TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSL sklep II Cp 2257/2013
Sodna praksa višjih sodišč, 2014-01-29

Gordana Ristin (preds.), Barbara Žužek Javornik (poroč.), Barbka Močivnik Škedelj

DEDNO PRAVO - DRUŽINSKO PRAVO - CIVILNO PROCESNO PRAVO

sklep o dedovanju - skrbnik za poseben primer - zastopanje dediča - odobritev CSD - odstop dednega deleža

Skrbnik za poseben primer potrebuje za odstop dednega deleža varovanca odobritev centra za socialno delo. Odobritve sodišče prve stopnje pred izdajo sklepa o dedovanju ni pridobilo, zato je sklep o dedovanju v nasprotju s 3. členom ZPP.

Pritožbi se ugodi, sklep sodišča prve stopnje se razveljavi in zadeva vrne v nov postopek.

Sodišče prve stopnje je izdalo sklep o dedovanju, iz katerega med drugim izhaja, da je zakonita dedinja po pokojni tudi njena sestra N.F., katero zastopa skrbnik za poseben primer, ki je izjavil, da odstopa njen dedni delež v korist sodedinj B.H. in H.A.. Sodišče je kot dedinje po pokojni razglasilo A.H. do 11/24, H.B. do 9/24, I.D. do 1/12 in H.G. do 1/12 celotne zapuščine, zapisalo dogovor o delitvi dediščine, ki sta ga sklenili dedinji A.H. in H.B. ter odredilo vpise v zemljiški knjigi skladno s prej navedeno razglasitvijo in dogovorom o delitvi zapuščine ter ustrezna izplačila banki. Sklep je vročilo vsem zakonitim dedičem in CSD Domžale, ki je po uradni dolžnosti izdal odločbo, da ne odobri dedne izjave, ki jo je podal skrbnik za poseben primer D.N. za varovanko F.N..

Odločbo CSD Domžale je šteti za pritožbo. CSD ugotavlja, da je dedinja F.N. s sklepom o dedovanju oškodovana, ker se skrbnik ni zavzel za varovanje njenih premoženjskih in drugih pravic, koristi in interesov, ampak je podal izjavo o odpovedi dedovanju v imenu varovanke.

Dedinji F.N. je CSD Domžale z odločbo z dne 23.1.2013 postavil skrbnika za poseben primer D.N., ker ni sposobna skrbeti za svoje pravice in interese. Naloga skrbnika za poseben primer je zastopanje varovanke v tem zapuščinskem postopku (3. točka izreka odločbe CSD). Glede na določilo 191. člena Zakona o zakonski zvezi in družinskih razmerjih (ZZZDR) potrebuje skrbnik za odstop dednega deleža varovanca odobritev centra za socialno delo. Odobritve sodišče prve stopnje pred izdajo sklepa o dedovanju ni pridobilo, zato je izdani sklep o dedovanju v nasprotju z določbo tretjega odstavka 3. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP), ki se subsidiarno uporablja v zapuščinskem postopku (163. člen Zakona o dedovanju – ZD). Razpolaganje skrbnika je bilo namreč v nasprotju s prisilnim predpisom – 191. členom ZZZDR (prim. sklep VS RS II Ips 12/2002 z dne 17.4.2002).

Glede na obrazloženo je moralo sodišče druge stopnje pritožbi ugoditi in razveljaviti izpodbijani sklep ter zadevo vrniti sodišču prve stopnje (335. člen ZPP v zvezi s 163. členom ZD). V ponovljenem postopku bo potrebno, da bo skrbnik lahko razpolagal z dednim deležem N.F., predhodno pridobiti odobritev CSD Domžale. V primeru, da bo CSD vztrajal in ne bo odobril odstopa dednega deleža FN sodedinjam, sodišče razpolaganja skrbnika za poseben primer z dednim deležem varovanke ne bo smelo upoštevati.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sodba II Cp 2777/2013
Sodna praksa višjih sodišč, 2014-01-15

Karmen Ceranja (preds.), Milan Mesojedec (poroč.), Majda Urh

menjalna pogodba - neupravičena pridobitev

V primeru sklenitve dogovora o menjavi nepremičnin ne pridejo v poštev določbe o neupravičeni pridobitvi.

