VSL sklep Cst 353/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2012-01-05

sklep o preizkusu terjatev - preizkus terjatev v postopku prisilne poravnave - prednostna terjatev - zavrženje prijave terjatve - vsebina prijave terjatve - terjatve, za katere ne učinkuje potrjena prisilna poravnava

V postopku prisilne poravnave se, če so priznane, ugotovijo le navadne terjatve, iz česar sledi, da se prednostne terjatve v postopku prisilne poravnave niti ne preizkušajo, saj na njih, če bo sprejeta prisilna poravnava, ta ne bo učinkovala, za razliko od stečajnega postopka, v katerem se poplačajo vse terjatve upnikov ob razdelitvi unovčene stečajne mase. Določba 4. odstavka 60. člena ZFPPIPP zato velja za prijavo terjatve v stečajnem postopku, kar izhaja tudi iz besedila, „določen zahtevek, da se terjatev ob razdelitvi plača kot prednostna“.

Pritožbi se ugodi in se sklep o preizkusu terjatev razveljavi v delu, v katerem je odločeno o terjatvah upnika M. C. v višini 19.081,83 EUR in 6.136,59 EUR ter v tem obsegu vrne sodišču prve stopnje v nov postopek.

1. Z uvodoma citiranim sklepom je sodišče prve stopnje odločilo o priznanih, prerekanih in verjetno izkazanih terjatvah tako, kot je navedeno v končnem seznamu preizkušenih terjatev z dne 20. 09. 2011, ki je sestavni del izreka sklepa in je objavljen hkrati z objavo sklepa.

2. Zoper sklep se je pritožil upnik M. C., ki je navedel, da je bil pri dolžniku zaposlen ter da je prijavil po pooblaščenki terjatev v višini kot jo vtožuje proti dolžniku po tožbi I Pd 563/2011; kasneje, na podlagi obvestila bivšega delodajalca o višini terjatve pa je tudi sam vložil prijavo terjatve v višini 6.136,59 EUR iz naslova delovnega razmerja. Predlagal je, da višje sodišče njegovi pritožbi ugodi, ker je potrebno njegovo prijavljeno terjatev priznati.

4. Pritožbeno sodišče ugotavlja, da ima sklep sodišča prve stopnje o preizkusu terjatev v delu, v katerem je odločeno o terjatvah, ki jih je prijavil upnik M. C. takšne pomanjkljivosti, zaradi katerih ga ni mogoče preizkusiti. V izreku sklepa, katerega sestavni del je končni seznam preizkušenih terjatev je odločeno, da je upnikova terjatev v višini 19.081,83 EUR prerekana in da ni verjetna ter da se o upnikovi prijavi terjatve v višini 6.136,95 EUR ni preizkusila, ker je bila prijava zavržena.

5. V obrazložitvi sklepa pa je sodišče prve stopnje kot razlog za nepriznanje verjetnosti terjatve v višini 19.081,83 EUR navedlo, da je bila prijava terjatve v višini 19.081,83 EUR s sklepom z dne 13. 05. 2011 zavržena. Obrazložitev, da prerekana terjatev ni verjetna iz razloga, ker je bila prijava terjatve zavržena, je v nasprotju z izrekom sklepa. Če je bila prijava zavržena, se terjatev ne preizkuša. Če se prijava terjatve zavrže, sodišče s sklepom o preizkusu terjatev o terjatvi iz zavržene prijave ne odloči (da je dokončno priznana ali prerekana - 2. točka drugega odstavka 69. člena ZFPPIPP). Če pa se terjatev v postopku prisilne poravnave preizkuša in jo sodišče prve stopnje zajame v sklep o preizkusu terjatev, mora odločiti tudi katere prerekane terjatve so verjetno izkazane (3. točka drugega odstavka 69. člena ZFPPIPP) in sicer na podlagi vsebinske presoje verjetne utemeljenosti zahtevka.

6. Glede terjatve v višini 6.136,59 EUR pa je sodišče prve stopnje v obrazložitvi sklepa navedlo, da terjatev ni verjetno izkazana. Če sploh ni bila preizkušena, s tem pa tudi ne prerekana, njene verjetnosti sodišče ne preizkuša (3. točka 2. odstavka 69. člena ZFPPIPP). Zato je obrazložitev v nasprotju z izrekom sklepa.

7. S tem je podana bistvena kršitev določb postopka iz 14. točke 2. odstavka 339. člena ZPP v zvezi s 1. odstavkom 121. člena ZFPPIPP, ki je narekovala pritožbenemu sodišču, da ugodi pritožbi in v izpodbijanem delu sklep sodišča prve stopnje razveljavi in mu zadevo vrne v nov postopek (3. točka 365. člena ZPP v zvezi s 1. odstavkom 121. člena ZFPPIPP).

8. V ponovljenem postopku bo moralo sodišče prve stopnje glede terjatve v višini 19.081,83 EUR ugotoviti, da je prerekana, ker je bila preizkušena, o njeni verjetnosti (z vsebinskimi razlogi) pa le, če gre za terjatev, na podlagi katere bi upnik pridobil pravico do glasovanja o sprejetju prisilne poravnave (primerjaj z določbo 200. člena ZFPPIPP).

9. Iz razlogov obrazložitve izpodbijanega sklepa smiselno izhaja, da naj bi bila terjatev v višini 6.135,59 EUR prednostna terjatev. V postopku prisilne poravnave se, če so priznane, ugotovijo le navadne terjatve (1. odstavek 211. člena ZFPPIPP), iz česar sledi, da se prednostne terjatve v postopku prisilne poravnave niti ne preizkušajo, saj na njih, če bo sprejeta prisilna poravnava, ta ne bo učinkovala (2. točka prvega odstavka 213. člena ZFPPIPP), za razliko od stečajnega postopka, v katerem se poplačajo vse terjatve upnikov ob razdelitvi unovčene stečajne mase. Določba 4. odstavka 60. člena ZFPPIPP zato velja za prijavo terjatve v stečajnem postopku, kar izhaja tudi iz besedila, „določen zahtevek, da se terjatev ob razdelitvi plača kot prednostna“. Če je upravitelj ugotovil, da je prijavljena terjatev prednostna in je zato ni preizkusil, tudi sodišče prve stopnje ne odloča o njeni verjetnosti. Če pa je upnikova prijavljena terjatev navadna terjatev, bo moralo sodišče prve stopnje izvesti ustrezen postopek, da se le ta tudi preizkusi.

ZFPPIPP člen 60, 60/2, 60/2-4, 69, 69/2, 69/2-2, 69/2-3, 211, 211/1, 213, 213/3.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.