TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSL sklep II Cp 772/2010
Sodna praksa višjih sodišč, 2010-04-20

napotitev na pravdo - spor med dediči - obseg zapuščine - prikrajšanje nujnega deleža - zastaranje tožbe

Ker ni sporno, da je zapustnik za časa življenja z darilom razpolagal v korist svoje žene, ne gre za spor o tem, ali kakšno premoženje spada v zapuščino. Ker v zvezi s tem ni razvidno, da bi šlo za spor o kakšnem dejstvu, za prekinitev zapuščinske obravnave ni podlage.

Pritožbi se ugodi in se sklep sodišča prve stopnje razveljavi.

1. Sodišče prve stopnje je prekinilo zapuščinski postopek in dediča M. P. ter J. Š. napotilo, da v roku 30 dni proti dedičem S. V., P. V in D. B. vložita tožbo zaradi ugotovitve, da v zapuščino spadajo tudi nepremičnine parc. št. X1, X2, X3, X4 in X5, k.o. K., ter parc. št. Y1, k.o. N. v.. V nasprotnem primeru bo sodišče zapuščinski postopek nadaljevalo, ne da bi upoštevalo njune trditve.

2. Zoper sklep se po svojem pooblaščencu pritožuje S. V. Navaja, da je zapustnik umrl l. 1991 in po njem ni bilo zapuščine in da dediča vse do sedaj nista storila nič. Leta 2007 je umrla zapustnikova žena S., zapuščina po njej pa je bila končana ne da bi dediča, ki sta napotena na pravdo, uveljavljala kakšne pravice iz te zapuščine. S. V. sploh ni dedič po zapustniku, to sta le M. P. ter J. Š., zato ni podanih pogojev po 212. čl. ZD in napotitveni sklep sploh ni na mestu.

3. Na pravilno vročeno pritožbo na pravdo napotena dediča nista odgovorila.

5. Po določbi 1. točke 212. čl. Zakona o dedovanju (Ur. l. SFRJ, št. 15/76, s kasnejšimi spremembami; ZD) prekine sodišče zapuščinsko obravnavo in napoti stranke na pravdo ali na upravni postopek, če je o dejstvih ali o uporabi prava med dediči spor o tem, ali kakšno premoženje spada v zapuščino. Za prekinitev zapuščinske obravnave v tem primeru ni podlage, saj ne gre za spor o tem, ali kakšno premoženje spada v zapuščino, pač pa je sporno, ali je bil prikrajšan nujni delež. Ni namreč sporno, da je zapustnik za časa življenja z darilom razpolagal v korist svoje žene S. Š.. Niti iz zapuščinskega spisa niti iz izpodbijanega sklepa pa ni razvidno, ali so med dediči (oziroma njihovimi potomci) sporna kakšna dejstva v zvezi s tem, da bi bila prekinitev obravnave in napotitev na pravdo potrebna na podlagi 3. tč. 2. odst. 210. čl. ZD.

6. Ob tem pa niti ni več pogojev zahtevati vrnitev darila, saj je to dopustno v roku treh let od zapustnikove smrti, zato pritožnik utemeljeno opozarja na potek časa (41. čl. ZD). Po preteku tega roka dedič izgubi pravico do nujnega deleža.

7. Pritožbeno sodišče je na podlagi navedenega izpodbijani sklep razveljavilo (3. tč. 365. čl. Zakona o pravdnem postopku, Ur. l. RS, št. 26/99 in kasnejše spremembe; ZPP, v zvezi s 163. čl. ZD).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep IV Cp 1453/2010
Sodna praksa višjih sodišč, 2010-04-20

stranke in njihovi zakoniti zastopniki - sposobnost biti stranka - pravdna sposobnost - pravdna nesposobnost - pomanjkanje pravdne sposobnosti - nepravdni postopek za odvzem poslovne sposobnosti - prekinitev pravdnega postopka - bistvena kršitev določb pravdnega postopka

Dejstvo, da je v teku nepravdni postopek za odvzem poslovne sposobnosti, pravdnega sodišča ne zavezuje, da postopek prekine. Obenem pa ga tudi ne odvezuje dolžnosti, da v skladu s 80. členom ZPP pazi na pravdno sposobnost in v zvezi s tem ukine vse, kar mu nalaga zakon.

Pritožba se zavrne ter se izpodbijani sklep potrdi.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom odločilo, da se predlogu tožene stranke za prekinitev postopka z dne 27.1.2010 ne ugodi.

