VSC sklep EPVDp 16/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-02-04

PREKRŠKOVNO PROCESNO PRAVO - VARNOST CESTNEGA PROMETA

prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja - kategorije motornih vozil

Čeprav sodišče storilcu prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja za C1 in C kategorijo motornih vozil ni izreklo (ker je vozniško dovoljenje za ti dve kategoriji pridobil po storitvi prekrška, za katerega so mu bile izrečene kazenske točke s katerimi je dosegel za voznike začetnike predpisano število kazenskih točk), storilec do ponovne oprave vozniškega izpita za B kategorijo motornih vozil nima pravice v cestnem prometu voziti vozil kategorij AM, B1, B in G, za katere mu je bilo izrečeno prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja in to kljub temu, da ZVCP-1 določa, da vozniško dovoljenje za kategorijo C motornih vozil vključuje tudi dovoljenje za vožnjo vozil kategorij AM, B1, B, C1 in G. Vozniško dovoljenje lahko namreč preneha veljati tudi samo za določene kategorije motornih vozil.

Pritožba storilca prekrška se kot neutemeljena zavrne in se potrdi izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

Storilec je dolžan plačati stroške pritožbenega postopka – sodno takso, ki jo bo odmerilo prvostopenjsko sodišče.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje storilcu prekrška izreklo prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja za vse kategorije motornih vozil, ki so bile vpisane vanj na dan 26.4.2009, ko je storil prekršek, s katerim je kot voznik začetnik dosegel 10 kazenskih točk v cestnem prometu in mu naložilo plačilo sodne takse.

Zoper takšen sklep se pritožuje storilec prekrška, ki v pritožbi navaja, da je prekršek, s katerim je presegel za voznike začetnike predpisano število kazenskih točk, storil 26. 4. 2009, ko je imel v vozniškem dovoljenju vpsiane kategorije AM, B1, B in G, upoštevati pa je treba, da je 9. 9. 2009 pridobil še vozniško dovoljenje za kategoriji C1 in C, za katere mu prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja ni dopustno izreči. Ker vozniško dovoljenje za kategorijo C po samem zakonu vključuje tudi dovoljenje za vožnjo vozil kategorij AM, B1, B, C1 in G, je sodišče prve stopnje z izpodbijanim sklepom deloma razveljavilo tudi vozniško dovoljenje C kategorije, kar predstavlja nezakonit poseg v pridobljeno pravico. Gre za specifično situacijo, ki izključuje možnost, da bi se storilcu izreklo prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja kategorije B, saj bi bilo povsem nesmiselno in nelogično, da bi lahko nekdo vozil vozila zahtevnejše kategorije, ne pa vozila manj zahtevne kategorije.

V predmetni zadevi je prvostopenjsko sodišče ugotovilo, da so storilcu s plačilnim nalogom Policijske postaje Mozirje, ki je postal pravnomočen 23.10.2009, bile izrečene 3 kazenske točke za prekršek storjen 14. 10. 2009, s plačilnim nalogom Policijske postaje Velenje, ki je postal pravnomočen 6.7.2010, pa izrečenih 7 kazenskih točk za prekršek storjen 26. 4. 2009. Oba prekrška je storil z motornim vozilom B kategorije, za katero je po podatkih v spisu vozniško dovoljenje prvič pridobil 24. 10. 2008 in je glede na določbe 66. tč. I. odst. 23. čl. Zakona o varnosti cestnega prometa (ZVCP-1) imel status voznika začetnika do 24. 10. 2010. Ob takšnih ugotovitvah, ki jih storilec pritožbeno ne izpodbija, je pravilen zaključek prvostopenjskega sodišča, da je storilec v obdobju od 23.10.2009 do 6.7.2010 kot voznik začetnik dosegel 10 kazenskih točk v cestnem prometu, zaradi česar mu je utemeljeno izreklo prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja za vse kategorije motornih vozil, ki so bile vpisane vanj na dan 26.4.2009, saj je takrat storil prekršek, s katerim je dosegel predpisano število kazenskih točk. Takšno posledico namreč predpisujejo III. in IV. odst. 22. čl. Zakona o prekrških (ZP-1) v zvezi s IV. odst. 235. čl. ZVCP-1.

