 2. točko izreka navedenega sklepa se je pritožil dolžnik, smiselno zaradi zmotno in nepopolno ugotovljenega dejanskega stanja in zmotne uporabe materialnega prava. Predlaga spremembo izpodbijanega sklepa tako, da se preizkusno obdobje skrajša.

4. Po določilu četrtega odstavka 400. člena ZFPPIPP sodišče s sklepom o začetku postopka odpusta obveznosti določi preizkusno obdobje ob upoštevanju starosti stečajnega dolžnika, njegovih družinskih razmer, njegovega zdravstvenega in drugih osebnih stanj ter razlogov za njegovo insolventnost. Navedene okoliščine je sodišče prve stopnje pri določitvi preizkusnega obdobja sicer ugotavljalo, vendar je kljub temu določilo po oceni pritožbenega sodišča predolgo preizkusno obdobje. Utemeljeno zato pritožnik opozarja, da bi sodišče pri določitvi preizkusnega obdobja moralo v večji meri upoštevati zlasti dejstva, da je dolžnik star že 67 let, da ima zdravstvene težave ter da si po najboljših močeh prizadeva za poplačilo dolgov. Ti pa so nastali v posledici izbrisa družb, v katerih je dolžnik imel poslovna deleža, in so zaradi finančne nesposobnosti drugega družbenika v glavnem padli na ramena dolžnika, vendar jih ta kljub prizadevanju ni uspel poplačati. Upoštevati je treba, da pri določitvi preizkusnega obdobja ne gre za kazen za neplačane dolgove. Namen instituta odpusta dolga ni razbremenitev prezadolženih oseb brez njihovega truda za poplačilo upnikov, pač pa vrnitev takih oseb v premoženjske razmere, ki jim omogočajo normalno življenje, vendar šele po tem, ko jim kljub njihovi aktivni angažiranosti ni uspelo poplačati svojih upnikov. Upoštevajoč starost dolžnika, njegove zdravstvene težave ter dejstvo, da je upokojen in nima realnih možnosti za pridobitev sredstev za bistveno boljše poplačilo upnikov, je višje sodišče pritožbi ugodilo in izpodbijani sklep spremenilo tako, da je preizkusno obdobje skrajšalo za pol leta (3. točka 365. člena ZPP v zvezi s 121. členom ZFPPIPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.