VSK sklep EPVDp 38/2013
Sodna praksa višjih sodišč, 2013-12-30

prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja - preklic odložitve izvršitve prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja - hujši prekršek - uporaba milejšega zakona

Določba drugega odstavka 23. člena ZP-1H, ki kot hujši prekršek opredeljuje prekršek za katerega je bila storilcu izrečena stranska sankcija najmanj treh kazenskih točk v cestnem prometu ali stranska sankcija prepovedi vožnje motornega vozila, se glede na prehodno določbo četrtega odstavka 30. člena ZP-1H  uporablja za postopke odložitve izvršitve prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja v zadevah, v katerih je bil sklep o prenehanju veljavnosti vozniškega dovoljenja izdan po uveljavitvi tega zakona, torej po 14.06.2013. Ker je bil sklep o prenehanju veljavnosti vozniškega dovoljenja storilcu izdan pred 14. junijem 2013, je treba pri odločitvi, ali so izpolnjeni pogoji za  preklic odložitev izvršitve prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja, upoštevati, kateri materialno pravni predpis je za storilca milejši (drugi odstavek 2. člena ZP-1). V obravnavani zadevi se izkaže, da je za storilca glede opredelitve pojma hujši prekršek treba uporabiti materialno pravni predpis veljaven v času izdaje sklepa o prenehanju veljavnosti vozniškega dovoljenja. Glede na to, da ZPrCP v določbi četrtega odstavka 23. člena opredeljuje kot hujši prekršek prekršek za katerega je predpisana globa najmanj 700,00 EUR in stranska sankcija kazenskih točk v cestnem prometu, v obravnavani zadevi storilcu izrečena višina globe ne dosega spodnje meje globe, ki je predpisana, da bi se skupaj z izrečenimi kazenskimi točkami v cestnem prometu prekršek štel za hujši prekršek in zato pogoj pri katerem se glede na določbo drugega odstavka 202.e člena ZP-1 storilcu obvezno prekliče odložitev izvršitve prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja,  ni izpolnjen.

Ob odločanju o storilčevi pritožbi se izpodbijani sklep tudi po uradni dolžnosti spremeni tako, da se storilcu A.A. odložitev izvršitve prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja na podlagi sklepa Okrajnega sodišča v Novi Gorici št. EPVD 1 ne prekliče.

Stroški pritožbenega postopka obremenjujejo proračun.

Okrajno sodišče v Novi Gorici je z izpodbijanim sklepom storilcu A.A. preklicalo odložitev izvršitve prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja na podlagi sklepa Okrajnega sodišča v Novi Gorici EPVD 1 ter mu naložilo plačilo sodne takse v znesku 30,00 EUR, ki jo mora plačati v petnajstih dneh po pravnomočnosti sklepa.

Zoper takšen sklep je storilec vložil pritožbo. Kot navaja, ni vedel, da je prekoračitev hitrosti za 20 km/h na ravni cesti na območju, kjer ni nobenega prehoda za pešce in kjer ni nobenega ogrožal, hujši prekršek, katerega posledica je preklic odložitve izvršitve prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja. Zato tudi ni dal zahteve za sodno varstvo zoper plačilni nalog. V času, ko je bil zoper njega izdan sklep o odložitvi izvršitve prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja, očitana kršitev prehitre vožnje s prekoračeno hitrostjo 21 km/h tudi zakonsko še ni štela med hujše prekrške. Odvzem vozniškega dovoljenja bi zanj pomenil še večjo socialno stisko in veliko breme tudi pri pridobivanju dela in zaslužka.

Višje sodišče je ob pregledu in preizkusu zadeve, ki ga je opravilo v okviru pritožbenih navedb in po uradni dolžnosti na podlagi določbe 159. člena Zakona o prekrških (ZP-1), ugotovilo, da je treba izpodbijani sklep tudi po uradni dolžnosti spremeniti, ker je bil v škodo storilca prekršen zakon. Kot je razvidno iz izpodbijanega sklepa, je sodišče prve stopnje storilcu preklicalo odložitev izvršitve prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja na podlagi obvestila organa, ki vodi evidenco kazenskih točk, o vpisu pravnomočne odločbe o hujšem prekršku voznika, saj je storilec v času preizkusne dobe storil prekršek po 3. točki petega odstavka 46. člena Zakona o pravilih cestnega prometa (ZPrCP), kar je ugotovljeno s plačilnim nalogom policijske postaje št. 2, ki je postal pravnomočen dne 25. oktobra 2013.

