VSL sklep II Cp 379/2012
Sodna praksa višjih sodišč, 2012-02-16

prisilna hospitalizacija - zagovornik po uradni dolžnosti - nagrada za postopek

Zagovornici ne pripada višja nagrada za postopek (po tarifni številki 3100 ZOdvT), saj jo je sodišče prve stopnje (materialnopravno pravilno) odmerilo v višini (in po tarifni številki – druga točka tarifne številke 3101 ZOdvT) predlagani v stroškovniku.

I. Pritožba se zavrne in se v izpodbijanem delu (IV. točka izreka)  potrdi sklep sodišča prve stopnje.

II. Pritožnica sama trpi pritožbene stroške.

1. Sodišče prve stopnje je s sklepom odvetnici X. Y. priznalo stroške zastopanja v znesku 348,00 EUR (290,00 EUR s pripadajočim DDV), v presežku, do 402,00 EUR, pa je njen predlog zavrnilo. Odločilo je, da se izvede plačilo na podlagi izdanega računa odvetnice, v roku 30 dni od prejema računa, iz sredstev sodišča na odvetničin račun.

2. Zoper zavrnilni del sklepa (IV. točka izreka) se je pravočasno pritožila odvetnica X. Y., smiselno zaradi nepravilne uporabe materialnega prava, in predlagala, da pritožbeno sodišče njeni pritožbi ugodi in izpodbijani sklep spremeni tako, da ji prizna vse priglašene stroške, vključno s pritožbenimi stroški. Primerja nagrado, priznano z izpodbijanim sklepom, z nagrado, priznano v tovrstnem postopku, v zadevi II Ips 253/2011. Navaja, da je v odločbi II Ips 253/2011 Vrhovno sodišče Republike Slovenije zavzelo stališče, da je zagovornica upravičena do nagrade za postopek po tarifni številki 3100 v višini 175,50 EUR in 3102 v višini 162,00 EUR ter za stroške telekomunikacijskih in drugih poštnih storitev v višini 20,00 EUR. Sprejelo je sklep, da je skupni znesek (upoštevaje 20% DDV) v tovrstnih postopkih, ki predstavlja nagrado za odvetnika 429,00 EUR, in ne le 290,00 EUR s pripadajočim DDV.

4. Sodišče prve stopnje je ob upoštevanju vrednosti spornega predmeta 4.000,00 EUR, postavljeni zagovornici priznalo nagrado za postopek v višini 108,00 EUR po 2. točki tarifne številke 3101 Zakona o odvetniški tarifi (v nadaljevanju ZOdvT; količnik 0,8 od nagrade v višini 135,00 EUR po 36. členu ZOdvT), nagrado za narok v višini 162,00 EUR po tarifni številki 3102 ZOdvT (količnik 1,2 od nagrade v višini 135,00 EUR po 36. členu ZOdvT) ter stroške za poštne in telekomunikacijske storitve v višini 20,00 EUR po tarifni številki 6002 ZOdvT, skupno torej 290,00 EUR oziroma z upoštevanjem 20 % DDV 348,00 EUR.

5. Sodišče prve stopnje je zagovornici, ki je bila postavljena po uradni dolžnosti, materialnopravno pravilno odmerilo nagrado. Odločitev ne odstopa od sodne prakse, kar s sklicevanjem na odločbo Vrhovnega sodišča RS II Ips 253/2011, uveljavlja zagovornica kot nosilni razlog pritožbe. Nasprotno, sodišče prve stopnje je v izpodbijani odločitvi upoštevalo stališča, ki jih je zavzelo Vrhovno sodišče RS.

6. Zmotno je pritožbeno stališče, da je Vrhovno sodišče RS v (primerljivi) zadevi (gre za postopek za sprejem na zdravljenje v oddelek pod posebnim nadzorom brez privolitve, v katerem se pridržani osebi postavi zagovornik po uradni dolžnosti) II Ips 253/2011 sprejelo stališče, da zagovorniku pripada nagrada v višini 429,00 EUR in ne le 290,00 EUR s pripadajočim DDV. V tej zadevi je (zaradi zagotovitve enotne sodne prakse) Vrhovno sodišče RS odločalo na podlagi zahteve za varstvo zakonitosti, ki jo je vložilo Vrhovno državno tožilstvo, ker je ocenilo, da so podani pogoji drugega in tretjega odstavka 385. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP). Pri odločanju se je, v skladu z določbo prvega odstavka 391. člena ZPP, omejilo samo na preizkus kršitev, ki jih je uveljavljalo Vrhovno državno tožilstvo v svoji zahtevi (način določitve vrednosti spornega predmeta; nagrada za narok; uporaba 36. člena ZOdvT). Zavzelo je naslednja stališča:

- da znaša vrednost spornega predmeta 4.000,00 EUR,

- da se nagrada za narok odmeri po tarifni številki 3102 ZOdvT (ne po tarifni številki 3103 ZOdvT, kot se je zavzemala zahteva za varstvo zakonitosti),

- da se odvetniška nagrada v primerih izplačevanja iz državnega proračuna odmeri glede na vrednost predmeta z uporabo 36. člena ZOdvT.

7. Primerjava nagrade, priznane z izpodbijanim sklepom, z nagrado v zadevi II Ips 253/2011, na katero se sklicuje zagovornica v pritožbi, pokaže, da prihaja do razlike pri odmeri nagrade za postopek (v predmetni zadevi je bila upoštevana 2. točka tarifne številke 3101 ZOdvT; v zadevi II Ips 253/2011 pa tarifna številka 3100 ZOdvT), ki pa ni bila podvržena revizijskemu preizkusu. Vrhovno sodišče RS v tovrstnih postopkih tudi še ni zavzelo stališča glede nje.

8. Pritožnica je očitno spregledala, da je sodišče prve stopnje pri odmeri nagrade za postopek sledilo njenemu predlogu v stroškovniku (nagrada za postopek po tarifni številki 3101 ZOdvT v znesku 108,00 EUR). Višja nagrada za postopek od uveljavljane zagovornici ne pripada. Po presoji pritožbenega sodišča pa je uporaba 2. točke tarifne številke 3101 ZOdvT tudi materialnopravno pravilna.

9. Razlika med priglašeno in priznano nagrado je pri nagradi za narok, ki je sodišče prve stopnje ni priznalo v uveljavljani višini 207,00 EUR, temveč v višini 162,00 EUR. Sodišče prve stopnje je materialnopravno pravilno (gre za primer izplačevanja odvetniške nagrade iz državnega proračuna) nagrado odmerilo glede na vrednost predmeta z uporabo 36. člena ZOdvT, česar zagovornica pri priglasitvi stroškov očitno ni upoštevala.

10. Ker uveljavljani pritožbeni razlog ni podan in tudi ni razlogov, na katere mora pritožbeno sodišče paziti po uradni dolžnosti (drugi odstavek 350. člena ZPP v zvezi s 366. členom ZPP v zvezi s 37. členom Zakona o nepravdnem postopku; ZNP), je pritožbeno sodišče pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno ter v izpodbijanem delu (IV. točka izreka) potrdilo sklep sodišča prve stopnje (2. točka 365. člena ZPP v zvezi s 37. členom ZNP).

11. Odločitev o pritožbenih stroških temelji na prvem odstavku 35. člena ZNP, po katerem v nepravdnem postopku trpi vsak udeleženec svoje stroške.

12. Na podlagi 366.a člena ZPP v zvezi s 37. členom ZNP je o pritožbi odločala sodnica posameznica.

ZOdvT tarifna številka 3100, 3101, 3101-2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.