VSK sklep EPVDp 31/2012
Sodna praksa višjih sodišč, 2012-07-04

prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja - tek zastaralnega roka - pretrganje zastaranja izvršitve sankcije

Glede na to, da so bila znotraj dveletnega relativnega roka za zastaranje izreka sankcije opravljena dejanja sodišča, ki so tek zastaranja pretrgala, poleg tega pa tudi še niso pretekla štiri leta, ki bi pomenila absolutno zastaranje izreka sankcije, je pritožba storilca v tej smeri neutemeljena.

Storilec je dolžan kot stroške pritožbenega postopka plačati sodno takso.

Okrajno sodišče v Kopru je z izpodbijanim sklepom storilcu I.Ž., imetniku veljavnega vozniškega dovoljenja, izdanega pri Upravni enoti, ki je v obdobju od 27.6.2009 do 20.4.2010 po Zakonu o varnosti cestnega prometa, kot voznik začetnik motornega vozila B kategorije, presegel 7 kazenskih točk, izreklo prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja za kategorije B motornih vozil, ki so bile vpisane v vozniško dovoljenje na dan prekrška 9.4.2010, s katerim je storilec presegel 7 kazenskih točk. Sklenilo je še, da mora storilec plačati sodno takso, ki bo odmerjena po pravnomočnosti sklepa s plačilnim nalogom.

Zoper takšen sklep je storilec vložil pritožbo, kot navaja, iz vseh pritožbenih razlogov po Zakonu o prekrških in napadeni sklep izpodbija v celoti. Iz nadaljnje obrazložitve pritožbe  je še razvidno, da uveljavlja zastaranje izreka sankcije, ker je od prekrška, s katerim je dosegel število kazenskih točk, ki ima za posledico prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja pa do izdaje izpodbijanega sklepa preteklo več kot dve leti. Predlaga, da višje sodišče pritožbi ugodi in izpodbijani sklep okrajnega sodišča spremeni tako, da se mu ne izreče prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja in ne naloži plačilo sodne takse kot stroškov postopka.

Pritožnik pravilno ugotavlja, da je plačilni nalog zaradi prekrška storjenega 9.4.2010 zaradi katerega so mu bile izrečene tri kazenske točke in s katerimi je presegel kot voznik začetnik 7 kazenskih točk v cestnem prometu, postal pravnomočen 20.4.2010, izpodbijani sklep pa je sodišče izdalo 4.6.2012, torej po preteku dveh let od pravnomočnosti omenjenega plačilnega naloga. Zmotno pa je njegovo stališče, kljub sklicevanju na sodbo Vrhovnega sodišča IV Ips 4/2010, da izrek sankcije prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja zaradi zastaranja ni dopusten. Zakon o prekrških (ZP-1) v tretjem odstavku 22. člena med drugim določa, da izrek sankcije prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja ni dopusten, če pretečeta dve leti od pravnomočnosti odločbe o prekršku, s katero so bile izrečene kazenske točke v cestnem prometu, zaradi katerih je storilec dosegel število kazenskih točk, ki ima za posledico prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja. Za izrek sankcije se smiselno uporabljajo določbe tega zakona o zastaranju izvršitve sankcije. Glede zastaranja izvršitve sankcije pa ZP-1 v tretjem odstavku 44. člena določa, da zastaranje pretrga vsako dejanje organa, pristojnega za postopek o prekršku ali za izvršitev, ki meri na izvršitev sankcije. Po vsakem pretrganju začne teči zastaranje znova, vendar pa se sankcije ne smejo začeti izvrševati po preteku štirih let od dneva, ko je odločba, s katero je bila sankcija izrečena, postala pravnomočna. Glede na spisovne podatke so tako tek zastaranja izreka sankcije v obravnavani zadevi pretrgali najprej obvestilo organa, pristojnega za vodenje skupne evidence kazenskih točk Okrajnemu sodišču v Kopru z dne 24.5.2010 (na listovni št. 1 spisa), odredba sodnice z dne 26.5.2010 za pridobitev odločb s katerimi so bile storilcu kazenske točke izrečene ter  potrdila upravne enote o posedovanju vozniškega dovoljenja storilca, dostava odločb s strani prekrškovnih organov (27.9.2010 – na listovni št. 6 in z dne 12.1.2012 – listovna št. 16 spisa) ter poizvedbe pri Upravni enoti (9.2.2012 – listovna št. 21 spisa). Glede na to, da so bila znotraj dveletnega relativnega roka za zastaranje izreka sankcije opravljena dejanja sodišča, ki so tek zastaranja pretrgala, poleg tega pa tudi  še niso pretekla štiri leta, ki bi pomenila absolutno zastaranje izreka sankcije, je pritožba storilca v tej smeri neutemeljena.

Sicer pa pritožbeno sodišče po pregledu zadeve ugotavlja, da je sodišče prve stopnje vsa odločilna dejstva pravilno ugotovilo in storilcu utemeljeno kot vozniku začetniku, ki je dosegel oziroma presegel 7 kazenskih točk v cestnem prometu izreklo prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja. Ob tem sicer pritožbeno sodišče ugotavlja, da je glede na izrek izpodbijanega sklepa, sodišče prve stopnje storilcu izreklo prenehanje veljavnosti  vozniškega dovoljenja le za kategorijo B in ne tudi za ostale kategorije, ki so bile vpisane v vozniškem dovoljenju na dan prekrška 9.4.2010, vendar je pritožba vložena zgolj v korist storilca, v takšnem primeru pa se glede na določbo dvanajstega odstavka 163. člena ZP-1 ne sme spremeniti v njegovo škodo. Zato višje sodišče v takšno odločitev sodišča prve stopnje ni posegalo.

Ker pritožba ni utemeljena, sodišče pa tudi ni zagrešilo nobene od kršitev na katere mora paziti po uradni dolžnosti, je pritožbeno sodišče storilčevo pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo. Odločitev je sprejelo na podlagi 168. člena v zvezi z določbo tretjega odstavka 163. člena ZP-1.

Odločitev o naložitvi sodne takse za pritožbo je višje sodišče sprejelo na podlagi prvega odstavka 147. člena ZP-1. Pritožniku bo sodna taksa odmerjena s posebnim plačilnim nalogom sodišča pred katerim je tekel postopek na prvi stopnji v skladu z Zakonom o sodnih taksah (ZST-1).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.