Pritožba se zavrne in se potrdi sodba sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je dovolilo spremembo tožbe in istočasno zavrnilo tožbeni zahtevek, s katerim je tožnik od tožene stranke zahteval plačilo 19.952,00 EUR  z zamudnimi obrestmi od vsakokratnega mesečnega zneska v višini 232,00 EUR, ki ne bo plačan do 5. v mesecu. V posledici take odločitve je tožniku naložilo povrnitev pravdnih stroškov toženi stranki v znesku 1.125,00 EUR z ustreznimi zamudnimi obrestmi.

2. Zoper tako sodbo se iz vseh pritožbenih razlogov pritožuje tožnik, ki v pritožbi navaja, da v zvezi z postavitvijo izvedenca ni prekludiran in da je dokazal višino tožbenega zahtevka. Sodišče bi moralo podeliti večjo vlogo ostalim dokaznim predlogom. Sodišče prve stopnje je sledilo trditvam tožene stranke o prekluziji dokazov glede postavitve izvedenca gradbene stroke, saj se je potrebno po njegovi postavitvi pokazala po opravljenem dokaznem postopku in se sklicuje na članke iz revije Odvetnik mag. Nine Betetto, do Aleša Galiča in mag. Mateja Čujoviča. Tožnik še navaja, da so stroški odmerjeni previsoko in bi toženi stranki pripadali v višini 852,00 EUR.

4. Iz ugotovitev sodišča prve stopnje izhaja, da je KS X uredila parkirišče z dovoljenjem pravne prednice tožnika F. P. in je obstajal dogovor, da bo F. P. za sporno parcelo 297/4 k.o. Y prejela drugo parcelo last S. in da je pravna prednica tožnika to parcelo uporabljala in da do formalne sklenitve pogodbe ni prišlo in je pri sporni nepremičnini sedaj vpisan kot lastnik tožnik. Iz trditev strank nadalje izhaja, da tako stanje traja od leta 1986. Ob takih ugotovitvah so pravno napačni zaključki sodišča prve stopnje, da je v takem primeru odločilno zemljiškoknjižno stanje in da pridejo v poštev pravila o neupravičeni obogatitvi (čl. 190 OZ). Glede na sklenjen dogovor kot že omenjeno v konkretnem primeru ne pridejo v poštev pravila o neupravičeni obogatitvi, saj tožena stranka uporablja sporno zemljišče na podlagi dogovora in ne brez pravnega temelja, kar je pogoj za uporabo čl. 190 OZ. Odločitev sodišča je sicer pravilna vendar ne iz razlogov, kot jih navaja sodišče prve stopnje, da je tožnik prepozno predlagal izvedbo dokaza z izvedencem. Neutemeljena je tudi pritožba tožnika zoper odločitev o pravdnih stroških, saj jih je sodišče odmerilo v skladu z OT in ZST.

5. Glede na navedeno je bilo pritožbo zavrniti in potrditi izpodbijano sodbo (čl. 353 ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep II Cp 2954/2013
Sodna praksa višjih sodišč, 2014-01-29

Irena Veter (preds.), dr. Vesna Bergant Rakočević (poroč.), Zvone Strajnar

stroški postopka - potrebni stroški - pravica do povračila stroškov stečajnemu upravitelja, ki je odvetnik - odvetniška tarifa

Stečajni upravitelj, ki je odvetnik, ima pravico za zastopanje stečajnega dolžnika v sodnem postopku stroške priglasiti po odvetniški tarifi.

I. Pritožba se zavrne in se sodba sodišča prve stopnje v III. in IV. točki izreka potrdi.

II. Tožnika sama krijeta stroške svoje pritožbe.

Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek tožnikov in jima v posledici tega solidarno naložilo v plačilo stroške obeh toženk, in sicer prvi  5.452,91 EUR (III. točka sodbe), drugi pa 3046,52 EUR (IV. točka sodbe), obema v 15. dneh, v primeri zamude še z obrestmi.

