VSL sodba PRp 311/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-03-15

VARNOST CESTNEGA PROMETA - PREKRŠKOVNO PROCESNO PRAVO

pravna jamstva v kazenskem postopku - preverjanje psihofizičnega stanja - strokovni pregled - mamila - tetrahidrokanabinol - metabolit tetrahidrokanabinola - pregledovanje spisov - rok za vložitev pritožbe - zapisniki

THC-COOH niti z Uredbo o razvrstitvi prepovedanih drog niti z Odločbo o seznamu mamil ni uvrščen med prepovedane droge in sam po sebi ne pomeni nujno prisotnosti mamila v organizmu, ampak se to dokazuje v povezavi z drugimi, za stanje pod vplivom mamil, značilnimi znaki, katere pa je ugotovil zdravnik, ki je v oceni vpliva mamil in psihoaktivnih zdravil ocenil, da je vpliv mamil zaznaven.

Pritožba obdolženega se zavrne kot neutemeljena in se potrdi sodba sodišča prve stopnje.

Obdolženec je dolžan plačati sodno takso kot strošek pritožbenega postopka.

Z izpodbijano sodbo je bil obdolženi spoznan za odgovornega storitve uvodoma navedenega prekrška, za katerega mu je bila izrečena globa v znesku 1.050,00 eurov in stranska sankcija deset kazenskih točk ter stranska sankcija prepoved vožnje motornega vozila kategorije B v trajanju dveh mesecev. Naloženo mu je bilo plačilo stroškov postopka, in sicer stroški strokovnega pregleda v znesku 877,52 eurov ter plačilo sodne takse.

Proti takšni sodbi se je pravočasno pritožil obdolženec in navedel, da mu ni bila predstavljena nobena preiskava ali kakršnakoli analiza in rezultati, saj lahko le na osnovi teh rezultatov pripravi zagovor ali obrambo (kršitev 29. člena Ustave RS). Sam v rezultate analize ne verjame, saj od trenutka odvzema urina ni več mogel spremljati, ali je bil opravljen strokovni pregled na njegovem urinu. Zanj je analiza brezpredmetna, ker iz sodbe sodišča ni razvidno, kdaj je bila opravljena, ali je bil v preiskavi njegov urin, po kateri metodi je bila opravljena in katera nevtralna institucija je to opravila. Videti hoče dokumentacijo in se pripraviti na obrambo. Tudi v pravnem pouku sodbe je velika protiustavnost, saj ne navaja, ali gre za delovne ali koledarske dneve osmih dni za pritožbo. Možnosti poštene obrambe in zagovora ni imel, kršene so mu bile temeljne človekove pravice in svoboščine.

Višje sodišče kljub pritožbenim navedbam nima pomislekov v pravilnost in popolnost ugotovljenega dejanskega stanja prekrška, ki se očita obdolžencu v izreku izpodbijane sodbe, pri čemer je neutemeljena pritožbena navedba, da obdolžencu ni bila predstavljena nobena preiskava ali analiza in rezultati, saj je prav nasprotno iz zapisnika o zaslišanju obdolženca z dne 14. 12. 2010 (listovna številka 26) razvidno, da je po vloženem ugovoru sodišče prve stopnje obdolženca vabilo na narok za zaslišanje, ki se ga je udeležil navedenega dne in je v zapisniku izrecno navedeno, da je sodnica obdolžencu predložila na vpogled toksikološko preiskavo in stroškovnik v zvezi s preiskavo in da obdolženec pripomb na predložene listine ni imel, prosil pa je za kopijo le-teh. Pod vsebino takega zapisnika se je obdolženec lastnoročno podpisal, zato pritožnik, ki v pritožbi trdi, da je analiza brezpredmetna, ni prepričljiv, saj je očitno pozabil, da na zaslišanju ni imel pripomb na analizo, iz spisovnega gradiva pa ni razvidno, da bi zaprosil za pregled listin, ki bi jih lahko tudi kopiral (in plačal ustrezno takso, kar bi bilo zabeleženo v uradnem zaznamku sodišča), glede na to, da ima obdolženec skladno s 102. členom Zakona o prekrških (ZP-1) pravico pregledovati in prepisovati spise in si ogledati dokazne predmete, kar mu v teku postopka dovoli sodnik, ki vodi postopek, ko pa je postopek končan, dovoli to predsednik sodišča oziroma delavec, ki ga on določi.

