VSL sklep II Ip 3684/2014
Sodna praksa višjih sodišč, 2014-11-13

sredstvo izvršbe - predmet izvršbe - vezanost na izvršilni predlog

Sodišče je vezano na izvršilni zahtevek glede predmeta izvršbe, če ga upnik v predlogu določno opredeli. Upniku ni treba, med drugim, navesti podatkov o organizaciji za plačilni promet, pri kateri ima dolžnik denarna sredstva, in številke računa, če pa to v predlogu izrecno opredeli, sodišče nima zakonske podlage za dovolitev izvršbe na več ali drugih predmetih, kot jih predlaga upnik.

I. Pritožbi se delno ugodi in se sklep v izpodbijani II. točki izreka delno spremeni tako, da se ugovoru dolžnika delno ugodi in se sklep o izvršbi z dne 6. 1. 2014 razveljavi še v delu, v katerem je dovoljena izvršba na denarna sredstva pri organizacijah za plačilni promet, razen na denarna sredstva na računu št. ..., odprtem pri X, d.d.

II. V preostalem delu se pritožba zavrne in se sklep v nespremenjenem delu izpodbijane II. točke izreka potrdi.

III. Dolžnik sam krije svoje stroške pritožbenega postopka.

1. Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje delno ugodilo ugovoru dolžnika in sklep o izvršbi razveljavilo za zakonske zamudne obresti od zneska 95,94 EUR od dne 7. 9. 2011 do dne 16. 10. 2011 (I. točka izreka), v preostalem delu pa je ugovor zavrnilo (II. točka izreka).

2. Zoper odločitev v II. točki izreka sklepa se je dolžnik po pooblaščencu pravočasno pritožil iz vseh pritožbenih razlogov. Predlaga razveljavitev sklepa v izpodbijanem delu in vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v nov postopek. Navaja, da so zaključki sodišča prve stopnje v 6. točki obrazložitve pomanjkljivi in da pomanjkljivost podatkov o dolžniku onemogoča preveritev pravilnosti in utemeljenosti izpodbijane odločitve sodišča (pri izdaji sklepa), zaradi česar je izpodbijani sklep kot nepreverljiv v svoji pravilnosti nezakonit in ga gre razveljaviti. Izpodbija tudi odločitev in razloge o zavrnitvi ugovora v delu, v katerem je uveljavljal, da je sodišče s sklepom preseglo del upničinega predloga za izvršbo z izvršilnim sredstvom na dolžnikova sredstva pri organizaciji za plačilni promet. Glede stroškovnega dela sklepa navaja, da sodišče v zvezi s tem ni sprejelo nobene odločitve (kljub drugačnim navedbam v obrazložitvi sklepa). Priglaša stroške pritožbenega postopka.

4. Na podlagi prvega odstavka 34. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju (v nadaljevanju ZIZ) sodišče dovoli izvršbo za poplačilo denarne terjatve s tistim sredstvom in na tistih predmetih, ki so navedeni v predlogu za izvršbo. Sodišče prve stopnje je torej vezano na izvršilni zahtevek tudi glede predmeta izvršbe, če ga upnik v predlogu določno opredeli. V skladu z določbo četrtega odstavka 40. člena ZIZ upniku sicer ni treba, med drugim, navesti podatkov o organizaciji za plačilni promet, pri kateri ima dolžnik denarna sredstva, in številke računa, če pa to v predlogu izrecno opredeli, sodišče nima zakonske podlage za dovolitev izvršbe na več ali drugih predmetih, kot jih predlaga upnik.

5. V konkretnem primeru je upnica izrecno predlagala izvršbo z rubežem denarnih sredstev, ki jih ima dolžnik na računu št. ..., odprtem pri X, d.d. Konkretno je torej opredelila predmet izvršbe v okviru predlaganega sredstva. S tem ko je sodišče prve stopnje v sklepu o izvršbi dovolilo izvršbo z rubežem denarnih sredstev pri organizacijah za plačilni promet, kar pomeni na kateremkoli računu pri katerikoli organizaciji za plačilni promet, je glede predmeta izvršbe preseglo izvršilni predlog upnice, kar je dolžnik v ugovoru utemeljeno uveljavljal.