Proti sklepu vlaga pritožbo tožena stranka. Uveljavlja vse pritožbene razloge in sodišču predlaga, naj izpodbijani sklep spremeni tako, da bo postopek prekinjen. Podredno predlaga razveljavitev izpodbijanega sklepa in ponovno odločanje pred sodiščem prve stopnje. Pritožba meni, da gre za predhodno vprašanje, glede katerega odloča pristojen organ. Pritožba meni, da bi moralo sodišče obligatorno prekiniti ta postopek. Obenem opozarja tudi na drugo pravdno zadevo, kjer je bil tak sklep izdan. Opozarja tudi na pravilo, po katerem mora sodišče po uradni dolžnosti paziti, da imajo pravdne stranke procesno sposobnost.

Tožena stranka trdi, da je v teku postopek za odvzem poslovne sposobnosti tožeče stranke. Zato predlaga, naj sodišče postopek prekine. Sodišče prve stopnje pa meni, da tožeča stranka pravdno sposobnost zaenkrat še ima (torej formalno), obenem pa ima tudi pooblaščenko. Pritožba meni, da pooblaščenka več nima mandata zaradi (de facto) poslovne nesposobnosti tožeče stranke.

Pritožbeno sodišče ob tem ugotavlja, da obligatoren razlog za prekinitev postopka ni podan (1. točka 205. člena ZPP (1)). Res pa je, da mora sodišče v skladu z 80. členom ZPP ves čas po uradni dolžnosti paziti na vprašanje strankine pravdne sposobnosti. Če se izkaže, da ravna glede tega napačno, lahko to kasneje predstavlja absolutno bistveno kršitev pravdnega postopka iz 11. točke 2. odstavka 339. člena ZPP. Če se torej pojavi dvom o pravdni sposobnosti, mora sodišče ukrepati po 80., 81. oziroma 6. odstavku 82. člena ZPP. Ni pa tak dvom razlog, ki bi narekoval prekinitev postopka. Brž ko pa ta dvom (npr. po ugotovitvah izvedenca) preraste v ugotovitev o pravdni nesposobnosti, pa sodišče postopek mora prekiniti. Za zdaj takšen položaj ni podan.

Iz navedenih razlogov pritožba ni utemeljena, podani pa tudi niso razlogi, na katere je treba paziti po uradni dolžnosti. Na podlagi pooblastila iz 2. točke 365. člena ZPP je zato pritožbeno sodišče pritožbo zavrnilo in izpodbijani sklep potrdilo.

- - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - -

(1) Zakon o pravdnem postopku (Ur. l. RS, št. 73/2007 do Ur. l. RS, št. 45/2008).

ZPP člen 80, 81, 82, 82/6, 205, 205-1, 339, 339/2, 339/2-11.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep IV Cpg 354/2010
Sodna praksa višjih sodišč, 2010-04-01

izbrisni razlog - obstoj domneve izbrisnega razloga - izbris družbe iz sodnega registra brez likvidacije

Po določbi 2. točke 1. odstavka 427. člena ZFPPIPP se pravna oseba izbriše iz sodnega registra brez likvidacije, če ne posluje na poslovnem naslovu, vpisanem v sodni register. Trditev družbe v smeri, da je na naslovu, ki je vpisan v sodni register, znana in da ji je na ta naslov mogoče vročati uradna pisanja, potrjuje dejstvo, da je sodišče prejelo podpisano vročilnico, ki dokazuje vročitev izpodbijanega sklepa družbi na poslovnem naslovu družbe, ki je vpisan v sodni register.

Pritožbi se ugodi, izpodbijani sklep se razveljavi ter se postopek izbrisa ustavi.

Z uvodoma citiranim sklepom je sodišče prve stopnje ugotovilo, da obstaja izbrisni razlog za izbris subjekta vpisa iz sodnega registra brez likvidacije.

Družba se je zoper sklep pritožila s predlogom sodišču, da postopek izbrisa ustavi.

