VSL sklep I Cp 1696/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2012-01-20

dovoljenost pritožbe - pravni interes - sklep procesnega vodstva

Pritožba proti sklepu, s katerim sodišče stranko na podlagi pooblastila iz 108. člena ZPP pozove, naj nepopolno vlogo dopolni, ni dovoljena.

I.Pritožbi se zavrneta in se sklepa sodišča prve stopnje z dne 12.11.2010 in 29.12.2010 potrdita.

II.Pritožbeno sodišče ugotavlja, da pogoji za odločanje o pritožbi zoper sodbo še niso izpolnjeni.

1.V tej pravdi, ki je spor majhne vrednosti, je sodišče prve stopnje izdalo sodbo, ki jo je nato popravilo s sklepom z dne 12.11.2010.

2.Kot že poprej zoper sodbo je tudi zoper popravni sklep tožena stranka vložila pritožbo. Uveljavlja vse pritožbene razloge in sodišču predlaga, naj izpodbijani sklep razveljavi. Pritožbeni predlog se smiselno nanaša tudi na pritožbo zoper sodbo. Pritožnica se čudi, kako je sodišče lahko odločilo o tem, da sklep izvršilnega sodišča lahko ostane v kakšnem delu v veljavi, ko pa je bil vendar že pred tem razveljavljen.

3.V pritožbenem postopku zoper sodbo je toženka zahtevala tudi odlog plačila sodnih taks. Sodišče je s sklepom pozvalo, naj predlog dopolni. Pritožnica se je zoper ta sklep pritožila, sodišče prve stopnje pa je njeno pritožbo s sklepom z dne 29.12.2010 zavrglo. Ker so bili obenem izpolnjeni tudi pogoji za odločanje o predlogu za taksni odlog, je sodišče prve stopnje z istim sklepom odločilo, da se predlog tožene stranke za odlog plačila sodnih taks zavrne.

4.Tudi zoper ta sklep toženka vlaga pritožbo in sicer zoper obe točki izreka. Uveljavlja vse pritožbene razloge in predlaga njegovo razveljavitev. Pritožnica s pretežno nerazumljivimi razlogi napada stališče sodišča, da je bil njen predlog za oprostitev plačila sodnih taks oziroma za odlog plačila le-teh nepopoln. Meni tudi, da ima pravni interes za pritožbo. Meni, da zakon ne more določiti, da pritožba zoper tak sklep ni dovoljena. Odločitev o zavrnitvi njenega predloga za odlog plačila sodnih taks pa napada z razlogi, da v zakonu o sodnih taksah nikjer ni govora o povprečni plači, da predloga za oprostitev plačila sodnih taks ni vložila, marveč je predlagala odlog plačila taks. Meni, da zakon ne določa pogojev za odlog plačila sodnih taks na podlagi premoženjskega stanja. Vse v zvezi s premoženjskim stanjem je zato po njenem stališču brezpredmetno.

6.Predmet pritožbenega preizkusa je le to, ali je sodišče pravilno uporabilo pravila o popravi sodbe. Kolikor se pritožba nanaša na samo vsebino (pravne posledice popravljenega izreka) je to mogoče uveljavljati le v pritožbi zoper sodbo. Vsebinske navedbe, s katerimi v pritožbi zoper popravni sklep pritožnik napada tudi odločitev o glavni stvari, so torej sestavni del pritožbe zoper sodbo. Zaradi pravila iz 3. odst. 328. čl. ZPP (1) so te navedbe pravočasne (ter bi bile upoštevne v pritožbenem postopku zoper sodbo, če bi bili sicer izpolnjeni pogoji za vsebinsko odločanje o pritožbi zoper sodbo – kar pa, kot bo obrazloženo kasneje, še niso).

7.Sicer pa pritožbeno sodišče ugotavlja, da so bili v obravnavanem primeru izpolnjeni pogoji za izdajo popravnega sklepa. Odločitev izpodbijane sodbe je bila jasna. Prav tako je očitno, da je iz izreka sodbe pomotoma izpadel zapis besed „za glavnico“. Sodišče prve stopnje je torej ravnalo pravilno, ko je v skladu s 1. odst. 328. čl. ZPP svojo pisno napako popravilo. Vsakršno drugačno ravnanje bi bilo glede na vse procesne okoliščine (tožeča stranka je namreč v svoji vlogi, s katero je predlagala popravo sodbe, podredno vložila pritožbo) neekonomično in zato v nasprotju z 11. čl. ZPP. Sodišče s takšnim ravnanjem ni poseglo v pravice nasprotne stranke in tudi ni trčilo ob institut pravnomočnosti, kot bi se dalo smiselno razumeti pritožnico.