6. Sodišče prve stopnje se pri utemeljevanju svoje odločitve nepravilno sklicuje na določbo četrtega odstavka 133. člena ZIZ. To je specialna določba o izvršbi na plačo in druge stalne prejemke, ki je ni mogoče na podlagi 136. člena ZIZ smiselno uporabiti v izvršbi na denarna sredstva na računu pri organizaciji za plačilni promet. 136. člen ZIZ namreč napotuje na uporabo določb o izvršbi na denarno terjatev (členi 100 do 127 ZIZ), če zakon ne določa drugače.

7. Višje sodišče je glede na navedeno pritožbi delno ugodilo in sklep v II. točki izreka spremenilo tako, kot je razvidno iz I. točke izreka tega sklepa (3. točka 365. člena Zakona o pravdnem postopku, v nadaljevanju ZPP, v zvezi s 15. členom ZIZ).

8. Pritožnik pa neutemeljeno izpodbija pravilnost odločitve in navedenih razlogov sklepa v zvezi s pomanjkljivostjo predloga za izvršbo glede identifikacijskih podatkov dolžnika. Prav ima sicer, da so identifikacijski podatki o dolžniku (16.a člen ZIZ) obvezna sestavina predloga za izvršbo na podlagi izvršilnega naslova (prva alineja prvega odstavka 40. člena ZIZ), vendar pa bi bila relativna bistvena kršitev določb postopka (prvi odstavek 339. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ) podana le v primeru, če bi pomanjkljivost predloga glede teh podatkov lahko vplivala na zakonitost in pravilnost sklepa (če bi na primer zato, ker v predlogu za izvršbo niso bili navedeni vsi v 16.a členu ZIZ zahtevani identifikacijski podatki, prišlo do dovolitve oziroma oprave izvršbe zoper osebo, ki ni dolžnik na podlagi izvršilnega naslova). Vsaka kršitev procesnih določb pa sama po sebi še ne pomeni relativne bistvene kršitve določb postopka iz prvega odstavka 339. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ. Ker na te kršitve sodišče ne pazi po uradni dolžnosti, je breme zatrjevanja kršitve in verjetnosti njenega vpliva na rezultat odločitve na strani stranke, ki kršitev uveljavlja. Obrazloženega uveljavljanja verjetnosti vpliva kršitve na zakonitost in pravilnost odločitve v konkretnem primeru ugovor zoper sklep o izvršbi ne vsebuje, kot se je sodišče prve stopnje v izpodbijanem sklepu pravilno opredelilo.

9. Pritožnik tudi neutemeljeno izpodbija odločitev v stroškovnem delu. Sodišče prve stopnje v izreku sklepa sicer ni posebej navedlo, da dolžnik sam krije stroške ugovornega postopka, temveč je le v obrazložitvi navedlo razloge, zaradi katerih ni priznalo stroškov ugovora. S tem pa ni storilo procesne kršitve. Odločitev o stroških ugovornega postopka je namreč vsebovana v delu odločitve o glavni stvari - odločitve o zavrnitvi ugovora v preostalem delu (II. točka izreka sklepa). Stroškovni zahtevek je podan v ugovoru in je tako njegov sestavni del. Pravilnosti razlogov za odločitev, da se dolžniku stroški ugovornega postopka ne priznajo, pa v pritožbi niti ne izpodbija.

10. Višje sodišče je glede na navedeno v preostalem delu pritožbo zavrnilo in sklep v nespremenjenem delu izpodbijane II. točke izreka potrdilo (2. točka 365. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ). Višje sodišče je odločilo, da stroške pritožbenega postopka dolžnik krije sam, kljub delnemu uspehu s pritožbo. Odločitev temelji na drugem odstavku 165. člena in drugem odstavku 154. člena ZPP, oba v zvezi s 15. členom ZIZ, upoštevaje tudi določbo šestega odstavka 38. člena ZIZ. Dolžnik sam krije stroške pritožbenega postopka, ker je s pritožbo uspel le glede omejitve predmeta izvršbe, zaradi kršitve, ki jo je storilo sodišče prve stopnje, in mu pritožbenih stroškov ni neutemeljeno povzročila upnica.

ZIZ člen 34, 34/1, 40, 40/4, 133, 133/4, 136.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.