Registrsko sodišče je začelo postopek izbrisa družbe brez likvidacije po uradni dolžnosti na podlagi obvestila DURS Kranj, da je družba na poslovnem naslovu, ki je vpisan v sodni register, neznana. Družba zoper sklep o začetku izbrisa ni vložila ugovora, zato je registrsko sodišče izdalo sklep o obstoju izbrisnega razloga iz 2. točke prvega odstavka 427. člena ZFPPIPP (1. točka prvega odstavka 439. člena ZFPPIPP). Po citirani določbi ZFPPIPP se pravna oseba izbriše iz sodnega registra brez likvidacije, če ne posluje na poslovnem naslovu, vpisanem v sodni register. S pritožbo zoper sklep o obstoju izbrisnega razloga je družba po oceni pritožbenega sodišča izkazala, da ni podan izbrisni razlog, ki temelji na domnevi, da je na naslovu, ki je vpisan v sodni register, neznana. Trditev družbe v smeri, da je na naslovu, ki je vpisan v sodni register, znana in da ji je na ta naslov mogoče vročati uradna pisanja, potrjuje že dejstvo, da je sodišče prejelo podpisano vročilnico, ki dokazuje vročitev izpodbijanega sklepa družbi na poslovnem naslovu družbe, ki je vpisan v sodni register. S tem pa se izkaže, da je sodišče prve stopnje na podlagi obvestila o obstoju domneve izbrisnega razloga iz prve alineje 2. točke drugega odstavka 427. člena ZFPPIPP, glede na drugačno ugotovljeno dejansko stanje v registrskem postopku, zmotno uporabilo materialno pravo glede podanih pogojev za izbris gospodarske družbe iz sodnega registra brez likvidacije. Zato je pritožbeno sodišče dovoljeni pritožbi družbe (2. odstavek 439. člena ZFPPIPP) ugodilo, izpodbijani sklep razveljavilo ter postopek izbrisa iz sodnega registra brez likvidacije, iz izbrisnega razloga po 2. točki prvega odstavka 427. člena ZFPPIPP, ustavilo (glej 3. odstavek 438. člena ZFPPIPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep IV Cpg 378/2010
Sodna praksa višjih sodišč, 2010-04-01

legitimacija za pritožbo - dopustnost pritožbe - izbris družbe iz sodnega registra brez likvidacije

Upnik družbe je lahko udeleženec postopka izbrisa družbe iz sodnega registra brez likvidacije, nad katero se vodi postopek izbrisa, če vloži ugovor proti sklepu o izbrisu.

Registrsko sodišče je ugodilo ugovoru upnika AA d.o.o. in ustavilo postopek izbrisa družbe BB d.o.o. iz sodnega registra brez likvidacije, ki ga je začelo s sklepom, opr. št. Srg 2009/30477 z dne 26.10.2009.

Zoper sklep se je pravočasno pritožil upnik. V pritožbi je navedel, da je registrsko sodišče nepravilno ustavilo postopek izbrisa družbe.

Pritožbeno sodišče ugotavlja, da pritožnik nima legitimacije za pritožbo. Po določbi 3. točke 432. člena ZFPPIPP je lahko udeleženec postopka izbrisa družbe iz sodnega registra brez likvidacije upnik družbe, nad katero se vodi postopek izbrisa, če vloži ugovor proti sklepu o izbrisu. Pritožnik kot upnik družbe, nad katero se vodi postopek, pa ni vložil ugovora proti sklepu o izbrisu. Da pritožnik nima legitimacije za pritožbo, pa izhaja tudi iz določbe 2. odst. 438. člena ZFPPIPP, ki določa, da lahko proti sklepu o ustavitvi postopka izbrisa vloži pritožbo le predlagatelj postopka izbrisa. Iz podatkov namreč v spisu izhaja, da pritožnik ni bil predlagatelj postopka izbrisa.

Pritožbeno sodišče je zaradi navedenega pritožbo zavrglo kot nedovoljeno (1. točka 39. člena ZSReg v zvezi s 429. člena ZFPPIPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep I Cpg 631/2010
Sodna praksa višjih sodišč, 2010-05-25

Ker je pritožnica vabilo na narok prejela kljub temu, da na naslovu, kamor ji je bil vročen, nima prijavljenega stalnega prebivališča, se na kršitev pravil o vročanju ne more več sklicevati.

Pritožba se zavrne in se izpodbijani sklep potrdi.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom zavrglo pritožbo tožene stranke zoper sodbo istega sodišča, ker je tožena stranka ni vložila v roku 8 dni od prejema sodbe.

Tožena stranka se je zoper navedeni sklep pritožila iz vseh razlogov. Zatrjuje napake pri vročitvi sodbe in predlaga, da naj Višje sodišče izpodbijani sklep odpravi.

Pritožnica ima sicer prav, da je iz kopije potrdila o prijavi stalnega prebivališča razvidno, da ima tožena stranka že od 5. 5. 2006 prijavljeno stalno prebivališče na AA 18 v BB, vsa sodna pisanja v tem postopku pa so ji bila vročana na prejšnji naslov stalnega prebivališča, na CC 22 v DD. Tožena stranka je namreč v pravdo vstopila kot družbenica po izbrisu prvotno tožene stranke družbe A. d.o.o. iz sodnega registra, na podlagi predloga tožeče stranke z dne 17. 3. 2008. Večina sodnih pisanj je bilo toženi stranki na naslovu CC 22 v DD vročenih s fikcijo, vendar pa je tožena stranka na tem naslovu osebno prevzela vabilo za narok za glavno obravnavo, ki se ga je dne 27. 11. 2008 tudi udeležila.

