TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSL sklep II Cp 380/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-07-13

Podlaga za vknjižbo hipoteke je le pravnomočen sklep o izvršbi.

Pritožba se zavrne in potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Dovoli se izbris zaznambe nepravnomočnosti sklepa o predznambi hipoteke.

1. Sodišče prve stopnje je z napadenim sklepom ugovoru udeleženke ugodilo in sklep zemljiške knjige opr. št. Dn. št. 1928/2010 z dne 20. 8. 2010 v izpodbijanem delu tako spremenilo, da je odredilo predznambo hipoteke v znesku glavnice 519.780,35 EUR skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi vse v korist upnika Ministrstvo za finance, Davčna uprava RS, Davčni urad Ljubljana. Odločilo je, da je vknjižbo hipoteke v vrstnem redu predznamovane hipoteke potrebno predlagati v dveh mesecih.

2. Zoper sklep se je iz razloga bistvene kršitve določb postopka pritožila udeleženka V. d.d.. Navaja, da je sodišče po ugovoru sklep zemljiškoknjižnega referenta spremenilo in na podlagi sklepa Okrajnega sodišča v Radovljici, opr. št. Z 11/2010 hz dne 2. 6. 2010 odredilo predznambo hipoteke v korist upnika Ministrstvo za finance, Davčna uprava RS, DU Ljubljana. Tak sklep je v nasprotju s samim sklepom zavarovanja in predstavlja nedopustno preseganje vseh pooblastil zemljiškoknjižnega sodnika, ki jih ima le-ta skladno z določbami ZZK-1. ZZK-1 po uradni dolžnosti predznambe posamezne pravice ne predvideva in je postopanje sodišča že zaradi tega razloga neutemeljeno in nezakonito. Odločitev sodišča je v nasprotju z določilom 158. člena ZZK-1 (odločanje o ugovoru). Pritožnica predlaga, da pritožbeno sodišče napadeni sklep v celoti razveljavi.

4. Ni sporno, da sklep Okrajnega sodišča v Radovljici opr. št. Z 11/2010 z dne 2 .6. 2010 v času odločanja o vpisu hipoteke pri nepremičninah, ki jih ima dolžnik V. d.o.o. ni bil pravnomočen, zato, kot je po ugovoru pravilno ugotovilo prvo sodišče, vknjižbo hipoteke v korist upnika ni bilo mogoče vpisati v zemljiško knjigo. 40. člen ZZK-1 namreč določa, da je listina, ki je podlaga za vknjižbo le pravnomočen sklep. Na podlagi nepravnomočnega sklepa o dovolitvi zavarovanja za vknjižbo zastavne pravice, pa se lahko dovoli le predznamba hipoteke (1. točka prvega odstavka 49. člena ZZK-1). Po povedanem, je odločitev prvega sodišča, ki je dovolilo le predznambo hipoteke, pravilna. Ne glede na določbo 158. člena ZZK-1, na katerega se pritožba sklicuje, je sodnik posameznik zemljiškoknjižnega sodišča lahko odločil na prvi stopnji o vknjižbi oziroma predznambi pravice v zaznamovanem vrstnem redu (2. točka prvega odstavka 127. člena ZZK1-).

5. Odločitev prvega sodišča je torej pravilna, pritožba pa neutemeljena. Pritožbeno sodišče pa tudi ni našlo nepravilnosti na katere pazi po uradni dolžnosti, zato je sklep sodišča prve stopnje potrdilo, hkrati pa v skladu z določbo 2. točke tretjega odstavka 161. člena ZZK-1 dovolilo izbris zaznambe nepravnomočnosti sklepa o dovolitvi vpisa.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep I Cp 4880/2010
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-05-05

CIVILNO PROCESNO PRAVO - DEDNO PRAVO - NEPRAVDNO PRAVO

zapuščinski postopek - revizija v nepravdnem postopku

ZD ne predvideva izrednega pravnega sredstva revizije. V nepravdnih postopkih pa mora biti revizija posebej določena.

