VSL sklep I Cp 1737/2013
Sodna praksa višjih sodišč, 2013-06-20

zavrženje pritožbe - pravni interes - plačilni nalog - ugovor zoper plačilni nalog - odmera sodne takse - premoženjsko stanje

Tožnica je dosegla zahtevano sodno varstvo, zato nima pravnega interesa za pritožbo. Če pravni interes ni podan, vsebinsko obravnavanje pritožbe ni dovoljeno.

Sodišče prve stopnje se pri odločanju o tožničinem ugovoru zoper plačilni nalog ni bilo dolžno in se tudi ni smelo ukvarjati s tožničinim premoženjskim stanjem.

I. Pritožba zoper sklep sodišča prve stopnje z dne 23. 1. 2013 se zavrže.

II. Pritožba zoper sklep sodišča prve stopnje z dne 12. 3. 2013 se zavrne in se ta sklep potrdi.

1. Sodišče prve stopnje je s sklepom z dne 23. 1. 2013 ugodilo tožničinemu ugovoru z dne 8. 10. 2012 in razveljavilo svoj plačilni nalog z dne 20. 9. 2012 za plačilo sodne takse za postopek pred sodiščem prve stopnje. S sklepom z dne 12. 3. 2013 pa je zavrnilo tožničin ugovor z dne 15. 2. 2013 zoper plačilni nalog z dne 29. 1. 2013 za plačilo sodne takse za postopek pred sodiščem prve stopnje v znesku 1.317,00 EUR.

2. Tožnica se je zoper oba navedena sklepa pravočasno pritožila brez navedbe zakonskih pritožbenih razlogov. Predlaga, naj sodišče zadevo predodeli drugemu sodniku in jo oprosti plačila sodnih taks.

3. V pritožbi zoper prvi sklep tožnica navaja, da je bil plačilni nalog z vložitvijo ugovora z dne 27. 11. 2012 že razveljavljen, zato ga ni mogoče ponovno razveljaviti. Izpodbijani sklep je torej nezakonit. V postopku odločanja o sodnih taksah iz razloga brezposelnosti se sodna taksa ne plača, torej je sodnica takso napačno odmerila. Ker tožnica ne prejema socialne podpore, je oproščena plačila sodnih taks že na podlagi zakona.

4. V pritožbi zoper drugi sklep tožnica navaja, da tudi ta sklep nima podlage v zakonu. Sodišče se nepravilno sklicuje na dejstvo, da je bil njen predlog za taksno oprostitev pravnomočno zavrnjen. Poudarja, da je brezposelnost razlog za taksno oprostitev na podlagi petega odstavka 11. člena Zakona o sodnih taksah., zato zavrnitev predloga v njenem primeru nima pravega učinka. Ker tožnica, ki je bila odpuščena iz krivdnega razloga, ne prejema nadomestila za brezposelnost, se njeno premoženjsko stanje niti ne ugotavlja.

5. Pritožba zoper prvi sklep ni dovoljena, pritožba zoper drugi sklep pa ni utemeljena.

O pritožbi zoper sklep z dne 23. 1. 2013:

6. Sodišče prve stopnje je s tem sklepom ugodilo tožničinemu ugovoru. Tožnica je torej dosegla zahtevano sodno varstvo. Sodišče prve stopnje je namreč na podlagi njenega ugovora izdani plačilni nalog z dne 8. 10. 2012 razveljavilo, kar pomeni, da tožnica zneska sodne takse, navedenega v tem nalogu, ni (več) dolžna plačati. Takšna odločitev je tožnici brez dvoma v korist, zato nima pravnega interesa za pritožbo, saj zanjo ugodnejše odločitve o svojem ugovoru z dne 20. 9. 2012 ne bi mogla doseči.

7. Pravni interes je po četrtem odstavku 343. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) v zvezi s prvim odstavkom 366. člena istega zakona predpostavka za dopustnost pritožbe. Če ni podana, vsebinsko obravnavanje pritožbe ni dovoljeno. Na ostale pritožbene trditve zato ni treba odgovarjati. Tožničino vztrajanje, da je upravičena do predlagane taksne oprostitve, je glede na predmet pritožbenega preizkusa v tem primeru odveč. Trditev, da je bil sporni plačilni nalog razveljavljen že pred izdajo izpodbijanega sklepa, pa je očitno protispisna. Materialnopravno zmotno je pritožbeno stališče, da za razveljavitev plačilnega naloga zadošča že vložitev ugovora. Tega je tožnica vložila 8. 10. 2012 in ne 27. 11. 2012, kot navaja v pritožbi. Končno pa Zakon o sodnih taksah (ZST-1) v drugem in tretjem odstavku 34.a člena za odločanje o ugovoru zoper plačilni nalog predpisuje izdajo posebnega sklepa.

8. Ker tožničina pritožba po navedenem ni dovoljena, jo je sodišče druge stopnje na podlagi 1. točke 365. člena ZPP zavrglo. Za odločanje o predlagani predodelitvi zadeve drugemu sodniku pa pritožbeno sodišče ni pristojno. Takšno zahtevo bo morala tožnica uveljavljati pri sodišču prve stopnje.

O pritožbi zoper sklep z dne 12. 3. 2013:

9. Sodišče prve stopnje je za to svojo odločitev navedlo pravilne dejanske in pravne razloge. Odmeri dolgovane sodne takse, ki jo je pregledno pojasnilo v obrazložitvi sklepa, tožnica v pritožbi niti ne oporeka, ampak vztraja pri predlagani taksni oprostitvi. Ta njen predlog je bil v dosedanjem postopku že pravnomočno zavrnjen. Odločitev o tem tožnico veže, zato se pravnim učinkom tega sklepa ne more izogniti s ponovnim sklicevanjem na svojo brezposelnost, ampak bo dolgovano sodno takso morala plačati. Sodišče prve stopnje se pri odločanju o tožničinem ugovoru torej ni bilo dolžno in se tudi ni smelo ukvarjati s tožničinim premoženjskim stanjem.

10. Po prvem odstavku 34.a člena ZST-1 je mogoče vložiti ugovor zoper plačilni nalog le iz razlogov, da je taksa že plačana ali da je sodišče takso napačno odmerilo. V tožničinem primeru takšni razlogi niso podani, zato je izpodbijani sklep o zavrnitvi ugovora pravilen in zakonit. Ker v postopku na prvi stopnji tudi ni bilo uradoma upoštevnih procesnih ali materialnih kršitev, je sodišče druge stopnje to tožničino pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in na podlagi 2. točke 365. člena ZPP potrdilo sklep sodišča prve stopnje.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.