Iz izreka izpodbijanega sklepa je razvidno, da je tudi sodišče prve stopnje ugotovilo, da ima storilec vozniško dovoljenje za kategorije AM, B1, B, C1, C in G, pri čemer je vozniško dovoljenje za kategorije AM, B1, B in G prvič pridobil 24. 10. 2008, za kategoriji C1 in C pa 9. 9. 2009. Ker mu je sodišče prve stopnje izreklo prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja za kategorije, ki jih je imel vpisane v vozniško dovoljenje na dan 26. 4. 2009, ko je storil prekršek, s katerim je dosegel in presegel za voznike začetnike predpisano število kazenskih točk (kot to predpisujejo III. in IV. odst. 22. čl. ZP-1 ter IV. odst. 235. čl. ZVCP-1), je jasno, da storilcu vozniško dovoljenje za kategoriji C1 in C ne preneha veljati, saj je vozniško dovoljenje za ti dve kategoriji pridobil po 26.4.2009 in so storilčeve pritožbene navedbe, da mu je sodišče prve stopnje delno razveljavilo vozniško dovoljenje tudi za ti dve kategoriji, neutemeljene.

XI. odst. 149. čl. ZVCP-1 določa, da dovoljenje za vožnjo vozil C kategorije vključuje tudi dovoljenje za vožnjo vozil kategorij AM, B1, B, C1 in G, vendar to ne pomeni, da izrek prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja za kategorije AM, B1, B in G ni dopusten. Voznik res z opravo vozniškega izpita pridobi tudi pravico do vožnje motornih vozil AM, B1, B, C1 in G motornih vozil (če ni imel vozniškega dovoljenja za te kategorije že prej), vendar če so izpolnjeni pogoji za izrek prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja za te kategorije, ker je storilec v času, preden je opravil vozniški izpit za C kategorijo, storil prekrške, s katerimi je v obdobju treh let dosegel ali presegel za izrek prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja predpisano število kazenskih točk, mu je sodišče dolžno izreči prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja za tiste kategorije motornih vozil, za katere je imel vozniško dovoljenje na dan, ko je storil prekršek, s katerim je dosegel predpisano število kazenskih točk. Razlaga za kakršno se zavzema storilec v pritožbi, bi omogočala zlorabe, saj bi storilci, ki bi vedeli, da jim zaradi storjenih prekrškov grozi izrek prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja za določene kategorije motornih vozil, z naknadno opravo vozniškega izpita za višjo kategorijo motornih vozil, poskušali doseči ohranitev vozniškega dovoljenja tudi za tiste kategorije, ki so jih imeli vpisane v vozniško dovoljenje na dan, ko so storili prekršek, s katerim so dosegli predpisano število kazenskih točk in se tako v celoti izognili namenu kaznovanja. Po drugi strani pa zakonodaja dopušča, da lahko vozniško dovoljenje preneha veljati tudi delno, za določene kategorije motornih vozil, saj V. odst. 22. čl. ZP-1 določa, da se z zakonom se lahko določi, da se posameznim vrstam voznikov izreče prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja za posamezne kategorije motornih vozil, za katere so imeli vozniško dovoljenje v času storitve prekrška, s katerim je bilo doseženo predpisano število kazenskih točk in pri katerem se izreče prenehanje veljavnosti posamezne kategorije vozniškega dovoljenja. Tako lahko na podlagi V. odst. 235. čl. ZVCP-1 sodišče storilcu, za katerega je vožnja motornega vozila C kategorije osnovni poklic, ne izreče prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja za C kategorijo motornih vozil, če s to kategorijo ni presegel tretjine kazenskih točk predpisanih za izrek prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja in ni storil prekrška, za katerega je predpisanih 18 kazenskih točk. V takšnem primeru storilcu preneha veljati vozniško dovoljenje za vse kategorije motornih vozil, razen za C kategorijo, vendar kljub temu, da ima veljavno vozniško dovoljenje za kategorijo C, ne sme voziti motornih vozil nižjih kategorij dokler ponovno ne opravi vozniškega izpita za tiste kategorije motornih vozil, s katerimi je dosegel predpisano število kazenskih točk. Čeprav se morda na prvi pogled res zdi nelogično, da bi lahko nekdo imel pravico voziti vozila zahtevnejše kategorije, ne bi pa smel voziti vozil manj zahtevne kategorije, kot to izpostavlja storilec v pritožbi, je takšna možnost v zakonodaji predvidena in so zato te pritožbene navedbe neutemeljene.

Glede na navedeno je pritožbeno sodišče storilčevo pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in je izpodbijani sklep prvostopenjskega sodišča potrdilo (III. odst. 163. čl. ZP-1).

Ker storilec s pritožbo ni uspel, je pritožbeno sodišče na podlagi I. odst. 147. čl. ZP-1 odločilo, da je dolžan plačati stroške pritožbenega postopka – sodno takso, ki jo bo odmerilo prvostopenjsko sodišče.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.