Pritožba se zavrne in se izpodbijani sklep potrdi.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom zavrglo vlogo A. G. in S. G., s katero sta udeleženca zahtevala revizijo zapuščinskega postopka. V razlogih je pojasnilo, da v zapuščinskem postopku revizija ni dovoljena.

Zoper sklep vlagata pritožbo A. G. in S. G. V navedbah opozarjata na vsebinske razsežnosti zapuščinske zadeve.

Odločitev sodišča prve stopnje, da se vloga dedičev A. G. in S. G. z dne 28. 1. 2010 zavrže, je pravilna. Predmet presoje v tem pritožbenem postopku je zgolj, ali je stališče prvostopenjskega sodišča pravilno ali ne. Vse, na kar pritožnika znova opozarjata v pritožbi, je z vidika preizkusa izpodbijanega sklepa irelevantno. Ne nanaša se namreč na pravilnost odločitve, da se zahteva za revizijo zavrže. Kot je pravilno pojasnilo sodišče prve stopnje, Zakon o dedovanju (Ur. l. SRS, št. 15/1976, s kasnejšimi spremembami; ZD) ne predvideva izrednega pravnega sredstva revizije. V nepravdnih postopkih pa mora biti revizija posebej določena.

V skladu z 2. točko 365. člena Zakona o pravdnem postopku (Ur. l. RS, št. 26/99 s kasnejšimi spremembami; ZPP), ki se na podlagi 163. člena ZD uporablja v zapuščinskem postopku, je pritožbeno sodišče pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in izpodbijani sklep potrdilo.

Na podlagi 1. odstavka 366.a člena ZPP je o tem odločilo po sodnici posameznici.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep I Cp 538/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-06-08

zaznamba sklepa o izvršbi - pogoji za zaznambo izvršbe - vpisi v zemljiško knjigo po uradni dolžnosti - vknjižba hipoteke

Zemljiškoknjižno sodišče po uradni dolžnosti odloči o zaznambi sklepa o izvršbi, s katerim je izvršilno sodišče dovolilo izvršbo na nepremičnino, na podlagi obvestila izvršilnega sodišča, čemur mora biti priložen sklep o izvršbi.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Dovoli se izbris zaznambe nepravnomočnosti sklepa o dovolitvi vpisa.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom dovolilo zaznambo izvršbe v korist upnika S. d.d.ter vknjižbo hipoteke v korist istega upnika za glavnico 565,24 EUR.

2. Zoper sklep se pritožuje zemljiškoknjižni lastnik A. M. ter navaja, da ne obstaja pravnomočna sodna odločba, na podlagi katere bi bila zahtevana vknjižba s strani upnika zakonita. Predlaga, naj sodišče sklep razveljavi.

4. Zaznambo izvršbe ureja Zakon o zemljiški knjigi (ZZK-1) v 86. členu, ko določa, da zemljiškoknjižno sodišče po uradni dolžnosti odloči o zaznambi sklepa o izvršbi, s katerim je izvršilno sodišče dovolilo izvršbo na nepremičnino, na podlagi obvestila izvršilnega sodišča. Temu mora biti priložen sklep o izvršbi. Iz podatkov v spisu izhaja, da je izvršilno sodišče zemljiškoknjižnemu sodišču predlagalo zaznambo sklepa o izvršbi ter priložilo sklep Okrajnega sodišča v Ljubljani 2890 In 337/2010–2 za nadaljevanje izvršbe z novim izvršilnim sredstvom. Izpolnjeni so bili tako pogoji za zaznambo izvršbe iz 86. člena ZZK-1. Hkrati z dovolitvijo zaznambe izvršbe sodišče po uradni dolžnosti sodišče dovoli tudi vknjižbo hipoteke po določilu 88. člena ZZK-1. Ker je v danem primeru sklep o izvršbi že postal pravnomočen in je bilo z novim sklepom odločeno le o novem izvršilnem sredstvu, pa tudi ni utemeljena pritožbena navedba, da je sodišče odločitev sprejelo pred pravnomočnostjo sklepa o izvršbi.