Proti odločitvi o stroških se pritožujeta tožnika s predlogom za spremembo tega dela odločitve v smer zavrnitve zahtevka oz. za razveljavitev in vračilo zadeve v nov postopek, opredeljujeta pa tudi pritožbene stroške. Očitata, da odločitev sodišča v tem delu ni zadosti obrazložena, saj se navaja le, za katera opravila je sodišče stroške priznalo, nič pa, v kakšni višini. Tudi potrebnosti posameznih vlog ni ocenilo, poleg tega pa stečajnemu upravitelju, ki je zastopal drugo toženko, ne bi smelo priznati stroškov po odvetniški tarifi.

Odločitev sodišča o stroških postopka je zadosti obrazložena, tako da je v celoti možen preizkus njene pravilnosti in zakonitosti, zato implicite očitana kršitev po 14. tč. 2. odst. 339. čl. Zakona o pravdnem postopku (ZPP) ni podana. Sodišče prve stopnje je navedlo, za katera opravila in po katerem predpisu je priznalo stroške obema toženkama, zato je njegova odločitev preverljiva, tudi če zraven ni navedenega posameznega zneska.

Sodišče prve stopnje je korektno uporabilo tudi določbo 1. odst. 155. čl. ZPP, ki pravi, da se upoštevajo samo tisti stroški, ki so bili za pravdo potrebni. Nasprotni pritožbeni očitek je pavšalen, nekonkretiziran in nedoločen. Pritožnika ne povesta, katera od dveh vlog toženk, poleg odgovora na tožbo in pripomb na izvedensko mnenje, se jima ni zdela potrebna, sama pa sta jih vložila natanko toliko.

Končno je neutemeljen tudi očitek, da stečajni upravitelj, ki je zastopal drugo toženko, ne bi smel priglasiti stroškov kot odvetnik po Odvetniški tarifi. Če namreč stečajni upravitelj, ki je zakoniti zastopnik stečajnega dolžnika, ne bi bil sam odvetnik, bi lahko za zastopanje pred sodiščem odvetnika pooblastil. Stranka ne more biti ob pravico do kvalificiranega zastopanja samo za to, ker je v stečaju.

Neutemeljeno pritožbo je bilo zato treba zavrniti in potrditi odločitev sodišča prve stopnje v izpodbijanem delu (2. tč. 365. čl. ZPP), pritožnika pa posledično sama krijeta stroške svoje pritožbe (1. odst. 154. čl. ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep II Cp 3085/2013
Sodna praksa višjih sodišč, 2014-01-15

Irena Veter (preds.), dr. Vesna Bergant Rakočević (poroč.), Zvone Strajnar

stečaj zapuščine brez dedičev - stečaj zapuščine - zapuščina brez dedičev

Zaradi možnosti odklonitve prevzema zapuščine brez dedičev mora zapuščinsko sodišče pred izdajo sklepa o prenosu zapuščine brez dedičev na Republiko Slovenijo o zapuščini brez dedičev le-to obvestiti.

Pritožbi se ugodi in se sklep sodišča prve stopnje razveljavi ter zadeva vrne v nov postopek temu sodišču.

Zapuščinsko sodišče je z izpodbijanim sklepom o dedovanju ugotovilo, da v zapuščino sodijo osebni avto znamke Golf 1.9 TDI letnik 1998 ter dolgovi do P., d. d.; da je bil zapustnik samski in brez otrok ter da sta se njegova oče in mati dedovanju odpovedala. Na podlagi določbe 9. čl. Zakona o dedovanju (ZD) je razglasilo, da je zapuščina postala last Republike Slovenije in dovolilo prepis osebnega vozila nanjo.

Proti sklepu se za Republiko Slovenijo pritožuje Državno pravobranilstvo RS in predlaga njegovo razveljavitev in vrnitev zadeve v nov postopek. Navaja, da bi zapuščinsko sodišče moralo uporabiti določbe 417.a čl. Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju (ZFPPIPP), ki je začel veljati 15. 6. 2013 z novelo E.

Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju (ZFPPIPP-E), ki velja od 15. 6. 2013, je v določbi 65. čl. predvidel novosti stečaja zapuščine, in sicer je uveljavil nov institut - stečaj zapuščine brez dedičev, ki dopolnjuje ureditev dedovanja v ZD.