Ker je bilo obdolžencu torej na zaslišanju predočeno poročilo o toksikološki preiskavi, se je lahko sam seznanil, da je poročilo o toksikološki preiskavi opravil Inštitut za sodno medicino v Ljubljani, ko je dne 24. 3. 2010 prejel v analizo urin obdolženca, ki je bil odvzet istega dne ob 01.55 uri in vzorec pravilno dostavljen ter pravilno opremljen, iz opravljene kromatografske preiskave pa je razvidno, da je rezultat pokazal pozitivno prisotnost na  metabolit THC (THC-COOH), iz naročila za zdravniško preiskavo in odvzem krvi ter urina pa je razvidno, da je dr. med. pri pregledu obdolženca zaznal vpliv mamil. Pritožniku je pojasniti, da je Inštitut za sodno medicino pooblaščen laboratorij za analize krvi, urina, drugih telesnih tekočin in tkiv, ki ima ustrezno usposobljene delavce in opremo, zato v rezultate pooblaščenih laboratorijev višje sodišče nima nobenih pomislekov, da njihove analize in preiskave ne bi bili verodostojni dokazi v postopku o prekršku.

Višje sodišče nadalje pritrjuje ugotovitvi prvostopenjskega sodišča, da snov THC-COOH niti z Uredbo o razvrstitvi prepovedanih drog niti z Odločbo o seznamu mamil ni uvrščena med prepovedane droge, ampak je mednje uvrščen tetrahidrokanabinol (THC), metabolit THC-ja je zgolj produkt v procesu presnove, ki pa kaže na predhodno uživanje prepovedane substance THC in ostane v telesu še več dni po uživanju THC-ja, zato ni nujno indikator prisotnosti prepovedane droge v organizmu ali kakor je zaključilo prvostopenjsko sodišče, THC-COOH sam po sebi še ne pomeni prisotnosti mamila v organizmu, ampak se to dokazuje v povezavi z drugimi, za stanje pod vplivom mamil značilnimi znaki, katere pa je ugotovil dr. med., ki je dne 24. 3. 2010 pregledal obdolženca in svoje ugotovitve zabeležil v oceni vpliva mamil in psihoaktivnih zdravil, ki je razvidna v prilogi spisa ter pri tem ocenil, da je pri obdolžencu zaznaven vpliv mamil. Navedena zdravnikova ocena skupaj z ostalimi listinskimi dokazi, ki so priloga obdolžilnemu predlogu, torej poročilo o toksikološki preiskavi Inštituta za sodno medicino, naročilo za zdravniško preiskavo in odvzem krvi ter urina ter zapisnik o postopku za prepoznavo znakov oziroma simptomov, ki so posledica mamil, psihoaktivnih zdravil ali drugih psihoaktivnih snovi v organizmu, izkazuje, da je bil obdolženec kot voznik osebnega avtomobila navedenega dne udeležen v cestnem prometu pod vplivom mamila, ki je zmanjševalo njegovo sposobnost za vožnjo, s čimer je kršil določbo prvega odstavka 131. člena ZVCP-1 in storil prekršek iz tretjega odstavka citiranega člena, zato je višje sodišče potrdilo odločitev prvostopenjskega sodišča o odgovornosti obdolženca za prekršek.

Pritožniku je še pojasniti, da protiustavnost pri navedbi roka za pritožbo ni podana, gre namreč za zakonsko določeni rok (151. člen ZP-1), ki ni podaljšljiv, sicer pa je obdolženec svojo pritožbo vložil v predpisanem roku in je predmet tega pritožbenega postopka. Pred izdajo sodbe o prekršku je bil obdolženec zaslišan, torej so mu bile dane ustrezne in zadostne možnosti, da zavzame stališče tako glede dejanskih kot tudi glede pravnih vidikov nanj naslovljenega očitka, ves čas postopka pa je imel pravico pregledovati spis in na tej podlagi uresničevati svojo pravico do obrambe.

Pri preizkusu obdolžencu izrečenih sankcij višje sodišče ugotavlja, da je prvostopenjsko sodišče ustrezno obrazložilo odločitev za izrek nekoliko višje globe od najnižje predpisane za prekršek, pri tem pa tudi ustrezno upoštevalo obdolženčevo premoženjsko stanje s tem, ko mu je odobrilo plačilo globe v devetih mesečnih obrokih. Izrečeno mu je bilo tudi predpisano število kazenskih točk ter prepoved vožnje motornega vozila za čas dveh mesecev, saj ni spregledati, da je bil obdolženec že pravnomočno kaznovan za cestnoprometne prekrške v zadnjih treh letih, pri čemer očitno izrečene sankcije na obdolženca nimajo dovolj vzgojnega učinka, da prekrškov ne bi ponavljal.

Višje sodišče je na podlagi tretjega odstavka 163. člena ZP-1 zavrnilo pritožbo obdolženca kot neutemeljeno in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje, pritožniku, ki s pritožbo ni uspel, pa naložilo plačilo stroškov pritožbenega postopka, ki mu jih bo odmerilo sodišče prve stopnje skladno z Zakonom o sodnih taksah.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.