5. Pritožbeno sodišče je zato, ker ni ugotovilo niti kršitev, na katere pazi po uradni dolžnosti, pritožbo udeleženca – dolžnika iz izvršilnega postopka kot neutemeljeno zavrnilo, izpodbijani sklep zemljiškoknjižnega sodišča pa potrdilo in obenem dovolilo izbris zaznambe nepravnomočnosti sklepa o dovolitvi vpisa (2. točka 3. odstavka 161. člena ZZK-1).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep II Cp 630/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-06-15

Tožeča stranka tožbe skladno s sklepom ni popravila, v sklepu pa je bila tudi opozorjena na posledice, v primeru, če v roku vloge ne bo popravila oziroma dopolnila.

Pritožba se zavrne in potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je tožbo tožeče stranke zavrglo.

2. Zoper sklep se je pritožila tožeča stranka. Navaja, da vlaga pritožbo, ker je menila, da zadošča predlog za izvršbo in se vse pripombe posredujejo na obravnavi. Prosi za nadaljevanje postopka.

4. Kljub temu, da je tožeča stranka sklep sodišča, s katerim ji je bilo naloženo, da v roku 15 dni tožbo (izvršilni predlog) popravi oziroma dopolni tako, da navede dejstva na katera opira svoj zahtevek in predlaga dokaze, dne 9. septembra 2010 prejela, tožbe skladno s sklepom ni popravila. Navedbi v pritožbi, da je menila, da zadošča predlog za izvršbo zato ni slediti. Tožeča stranka pa je bila v sklepu tudi opozorjena na posledice, v primeru, če v roku vloge ne bo popravila oziroma dopolnila. Odločitev sodišča o zavrženju tožbe je po povedanem pravilna in temelji na določilu petega odstavka 108. člena ZPP. V izogib ponavljanju pa se pritožbeno sodišče v celoti tudi sklicuje na obrazložitev prvega sodišča, ki ji ni kaj dodati.

5. Pritožba ni utemeljena, pritožbeno sodišče pa tudi ni našlo nepravilnosti na katere pazi po uradni dolžnosti (drugi odstavek 350. člena ZPP), zato je sklep sodišča prve stopnje potrdilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep I Cp 581/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-06-08

predhodno vprašanje - prekinitev postopka

Če sodišče odloči, da bo samo reševalo predhodno vprašanje, niso izpolnjeni zakonski pogoji za prekinitev postopka.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je z obravnavanim sklepom zavrnilo predlog tožene stranke za prekinitev postopka.

2. Proti sklepu se pritožuje tožena stranka iz vseh pritožbenih razlogov po določbi 1. odstavka 338. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) in predlaga njegovo razveljavitev. Sklicuje se na potek postopka v tej zadevi in ugotavlja, da je na sodišču prve stopnje pretežni del krivde, da sklep o napotitvi na pravdo še ni pravnomočen, saj se je nepravdni spis nahajal v civilnem postopku. V teku je postopek za ugotovitev solastnega premoženja in je zato kakršnakoli tožba na izselitev neupravičena in preuranjena.

