VSL sklep I Cpg 363/2014
Sodna praksa višjih sodišč, 2014-06-03

spor majhne vrednosti - dejansko stanje - pravni pouk

Pritožnik na omejenost pritožbenih razlogov v pravnem pouku sicer ni bil opozorjen, kar pa na obseg pritožbenih razlogov ne vpliva. Sodišče namreč stranki ne more podeliti več pravic, kot jih ji daje zakon. Neupoštevanje 496. člena ZPP ne more vplivati na pravico do pritožbe.

I. Pritožbi se ugodi in se sodba sodišča prve stopnje razveljavi ter se zadeva vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.II. Odločitev o stroških pritožbenega postopka se pridrži za končno odločbo.

1. Z izpodbijano sodbo je sklep o izvršbi Okrajnega sodišča v Ljubljani opr. št. VL 55777/2010 z dne 27.4.2010 razveljavljen v 1. in 3. odstavku izreka ter zahtevek za plačilo 3.509,51 EUR z obrestmi zavrnjen. Glede pravdnih stroškov je odločeno, da jih je tožeča stranka dolžna plačati toženi stranki v višini 1.461,90 EUR.2. Pritožuje se tožeča stranka. Uveljavlja vse tri, s prvim odstavkom 338. čl. Zakona o pravdnem postopku(v nadaljevanju ZPP) predvidene pritožbene razloge. Predlaga spremembo sodbe tako, da bo zahtevku ugodeno, podredno pa njeno razveljavitev in vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v novo sojenje. Trdi, da je bila za barvanje v temnih tonih dogovorjena cena s 40 % povečanjem. Pribitek je bil dogovorjen za vse tone in ne zgolj za izrazito temne tone. Opozarja ne zapis v sedmi točki obrazložitve sodbe, ki to stališče potrjuje. Zaključek, da je v temnih tonih pobarvano le 20 % površin, je napačen. Opozarja na izvedenčevo ugotovitev, da je v barvnih tonih prepleskano 704,65 m2 površine, zato bi za to površino morala biti upoštevana cena s 40 % povečanjem, kar znese 6.412,32 EUR. Barvanje z zlato barvo je izvedenec ovrednotil na 2.040,00 EUR. Pri seštevku skupne vrednosti bi moral biti upoštevan tudi 20 % DDV. Upoštevajoč še ostale postavke računa, je tožeča stranka upravičena še do plačila 2.477,69 EUR. Tudi, če je v temnih tonih ovrednoteno le 20 % pobarvane površine, je izračun sodišča napačen, ker pri izračunu terjatve ni upoštevana vrednost ostalih storitev. Po tem izračunu tožena stranka dolguje še 1.158,58 EUR. Meni, da sodišče izvedenčevega mnenja ni upoštevalo, ampak odločilo v nasprotju z njim. Opozarja, da tožena stranka računa št. 30/09 ni grajala v osemdnevnem roku, ampak ga je zavrnila po tem roku. Za zavrnitev računa je navajala kontradiktorne razloge. Zavrnitev računa mora biti izkazana, zato drugačno stališče predstavlja kršitev iz 14. točke drugega odstavka 339. čl. ZPP. Zatrjuje nepravilno uporabo 22., 25. in 28. čl. Obligacijskega zakonika. Sodišče napačno razlaga izvedenčevo ugotovitev, da je intenzivno temnih tonov 20 %, saj to ne pomeni, da so ostali toni svetli. S tem je storjena kršitev iz 15. točke drugega odstavka 339. čl. ZPP. 3. Pritožba je utemeljena.4. Obravnavani spor je spor majhne vrednosti (spori, v katerih se tožbeni zahtevek nanaša na denarno terjatev, ki ne presega 4.000,00 EUR – prvi odstavek 495. čl. ZPP). V sporih majhne vrednosti veljajo posebna pravila, ki odstopajo od splošnih pravil pravdnega postopka. To velja tudi za pritožbeni preizkus odločitve v sporu majhne vrednosti. Tako se sodba v takšnem sporu lahko izpodbija samo zaradi bistvene kršitve določb pravdnega postopka iz 2. odstavka 339. čl. ZPP in zaradi zmotne uporabe materialnega prava (1. odstavek 458. čl. ZPP). Zmotna ali nepopolna ugotovitev dejanskega stanja ter relativne bistvene kršitve določb postopka iz 1. odstavka 339. čl. ZPP niso dovoljeni pritožbeni razlogi. Pritožnik na omejenost pritožbenih razlogov v pravnem pouku sicer ni bil opozorjen, kar pa na obseg pritožbenih razlogov ne vpliva. Sodišče namreč stranki ne more podeliti več pravic, kot jih ji daje zakon. Neupoštevanje 496. čl. ZPP ne more vplivati na pravico do pritožbe. 5. Glavnina pritožbenih razlogov se nanaša na (ne)pravilnost ugotovitve dejanskega stanja, kar zaradi omejenosti pritožbenih razlogov ne more biti predmet presoje v pritožbenem postopku. Ugotovitev, da je bilo v temnih tonih prepleskano samo 20 % površin na K., je za pritožbeno sodišče danost. Enako velja za ugotovitev, da vsaka barva, ki ni bela barva, predstavlja barvanja v temnih tonih. Na navedene očitke, s katerimi pritožnik uveljavlja, da na osnovi izvedenega dokaznega postopka dejansko stanje ni pravilno ugotovljeno, pritožbeno sodišče zato ne odgovarja.6. Pritrditi pa je pritožbi, da odločitev ni preverljiva. Sodišče je specificiralo, da znaša vrednost na K. opravljenega barvanja 5.313,06 EUR in zaščite 341,96 EUR (namesto 1.023,60 EUR); vrednost zaščite na Š. pa 70,00 EUR (namesto 237,88 EUR). Vrednost vseh opravljenih del je v 13. točki obrazložitve ovrednotilo na 8.699,89 EUR, vendar tega zneska ni specificiralo. Ni pojasnjeno, katere postavke računa so upoštevane v tem znesku. Pritožba utemeljeno opozarja, da je vsota večja, če se po sodišču izvedenemu vrednotenju barvanja na K. ter zaščite na K. in Š., kar je bilo sporno, prištejejo nesporne postavke iz računa št. 30/9. 7. Zaradi te pomanjkljivosti sodba ni preverljiva. Podana je absolutna bistvena kršitev postopka iz 14. točke drugega odstavka 339. čl. ZPP, ki je pritožbeno sodišče ne more odpraviti. Sodba je zato razveljavljena in zadeva vrnjena sodišču prve stopnje v novo sojenje (354. čl. ZPP). 8. Odločitev o stroških postopka temelji na tretjem odstavku 165. čl. ZPP. Sodnica posameznica odloča na podlagi petega odstavka 458. čl. ZPP.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.