8.Pritožba proti temu sklepu zato ni utemeljena, podani pa tudi niso razlogi, na katere pritožbeno sodišče pazi po uradni dolžnosti. Na podlagi pooblastila iz 2. točke 365. čl. ZPP je zato pritožbeno sodišče pritožbo proti temu sklepu zavrnilo in ta sklep potrdilo.

9.Odločitev sodišča prve stopnje, da pritožbo zoper sklep, ki je bil izdan po 108. čl. ZPP, zavrže, je pravilna. Sklep, s katerim sodišče od dolžnika zahteva, naj vlogo popravi ali dopolni, je sklep procesnega vodstva. Zato pritožbo proti njemu ni dovoljena (2). Do prav enakega položaja pa privede tudi razlaga, da za pritožbo zoper tovrstni sklep stranka nima pravnega interesa. Z njo namreč v ničemer ni oškodovana, o njenih pravicah ni odločeno, zato z njegovo razveljavitvijo ali spremembo, tudi ne more spremeniti svojega pravnega položaja. To bi veljalo tudi v primeru, če bi sodišče vlogo, ki je sicer popolna, napačno obravnavalo kot nepopolno po 108. čl. ZPP. V tem primeru bi imela stranka takšno hipotetično napačno odločitev sodišča možnost uveljavljati v pritožbi zoper zavrženje te vloge (konkretno: zavrženje predloga za odlog plačila takse).

10.Ker je pritožba zoper sklep o zavrženju pritožbe zoper sklep o dopolnitvi vloge neutemeljena, podani pa tudi niso razlogi, na katere je treba paziti po uradni dolžnosti, je pritožbeno sodišče na podlagi pooblastila iz 2. točke 365. čl. ZPP pritožbo zavrnilo in sklep v izpodbijanem delu potrdilo.

11.Prav tako pa je pravilna tudi odločitev sodišča, da se toženkin predlog za odlog plačila sodne takse zavrne. Sodišče je za svojo odločitev navedlo vsebinske razloge, ki predstavljajo uporabo materialnopravnega pravila iz 11. člena ZST-1. Tam so določeni materialnopravni pogoji tako za oprostitev kot za odlog plačila sodne takse. Vsi so premoženjske narave. Razlogi sodišča prve stopnje so pravilni. Pritožba ni utemeljena, podani pa tudi niso razlogi, na katere pritožbeno sodišče pazi po uradni dolžnosti. Na podlagi pooblastila iz 2. točke 365. čl. ZPP je zato pritožbeno sodišče tudi pritožbo proti 2. točki izpodbijanega sklepa zavrnilo in sklep v tem delu potrdilo.

12.Nazadnje pritožbeno sodišče ugotavlja, da pogoji za odločanje o pritožbi zoper sodbo (še) niso podani. Procesna predpostavka za odločanje o pritožbi je, da je zanjo plačana sodna taksa (3. odst. 105. a člena ZPP). Če taksa ni plačana (in v obravnavanem primeru ni bila), se šteje, da je vloga umaknjena.

13.Vendar pa so pogoji za fikcijo umika izpolnjeni šele tedaj, ko sodišče stranko pozove k plačilu z nalogom za plačilo sodne takse (2. odst. 105.a člena ZPP).

14.Sodišče prve stopnje je taksni nalog pritožnici sicer tudi poslalo, vendar je ta zoper njega ugovarjala. To pa pomeni, da taksni nalog (ki je sodni akt) še ni postal pravnomočen. Ker je tako, pravne posledice iz 3. odst. 105.a čl. ZPP tudi še ni mogoče izreči. Pritožbeno sodišče zato pritožbenega postopka glede pritožbe zoper sodbo ni moglo izpeljati, saj mora sodišče prve stopnje prej še odločiti o ugovoru zoper taksni nalog.

- - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - -

(1) Zakon o pravdnem postopku (Ur.l. RS št. 73/2007 in naslednji

(2) glej tudi Nina Betetto V: Pravdni postopek, Zakon s komentarjem, 1. knjiga, Ljubljana 2005, stran 442; glej tudi 270. čl. ZPP in njegovo smiselno uporabo

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.