VSC sklep II Ip 404/2013
Sodna praksa višjih sodišč, 2013-08-20

odločitev o ugovoru - umik predloga za izvršbo - ustavitev izvršilnega postopka

V postopku po predlogu za izvršbo na podlagi verodostojne listine mora sodišče prve stopnje pri odločanju o ustavitvi izvršilnega postopka zaradi upnikove izjave o umiku predloga poleg 43. člena ZIZ, upoštevati tudi določbe prvega odstavka 441. člena ZPP o umiku tožbe v postopku za izdajo plačilnega naloga in je dolžno o vloženih pravnih sredstvih dolžnika kljub upnikovi izjavi o umiku predloga za izvršbo sprejeti odločitev v obliki sodne odločbe ter svojo odločitev tudi ustrezno obrazložiti.

Pritožbi se ugodi in se izpodbijani sklep razveljavi ter zadeva vrne sodišču prve stopnje v nov postopek.

Odločitev o pritožbenih stroških se pridrži za končno odločbo.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje ustavilo izvršilni postopek, ker je ugotovilo, da je po izdaji sklepa o izvršbi upnik umaknil predlog za izvršbo. Zoper uvodoma navedeni sklep se pritožujeta dolžnika po pooblaščenki iz razloga absolutno bistvene kršitve določb pravdnega postopka (1. točka prvega odstavka 338. člena Zakona o pravdnem postopku - ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ). V pritožbi navajata, da je sodišče prve stopnje pri izdaji izpodbijanega sklepa prezrlo, da sta dolžnika vložila ugovor zoper sklep o izvršbi z dne 15. 4. 2013. O ugovoru dolžnikov bi sodišče moralo odločiti, četudi je upnik predlog za izvršbo umaknil in ne bi smelo izvršilnega postopka ustaviti preden ne odloči o ugovoru dolžnikov. Sodišče je z izpodbijanim sklepom dolžnikoma vzelo možnost obravnavanja pred sodiščem, kar predstavlja absolutno bistveno kršitev določb pravdnega postopka iz 8. točke drugega odstavka 339. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ. Sodišče je dolžnikoma tudi vročilo plačilni nalog za sodno takso za ugovor, ki sta jo dolžnika tudi plačala. O ugovoru zoper sklep o izvršbi bo vsekakor potrebno odločiti in naložiti stroške izvršilnega postopka upniku, kot je to obrazloženo že v ugovoru zoper sklep o izvršbi. V kolikor bi upnik pravočasno predlagal sodišču ustavil izvršbe, dolžnikoma niti ne bi bilo potrebno vlagati ugovora zoper sklep o izvršbi. Za znesek 7.000,00 EUR je bila izvršba vložena neutemeljeno, saj je prvi dolžnik ta znesek plačal že pred vložitvijo izvršilnega predloga, o čemer je predložil dokazilo k ugovoru zoper sklep o izvršbi, v izvršilnem postopku pa je upnik neutemeljeno povzročil dolžnikoma stroške, zato bo o njih sodišče prve stopnje moralo odločati, ko bo odločalo o ugovoru dolžnika zoper sklep o izvršbi.

V predmetni zadevi je upnik predlagal izvršbo zoper dolžnika na podlagi priložene menice. Sodišče prve stopnje je dovolilo predlagano izvršbo s sklepom o izvršbi z dne 15. 4. 2013, zoper katerega sta dolžnika vložila pravočasen ugovor dne 19. 4. 2013 (list. št. 11-12) in zanj tudi plačala sodno takso, kot je razvidno iz zaznamka na plačilnem nalogu za plačilo sodne takse na list. št. 13 spisa. Upnik je z vlogo, poslano s priporočeno poštno pošiljko dne 26. 4. 2013, predlagal ustavitev izvršilnega postopka zoper dolžnika v celoti, sodišče prve stopnje pa je takšnemu predlogu v celoti sledilo in izdalo izpodbijani sklep dne 29. 4. 2013.

Dolžnika tako utemeljeno navajata, da je sodišče prve stopnje prezrlo njun ugovor zoper sklep o izvršbi, o katerem bi moralo odločiti pred odločanjem o umiku predloga za izvršbo. Ustavno sodišče je v odločbi Up-1273/07 z dne 22. 5. 2008 sprejelo stališče, da določba 43. člena ZIZ, na katero je sodišče prve stopnje oprlo svojo odločitev, ni nujna edina pravna podlaga za odločanje o ustavitvi izvršilnega postopka. V postopku po predlogu za izvršbo na podlagi verodostojne listine mora sodišče prve stopnje pri odločanju o ustavitvi izvršilnega postopka zaradi upnikove izjave o umiku predloga poleg 43. člena ZIZ, upoštevati tudi določbe prvega odstavka 441. člena ZPP o umiku tožbe v postopku za izdajo plačilnega naloga, po katerem sme tožeča stranka umakniti tožbo brez privolitve tožene stranke samo do vložitve ugovora. Odločitev o ustavitvi izvršilnega postopka namreč dolžniku ni vedno le v korist, zlasti ob upoštevanju dejstev, da sodišče v konkretni zadevi še ni odločilo o dolžnikovem ugovoru zoper sklep o izvršbi. Sprejem takšne odločitve pa po ustaljeni ustavnosodni presoji pomeni kršitev pravice do enakega varstva pravic iz 22. člena Ustave. Sodišče je namreč dolžno o vloženih pravnih sredstvih dolžnika kljub upnikovi izjavi o umiku predloga za izvršbo sprejeti odločitev v obliki sodne odločbe ter svojo odločitev tudi ustrezno obrazložiti, saj je v nasprotnem primeru dolžniku odvzeta možnost, da se seznani z razlogi za stališče sodišča, da v takšnem primeru o pravnih sredstvih ne more več odločati, kot tudi možnost izpodbijanja takšne odločitve s pritožbo. Dolžnika tako v pritožbi z zatrjevanjem kršitve možnosti obravnavanja pred sodiščem utemeljeno smiselno uveljavljata kršitev pravice do enakega varstva pravic iz 22. člena Ustave RS.

Glede na navedeno je sodišče druge stopnje pritožbi dolžnikov ugodilo in izpodbijani sklep sodišča prve stopnje razveljavilo ter zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v nov postopek (3. točka 365. člena ZPP v zvezi s 353. členom ZPP in 15. členom ZIZ).

V nadaljevanju postopka bo moralo sodišče prve stopnje, glede na to, da sta dolžnika po pooblaščenki odgovorila na poziv sodišča z dne 31. 5. 2013 in z vlogo z dne 18. 6. 2013 sodišču sporočila, da vztrajata pri ugovoru zoper sklep o izvršbi, odločiti o ugovoru dolžnikov zoper sklep o izvršbi.

Odločitev o stroških pritožbenega postopka temelji na tretjem odstavku 165. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.