VSL sklep Cst 188/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-09-06

osebni stečaj - odpust obveznosti - ugovor stečajnega upravitelja - omejitev poslovne sposobnosti stečajnega dolžnika - prepoved samostojnega sklepanja poslov in razpolaganja s premoženjem, ki spada v stečajno maso

Upravitelj s tem, ko je dolžnici svetoval, da prodajo oglaša, še ni soglašal, da dolžnica sama sklene prodajno pogodbo in prevzame kupnino. Dolžnica je bila ne le z razgovorom z upraviteljem, ampak tudi z oklicem seznanjena s prepovedjo samostojnega sklepanja pogodb in opravljanja pravnih poslov, katerih predmet je razpolaganje s premoženjem, ki spada v stečajno maso.

Pritožba se zavrne in se izpodbijani sklep potrdi.

1. Sodišče prve stopnje je na ugovor stečajnega upravitelja postopek odpusta obveznosti ustavilo in predlog za odpust obveznosti zavrnilo.

2. Dolžnica je zoper sklep vložila pravočasno pritožbo in smiselno predlagala razveljavitev sklepa oziroma spremembo v njeno korist.

4. Sodišče prve stopnje je ugotovilo, da je dolžnica prodala osebni avto brez vednosti in sodelovanja upravitelja ter brez sklepa sodišča o prodaji, čeprav je bila v oklicu in v razgovoru z upraviteljem opozorjena na prepoved samostojnega sklepanja poslov in razpolaganja s svojim premoženjem. Zaradi kršitve obveznosti po 1. točki prvega odstavka 386. člena ZFPPIPP je v sodišče v skladu s 1. točko prvega odstavka 406. člena ZFPPIPP postopek odpusta obveznosti ustavilo in predlog za odpust obveznosti zavrnilo.

5. Pritožnica navaja, da ji je upravitelj sam svetoval, naj da osebni avto v prodajo na internet. Pri tem pa prezre, da upravitelj s tem, ko ji je svetoval, da prodajo oglaša, še ni soglašal, da dolžnica sama sklene prodajno pogodbo in prevzame kupnino. Sodišče druge stopnje se strinja s prvostopnim sodiščem, da je bila dolžnica ne le z razgovorom z upraviteljem, ampak tudi z oklicem seznanjena s prepovedjo samostojnega sklepanja pogodb in opravljanja pravnih poslov, katerih predmet je razpolaganje s premoženjem, ki spada v stečajno maso. Končno je tudi sama to v pritožbi smiselno priznala. Zato sodišče druge stopnje ne more upoštevati pritožbenih navedb, da naj bi jo upravitelj napačno vodil skozi postopek prodaje. Ni mogoče pritrditi pritožnici, da bi osebni avto zanjo predstavljal zgolj strošek in ne premoženja, saj je zanj prejela plačano kupnino. Pritožnica sedaj prepozno v pritožbi smiselno ponuja povrnitev eventualnega zneska nad 200,00 EUR kupnine, za kar pa je imela dovolj časa, čeprav to niti ni pomembno za odločitev. Kršitev, ki ji je očitana, namreč ni v zadržanju presežka kupnine, pač pa v ravnanju v nasprotju s 1. točko prvega odstavka 386. člena ZFPPIPP, kar je nedvomno dokazano.

6. Izrecno uveljavljani pritožbeni razlogi so se izkazali za neutemeljene. Ker niso podani niti tisti, na katere pazi sodišče druge stopnje po uradni dolžnosti (drugi odstavek 350. člena ZPP v zvezi s 121. členom ZFPPIPP), je bilo treba pritožbo zavrniti kot neutemeljeno in izpodbijani sklep potrditi (2. točka 365. člena ZPP v zvezi s 121. členom ZFPPIPP).

ZFPPIPP člen 386, 386/1, 386/1-1, 406, 406/1, 406/1-1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.