4. Sodišče prve stopnje je odločitev o zavrnitvi predloga tožene stranke za prekinitev postopka pravilno oprlo na določbo 1. točke 1. odstavka 206. člena ZPP, po kateri sodišče odredi prekinitev postopka le v primeru, če sklene, da samo ne bo reševalo predhodnega vprašanja (13. člen ZPP). Če pa sodišče odloči, da bo samo reševalo predhodno vprašanje, kot v obravnavani zadevi, niso izpolnjeni zakonski pogoji za prekinitev postopka. Pri tej presoji pa se mora sodišče, kot je pravilno pojasnjeno v obrazložitvi sklepa, ravnati po načelu ekonomičnosti, smotrnosti in pospešitve postopka. Reševanje predhodnega vprašanja sodišče prepusti matičnemu postopku zlasti takrat, ko je pričakovati, da bo zadeva tam kmalu rešena. V obravnavani zadevi je pritožnik predlagal prekinitev postopka do pravnomočne odločitve v nepravdnem postopku, ki teče med strankama zaradi delitve skupnega premoženja. Iz sklepa pravilno izhaja, da bi bila v tej fazi postopka prekinitev postopka nesmotrna. Tudi sicer je odločitev, ali bo samo reševalo predhodno vprašanje ali ne, v dispoziciji sodišča, ne pa strank.

5. Pritožbeno sodišče je zato zavrnilo neutemeljeno pritožbo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje na podlagi 2. odstavka 365. člena ZPP.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep II Cp 4541/2010
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-06-10

prisilna hospitalizacija - vrednost predmeta - odmera nagrade odvetniku

Pravilno je stališče pritožbe, da je vrednost predmeta v tej zadevi 4.000,00 EUR. Vrednost predmeta je namreč določiti po določilu 2. odstavka 22. člena Zakona o odvetniški tarifi.

I. Pritožbi se delno ugodi in se sklep v 1. točki izreka spremeni, tako da se odvetnici T. K. poleg priznanih stroškov 127,50 EUR priznajo še stroški v znesku 230,00 EUR, poleg priznanega zneska 25,50 EUR pa še znesek 45,90 EUR in v točko 3 spremeni, tako da se znesek 348,00 EUR zniža za znesek 275,90 EUR.

II. V ostalem delu se pritožbo zavrne in v nespremenjenem a izpodbijanem delu potrdi sodba sodišča prve stopnje.

1. Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje priznalo odvetnici T. K. stroške za njeno zastopanje v tej zadevi v skupni višini 153,00 EUR. Višji zahtevek je zavrnilo.

2. Sklep sodišča prve stopnje v odločbi o stroških izpodbija odvetnica. Uveljavlja, da je sodišče prve stopnje zmotno vzelo vrednost predmeta v višini 700,00 EUR, ker bi moralo vzeti vrednost 4.000,00 EUR, po 2. odstavku 22. člena Zakona o odvetniški tarifi.

4. Pravilno je stališče pritožbe, da je vrednost predmeta v tej zadevi 4.000,00 EUR. Vrednost predmeta je namreč določiti po določilu 2. odstavka 22. člena Zakona o odvetniški tarifi.

5. Odvetnici se torej nagrada prizna od vrednosti predmeta 4.000,00 EUR in po določilu 36. člena Zakona o odvetniški tarifi. Odvetnici tako pripada po tarifni številki 3100, nagrada za postopek 175,00 EUR, po tarifni številki 3102, nagrada za narok 162,00 EUR in povrnitev materialnih stroškov po tarifni številki 6002 20,00 EUR, skupno 375,50 EUR ter 20 % DDV v znesku 71,40 EUR, skupno 428,90 EUR. Tolikšen znesek je odvetnici priznan, višji zahtevani znesek pa ostane zavrnjen.

6. Pritožnica pritožbenih stroškov ni specificirala in je zato odločitev o tem odpadla. Taksne obveznosti za pritožbo pa ni.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep II Cp 574/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-06-15

nepopolna pritožba - podpis pritožnika - nepodpisana pritožba - zavrženje pritožbe

Kljub temu, da je bila pritožnica v pravnem pouku opozorjena oziroma poučena, da mora biti pritožba podpisana, sicer jo bo sodišče brez poziva na dopolnitev zavrglo, je pritožnica sodišču svoj ugovor – pritožbo poslala v fotokopiji brez originalnega podpisa, zato je odločitev prvostopnega sodišča, ki je tako pritožbo zavrglo, pravilna.

Pritožba se zavrne in potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Dovoli se izbris zaznambe nepravnomočnosti sklepa o dovolitvi vpisa.