Položaj zapuščine brez dedičev nastane, če ni znanih dedičev ali če so se vsi znani dediči odpovedali dedovanju (primerjaj 219. čl. ZD). Do uveljavitve novele ZFPPIPP-E se je za položaj zapuščine brez dedičev uporabljalo pravilo, določeno v 9. čl. ZD, po katerem je taka zapuščina prešla na Republiko Slovenijo. Drugače kot dedič, ki ima pravno možnost odpovedati se dediščini in s tem odkloniti prevzem odgovornosti za zapustnikove obveznosti (primerjaj 2. odst. 142. čl. ZD), Republika Slovenija do zdaj ni imela pravne možnosti odkloniti prevzem zapuščine brez dedičev (primerjaj 2. odst. 130. čl. in 219. čl. ZD).

Z novimi, 417.a do 417.d čl. ZFPPIPP, ki jih je uveljavila novela ZFPPIPP-E, je Republika Slovenija pridobila možnost odkloniti prevzem zapuščine brez dedičev. Da lahko to možnost izkoristi, mora zapuščinsko sodišče pred izdajo sklepa o prenosu zapuščine brez dedičev na Republiko Slovenijo le-to po 1. odst. 417.a čl. ZFPPIPP o zapuščini brez dedičev obvestiti. (1)

Na podlagi navedenega je bilo treba pritožbi ugoditi in izpodbijani sklep razveljaviti ter vrniti zadevo v nov postopek zapuščinskemu sodišču prve stopnje (3. tč. 365. čl. Zakona o pravdnem postopku, ZPP, v zvezi s 163. čl. ZD).

--------------------------------------------------------------------------------------------------------------- (1) Glej več v Plavšak N., Novosti ureditve stečaja zapuščine, Pravna praksa, 2013, št. 26, str. 6.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep II Cp 3486/2013
Sodna praksa višjih sodišč, 2014-01-29

vzpostavitev etažne lastnine - pridobitelj posameznega dela stavbe - prenehanje udeleženca zaradi stečaja - skrbnik za posebni primer - singularni pravni naslednik

Če je v zemljiško knjigo že vpisan (nov) lastnik nepremičnin, ki so bile v lasti stečajnega dolžnika, ni ne potrebno ne upravičeno temu udeležencu, ki je prenehal, postavljati skrbnika za posebni primer, saj ima premoženje znanega lastnika.

Pritožbi se ugodi in se sklep sodišča prve stopnje razveljavi.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom ugodilo predlogu predlagateljev in lastniku nepremičnin s parcelnimi številkami, izčrpno naštetimi, postavilo skrbnika za poseben primer, in sicer ga. J. M. Tako je ravnalo, ker je ugotovilo, da je bil A. d.o.o. - v stečaju, ki je vpisan v zemljiško knjigo kot lastnik, 12. 4. 2007 izbrisan iz sodnega registra.

2. Proti sklepu se pritožuje P., d. o. o., ki navaja, da je v postopku stečaja kupil navedeno nepremično premoženje in se pred izdajo izpodbijanega sklepa kot lastnik tudi že vpisal v zemljiško knjigo, kar dokazuje s priloženim izpisom.

4. Zakon o vzpostavitvi etažne lastnine na predlog pridobitelja posameznega dela stavbe in o določanju pripadajočega zemljišča k stavbi (ZVEtL) v 8. odstavku 16. čl. določa, da v primeru smrti ali prenehanja udeleženca med postopkom ali pred njegovim začetkom sodišče na predlog in stroške kateregakoli udeleženca ali druge zainteresirane osebe pravnim naslednikom umrlega udeleženca oziroma udeleženca, ki je prenehal obstajati, postavi skrbnika ali skrbnico za poseben primer za čas, dokler pravni nasledniki ne prevzamejo postopka, razen če lahko sodišče brez odlašanja ugotovi pravne naslednike in jih povabi, naj prevzamejo postopek.

5. Pritožnica je izkazala, da je glede obravnavanih nepremičnin (singularna) naslednica družbe, ki je bila kot lastnica vpisana v zemljiško knjigo in ki je zaradi stečaja prenehala, da zato ni potrebe oz. ni upravičeno slednji postavljati skrbnika, saj ima premoženje znanega lastnika.

6. Sklep sodišča prve stopnje je bilo zato treba razveljaviti (3. tč. 365. čl. Zakona o pravdnem postopku v zvezi s 13. čl. ZVEtL in 37. čl. Zakona o nepravdnem postopku).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.