Glede na določbo drugega odstavka 202.e člena Zakona o prekrških (ZP-1) sodišče s sklepom prekliče odložitev izvršitve prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja, če storilec v preizkusni dobi stori hujši prekršek ali v rokih, ki jih določi sodišče, ne izpolnjuje vseh obveznosti iz sklepa o odložitvi izvršitve prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja. V obravnavani zadevi je storilec v preizkusni dobi storil prekršek po 3. točki petega odstavka 46. člena ZPrCP za katerega mu je bila, kot je razvidno iz kopije plačilnega naloga na listovni št. 47 spisa, izrečena globa v znesku 250,00 EUR in stranska sankcija treh kazenskih točk. Storilcu je bila izrečena sankcija prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja s sklepom Okrajnega sodišča v Novi Gorici EPVD 3, sklep o prenehanju veljavnosti vozniškega dovoljenja pa je postal pravnomočen dne 31. oktobra 2012. Sklep o prenehanju veljavnosti vozniškega dovoljenja je bil torej izdan v času, ko je za opredelitev pojma hujši prekršek veljal opis le-tega v četrtem odstavku 23. člena ZPrCP.  Ta določa, da se za hujši prekršek šteje tisti prekršek, za katerega je predpisana globa najmanj 700,00 EUR in stranska sankcija kazenskih točk ali stranska sankcija prepovedi vožnje motornega vozila. Določba drugega odstavka 23. člena ZP-1H, ki kot hujši prekršek opredeljuje prekršek za katerega je bila storilcu izrečena stranska sankcija najmanj treh kazenskih točk v cestnem prometu ali stranska sankcija prepovedi vožnje motornega vozila, se glede na prehodno določbo četrtega odstavka 30. člena ZP-1H  uporablja za postopke odložitve izvršitve prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja v zadevah, v katerih je bil sklep o prenehanju veljavnosti vozniškega dovoljenja izdan po uveljavitvi tega zakona, torej po 14.06.2013. Ker je bil sklep o prenehanju veljavnosti vozniškega dovoljenja storilcu izdan pred 14. junijem 2013, je treba pri odločitvi, ali so izpolnjeni pogoji za  preklic odložitev izvršitve prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja,  upoštevati, kateri materialno pravni predpis je za storilca milejši (drugi odstavek 2. člena ZP-1). V obravnavani zadevi se izkaže, da je za storilca glede opredelitve pojma hujši prekršek treba uporabiti materialno pravni predpis veljaven v času izdaje sklepa o prenehanju veljavnosti vozniškega dovoljenja. Glede na to, da ZPrCP v določbi četrtega odstavka 23. člena opredeljuje kot hujši prekršek prekršek za katerega je predpisana globa najmanj 700,00 EUR in stranska sankcija kazenskih točk v cestnem prometu, v obravnavani zadevi storilcu izrečena višina globe ne dosega spodnje meje globe, ki je predpisana, da bi se skupaj z izrečenimi kazenskimi točkami v cestnem prometu prekršek štel za hujši prekršek in zato pogoj pri katerem se glede na določbo drugega odstavka 202.e člena ZP-1 storilcu obvezno prekliče odložitev izvršitve prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja, ni izpolnjen. Zato je višje sodišče na podlagi 168. člena ZP-1 v zvezi z devetim odstavkom 163. člena ZP-1 odločilo tako kot je razvidno iz izreka, in sicer, da se odložitev izvršitve prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja storilcu ne prekliče.

Odločitev o stroških pritožbenega postopka je višje sodišče sprejelo na podlagi prvega odstavka 147. člena v zvezi s četrtim odstavkom 144. člena ZP-1.

ZP-1 člen 23, 23/2, 30, 30/4, 202.e, 202.e/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.