Sodišče prve stopnje je z napadenim sklepom pritožbo I. Z. zoper sklep z dne 31. 3. 2009, Dn. št. 1991/2009, zavrglo.

Zoper sklep o zavrženju pritožbe se je v roku pritožila I. Z.. V laični pritožbi navaja, da je brezposelna, mož pa je slabega zdravstvenega stanja, zato terjatve v višini 576,72 EUR ne more poravnati v enkratnem znesku in prosi za obročno odplačevanje dolga. Dodaja še, da ima mož 376,00 EUR pokojnine, sama pa se bo upokojila 1. 1. 2011.

Sodišče je pritožničino pritožbo (sama jo je imenovala ugovor) zoper zemljiškoknjižni sklep, s katerim je sodišče na podlagi sklepa o izvršbi in obvestila po 86. členu ZZK-1, zaznamovalo izvršbo in vknjižilo hipoteko, vse v korist upnika L. d.o.o., za glavnico 807,48 EUR s pp, zavrglo, ker le-ta ni vsebovala izvirnega podpisa pritožnice kljub temu, da je bila pritožnica v pravnem pouku v tem sklepu opozorjena oziroma poučena, da mora biti pritožba podpisana, sicer jo bo sodišče brez poziva na dopolnitev zavrglo. Pritožnica je sodišču svoj ugovor – pritožbo poslala v fotokopiji brez originalnega podpisa, zato je odločitev prvostopnega sodišča, ki je tako pritožbo zavrglo, pravilna.

Pritožbeno sodišče pa, glede na navedbe v pritožbi, ko pritožnica opisuje zdravstveno stanje moža, dodaja, da bi prošnjo oziroma predlog za obročno odplačilo poskušala uveljavljati v izvršilnem postopku oziroma se o tem dogovoriti z upnikom. V nobenem primeru pa to ni možno v zemljiškoknjižnem postopku.

Pritožba torej ni utemeljena in jo je zato treba zavrniti, hkrati pa v skladu z določbo 2. točke tretjega odstavka 161. člena ZZK-1 dovoliti izbris zaznambe nepravnomočnosti sklepa o dovolitvi vpisa.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep I Cp 559/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-06-08

Navedene različne trditve bo moralo sodišče prve stopnje oceniti in odločiti, kdo je bil v tožbi zajet kot tožena stranka, saj bo od navedene odločitve odvisen nadaljnji potek postopka ali povedano drugače, če je bil tožen A. K. st. bo treba postopek prekiniti, če pa je bil tožen A. K. ml. bo treba s postopkom nadaljevati in odločiti o utemeljenosti zahtevka.

Pritožbi se ugodi in se sklep razveljavi ter se zadeva vrne sodišču prve stopnje v novo odločanje.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom prekinilo postopek z dnem 17. 6. 2010, ker je ugotovilo, da je A. K. st. umrl po vložitvi tožbe, a preden mu je bila tožba vročena.

2. Tožnik vlaga pritožbo zaradi napačne ugotovitve dejanskega stanja in zaradi kršitev pravdnega postopka. Tožba je bila vložena zoper A. K., sina A. K. st., ki je umrl dne 17. 6. 2010. A. K. st. je bil že več let priklenjen na bolniško posteljo, zato je bilo jasno, da ne more biti tožena stranka. Toženi stranki A. K. mlajšemu je dobro znano, da je motil posest tožnika, zato je očitno, da se toženec spreneveda, ko navaja, da naj bi tožena stranka umrla. Tožen je  A. K. ml., sin dne 17. 6. 2010 umrlega A. K. st. Izjavo pooblaščenca M. K. prvo sodišče ni vročilo v odgovor tožeči stranki, zato je sodišče prve stopnje kršilo pravila postopka.

3. A. K. ml. je podal odgovor na pritožbo, v katerem predlaga, da se pritožba zavrne in potrdi sklep sodišča prve stopnje.

