VSL sklep Cst 224/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-08-31

ugovor proti vodenju postopka prisilne poravnave - izjava insolventnega dolžnika o ugovoru - rok za izjavo - prepoved navajanja novih dejstev in predlaganja novih dokazov

V pritožbi proti izpodbijanemu sklepu, s katerim je sodišče prve stopnje ustavilo postopek prisilne poravnave in začelo stečajni postopek, dolžnik ne more več uveljavljati dejstev in dokazov o tem, da ugovorni razlogi niso podani, saj lahko to navede le v izjavi iz 176. člena ZFPPIPP.

Pritožba se zavrne in se izpodbijani sklep potrdi.

1. Sodišče prve stopnje je postopek prisilne poravnave nad dolžnikom ustavilo in začelo stečajni postopek (1. točka izreka). Odločilo je, da S. M., ki je bil imenovan za upravitelja v postopku prisilne poravnave, nadaljuje z delom kot stečajni upravitelj (2. točka izreka) ter ugotovilo, da le-ta opravlja naloge in pristojnosti upravitelja v postopku prek družbe M. d.o.o. (3. točka izreka).

2. Proti temu sklepu je dolžnik vložil pravočasno pritožbo. Uveljavlja pritožbena razloga zmotne uporabe materialnega prava in bistvene kršitve določb stečajnega postopka ter med drugim navaja, da je izpodbijani sklep oprt zgolj na domnevo, da so navedbe upravitelja v ugovoru z dne 11. 05. 2011 resnične. Poudarja, da je iz dokumentacije razvidno, da dolžnik razpolaga z dovolj denarnimi sredstvi za uspešno izvedbo postopka prisilne poravnave. Obveznosti dolžnika so znašale 2,4 milijona EUR, v prisilni poravnavi je bilo predvideno 20 % poplačilo upnikov, ta sredstva pa so bila zagotovljena že ob vložitvi predloga za začetek postopka prisilne poravnave. Trdi, da ta sredstva predstavljajo terjatve, ki da so dovolj zavarovane in unovčljive. Izraža prepričanje, da sodišča, „v kolikor bodo sodila na podlagi domnev“, praktično in dejansko niso več potrebna ter vljudno prosi za spoštovanje načela zakonitosti in objektivno sojenje brez sklicevanja na domneve. Kot dokaz za svoje navedbe se sklicuje na „listine v spisu“.

4. Iz spisa je razvidno, da je dolžnik ugovor proti postopku vodenja prisilne poravnave z dne 11. 05. 2011 (redna številka 96) hkrati s pozivom z dne 13. 05. 2011, v katerem ga je sodišče prve stopnje opozorilo na možnost vložitve izjave o ugovoru (redna številka 97), prejel dne 16. 05. 2011. Poziv (redna številka 97) pa vsebuje ne le (1) pouk, razviden iz zadnjega odstavka obrazložitve izpodbijanega sklepa, (da lahko dolžnik v osmih dneh od prejema ugovora vloži izjavo o ugovoru, in kakšna neizpodbojna domneva velja, da če tega ne stori), ampak tudi (2) pojasnilo, da po preteku osemdnevnega roka dolžnik ne more več navajati novih dejstev niti predlagati novih dokazov.

5. Pritožbeno sodišče ugotavlja, da pritožnik kljub pritožbeni navedbi, da vlaga pritožbo zaradi zmotne ugotovitve dejanskega stanja in zaradi postopkovnih kršitev, v obrazložitvi pritožbe navaja le dejstva, ki kažejo na to, da s strani upravitelja uveljavljani ugovorni razlog iz 3. točke 172. člena ZFPPIPP ni podan. Zlasti ni oporekano prvostopni ugotovitvi, da izjave po drugem odstavku 176. člena ZFPPIPP dolžnik ni vložil. Zato je sodišče prve stopnje ravnalo pravilno, ko je na podlagi citiranega določila tretjega odstavka 179. člena ZFPPIPP postopek prisilne poravnave ustavilo in začelo stečajni postopek.

6. Uveljavljane zmotne uporabe materialnega prava in bistvenih kršitev določil stečajnega postopka torej pritožnik v pritožbi ni obrazložil. V pritožbi proti izpodbijanemu sklepu pa dolžnik ne more več uveljavljati dejstev in dokazov o tem, da ugovorni razlogi niso podani, saj to, kot rečeno, lahko navede le v izjavi iz 176. člena ZFPPIPP. Ker te ni vložil, pritožbeno sodišče pa v okviru uradnega preizkusa izpodbijanega sklepa ni zaznalo nobenih kršitev iz drugega odstavka 350. člena v zvezi s prvim odstavkom 366. člena ZPP in prvega odstavka 121. člena ZFPPIPP, je pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in izpodbijani sklep potrdilo (2. točka 365. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 121. člena ZFPPIPP).

ZFPPIPP člen 172, 172-3, 176, 176/2, 176/3, 179, 179/3.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.