5. Tožnik v pritožbi zatrjuje, da je v tožbi kot toženo stranko opredelil A. K. ml. in ne A. K. st., ki je dne 17. 6. 2010 umrl. Nasprotno pa A. K. ml. v odgovoru na pritožbo zatrjuje, da je tožnik tožil njegovega očeta, saj je trdil, da je toženec lastnik parc. št. 459/2 k. o. B., lastnik te nepremičnine pa je njegov oče. Sodišče prve stopnje glede na označbo tožene stranke v tožbi, tožniku ni posredovalo v odgovor obvestila M. K., da je dne 17. 6. 2010 umrl njen mož A. K.

6. Glede na navedbe iz pritožbe in odgovora na pritožbo, bo treba v postopku pred sodiščem prve stopnje ugotoviti, ali je tožnik v tožbi na pasivni strani zajel A. K. st. ali A. K. ml. Navedene različne trditve bo moralo sodišče prve stopnje oceniti in odločiti, kdo je bil v tožbi zajet kot tožena stranka, saj bo od navedene odločitve odvisen nadaljnji potek postopka ali povedano drugače, če je bil tožen A. K. st., bo treba postopek prekiniti, če pa je bil tožen A. K. ml., bo treba s postopkom nadaljevati in odločiti o utemeljenosti zahtevka.

7. Pritožbeni razlogi so utemeljeni, zato je pritožbeno sodišče sklep sodišča prve stopnje razveljavilo ter zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v novo odločanje (355. člen v zvezi s prvim odstavkom 366. člena Zakona o pravdnem postopku).

Odločitev o povrnitvi pritožbenih stroškov se pridrži za končno odločitev.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep I Cp 978/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-08-05

oprostitev plačila sodnih taks - pogoji za oprostitev plačila sodnih taks

Za taksno oprostitev je pomembna tudi vrednost premoženja stranke, ki prosi za oprostitev, kakor tudi njegove družine.

1. Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje predlog mld. dediča A. F. za oprostitev obveznosti plačila sodne takse po sklepu o dedovanju, zavrnilo.

2. Zoper sklep je dedič po svojem skrbniku, vložil pritožbo zaradi zmotne ugotovitve dejanskega stanja in zmotne uporabe materialnega prava in predlagal, da pritožbeno sodišče pritožbi ugodi in izpodbijani sklep spremeni tako, da dediča oprosti plačila sodne takse. Navaja, da pritožnik in njegova mati skupaj prejemata mesečni dohodek v višini 378,00 EUR. Sodna taksa za sklep o dedovanju znaša 500,00 EUR. Iz navedenega je razvidno, da bi bilo s plačilom sodne takse ogroženo socialno stanje mladoletnega dediča in njegove matere. Na podlagi drugega odstavka 13. člena ZBPP se šteje, da je socialno stanje prosilca in njegove družine zaradi stroškov sodnega postopka ogroženo, če mesečni dohodek prosilca (lastni dohodek) oziroma mesečni povprečni dohodek na člana družine (lastni dohodek družine), ne presega 2-kratnika osnovnega zneska minimalnega dohodka, določenega z zakonom, ki ureja socialno varstvene storitve (459,04 EUR). Lastni dohodek prosilca in tudi lastni dohodek družine, ne presega tega zneska.

4. Na podlagi prvega odstavka 71. člena Zakona o sodnih taksah (ZST-1) sodišče v celoti ali deloma oprosti stranko plačila taks, če bi bila s tem plačilom občutno zmanjšana sredstva, s katerimi se preživlja sama ali se preživljajo njeni družinski člani. Pri odločanju o oprostitvi, odlogu ali obročnem plačilu taks, mora sodišče skrbno presoditi vse okoliščine, zlasti pa upoštevati premoženjsko stanje stranke in njenih družinskih članov, vrednost predmeta postopka in število oseb, ki jih stranka preživlja, upoštevati mora torej celotno premoženjsko in finančno stanje stranke (četrti odstavek 11. člena ZST-1). Iz povedanega je razvidno, da je za ugotavljanje utemeljenosti predloga za taksno oprostitev pomembna tudi vrednost premoženja stranke, ki prosi za oprostitev, kakor tudi njegove družine. Sodišče prve stopnje je tako v konkretnem primeru upravičeno upoštevalo, da sta tako mladoletni dedič kot njegova mati (so)lastnika nepremičnin, predvsem pa dejstvo, da je pritožnik iz naslova občasnih dohodkov – dediščine po pokojnem očetu A. F., prejel znesek v višini 50.000,00 EUR, njegova mati (zapustnikova vdova) pa iz istega naslova znesek 100.000,00 EUR. Utemeljeno je tako zaključilo, da bo mladoletni dedič, brez hujših posledic za preživetje sebe ali matere, sodno takso v višini 500,00 EUR zmogel plačati.

5. Glede na povedano je pritožbeno sodišče pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno in sklep potrdilo (2. točka 365. člena Zakona o pravdnem postopku v zvezi s 163. členom Zakona o dedovanju).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep II Cp 613/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-09-07

Posledica zaznambe izvršbe je ustanovitev hipoteke. V pritožbi zatrjevano poplačilo upnikovega dolga v zemljiškoknjižnem postopku ni upoštevno.

I. Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

II. Dovoli se izbris zaznambe nepravnomočnosti sklepa o dovolitvi vpisa.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom na podlagi sklepa Okrajnega sodišča v Ljubljani VL 143932/2010 z dne 18. 10. 2010 pri nepremičnini ident. št. 11.E, vložna številka 5646/11 k.o. T. p., last T. d.o.o., odredilo zaznambo sklepa o izvršbi in vknjižbo hipoteke v korist upnika B., d.o.o..

2. Zoper sklep se je pritožil dolžnik brez izrecne navedbe pritožbenih razlogov in brez izrecnega pritožbenega predloga. Navaja, da za vknjižbo hipoteke ni podlage, saj je dolg v celoti poplačan, kar dokazuje s priloženim bančnim izpiskom z dne 22. 11. 2010.

3. Upnik je na vročeno pritožbo odgovoril in predlagal njeno zavrnitev.

5. Odločitev sodišča prve stopnje je pravilna in ima podlago v določbi 86. člena in 88. člena Zakona o zemljiški knjigi (Ur. l. RS, št. 58/2003 s spremembami; ZZK-1). V skladu z določbo 88. člena ZPP mora zemljiškoknjižno sodišče, če dovoli zaznambo izvršbe, hkrati po uradni dolžnosti dovoliti tudi vknjižbo hipoteke. V pritožbi zatrjevana poravnava upnikove terjatve na pravilnost vknjižbe hipoteke nima vpliva. Poplačilo dolga bo upoštevno v izvršilnem postopku, zemljiškoknjižno sodišče pa bo na podlagi obvestila izvršilnega sodišča po uradni dolžnosti, če bodo za to izpolnjeni pogoji (90. člen ZZK-1), dovolilo izbris zaznambe izvršbe in izbris hipoteke.

6. Ker niso podani razlogi, s katerimi dolžnik izpodbija sklep sodišča prve stopnje, pritožbeno sodišče pa tudi ni ugotovilo razlogov, na katere mora paziti po uradni dolžnosti, je na podlagi 2. točke tretjega odstavka 161. člena ZZK-1 pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno ter potrdilo sklep sodišča prve stopnje. Hkrati je dovolilo izbris zaznambe nepravnomočnosti sklepa o dovolitvi vpisa.

7. Dolžnik pritožbenih stroškov ni priglasil, upnik pa glede na določbo prvega odstavka 35. člena Zakona o nepravdnem postopku, ki se ga v zemljiškoknjižnem postopku uporablja glede na določbo 120. člena ZZK-1, sam nosi pritožbene stroške.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.