139. člen ZPP določa, da se na kršitev pravil o vročanju ni mogoče sklicevati, če naslovnik kljub kršitvi prejme pisanje. Ker je torej pritožnica vabilo na narok prejela kljub temu, da na naslovu, kamor ji je bil vročen, nima prijavljenega stalnega prebivališča, se na to kršitev ne more več sklicevati.

Poleg tega bi morala tožena stranka potem, ko je vstopila v pravdo, v skladu s 145. členom ZPP na okoliščino, da je stalni naslov spremenila, sodišče nemudoma opozoriti. Tega pa ni storila niti na naroku za glavno obravnavo niti v pritožbi zoper izdano sodbo, v kateri je kot svoj kontaktni naslov navedla stari naslov, CC 22 v DD.

Vročitev sodbe in drugih pisanj v tem postopku toženi stranki je torej šteti za pravilno. V pozivu za prevzem pravde je sodišče toženo stranko res nepravilno označilo: družbenik Bojan A. namesto pravilno družbenica Bojana A., vendar pa gre za očitno tipkarsko napako, ki ni mogla (in jih tudi ni) povzročiti nobenih dvomov glede pravilne identitete osebe, na katero se je poziv nanašal.

Tožena stranka niti ne izpodbija, da je pritožbo zoper sodbo vložila prepozno, po izteku osemdnevnega roka od vročitve.

Iz navedenih razlogov je višje sodišče pritožbo zavrnilo in izpodbijani sklep potrdilo (2. točka 365. člena ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep III Cpg 219/2010
Sodna praksa višjih sodišč, 2010-03-17

verjetnost terjatve - ločitveni upnik - postopek prisilne poravnave - pravni interes - nedopustnost pritožbe - glasovanje o prisilni poravnavi - pravica ločitvenega upnika do glasovanja o prisilni poravnavi

Upnik, ki ima prerekano terjatev zavarovano z ločitveno pravico v enaki višini, s pritožbo zoper sklep o priznanih in prerekanih terjatvah, ne more doseči pravice do glasovanja, ker ločitveni upniki ne glasujejo o prisilni poravnavi.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom odločilo o priznanih in prerekanih terjatvah, tako kot je navedeno v končnem seznamu preizkušenih terjatev z dne 28. 12. 2009, ki je sestavni del izreka tega sklepa.

Zoper sklep se je upnik pravočasno pritožil, v delu, s katerim je sodišče prve stopnje odločilo, da ni verjetna njegova prerekana terjatev in ločitvena pravica v višini 1.030.865,94 EUR. V pritožbi je navedel, da je sodišče prve stopnje glede na trditve upnika, s katerimi je prerekal obstoj njegove terjatve, nepravilno ocenilo, da ni verjetna.

Pritožbeno sodišče ugotavlja, da upnik ni izkazal pravnega interesa za pritožbo proti izpodbijanemu sklepu.

Upniki prijavijo v postopku prisilne poravnave svoje terjatve zaradi zagotovitve možnosti glasovanja o prisilni poravnavi.

Začetek postopka prisilne poravnave pa učinkuje na zavarovane in prednostne terjatve (2. odst. 160. člen ZFPPIPP). Zavarovana terjatev je terjatev upnika, ki je zavarovana z ločitveno pravico (3. točka 1. odst. 20. člena ZFPPIPP). Zato zavarovanih terjatve v postopku prisilne poravnave ni potrebno prijavljati. Ločitveni upniki pa nimajo pravice glasovati o prisilni poravnavi.

Iz podatkov v spisu izhaja, da je upnik v predmetnem postopku prisilne poravnave prijavil terjatev v višini 16.410.787,86 EUR, ki je zavarovana z  ločitveno pravico v enaki višini. Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje sicer ugotovilo, da so trije upniki delno prerekali njegovo terjatev in ločitveno pravico v višini 1.030.865,94 EUR, hkrati pa je ocenilo, da je njihovo nasprotovanje verjetno izkazano.

Pritožbeno sodišče ugotavlja, da upnik ob dejstvu, da ima prerekano terjatev zavarovano s ločitveno pravico v enaki višini, s pritožbo ne more doseči pravice do glasovanja v postopku prisilne poravnave. Tudi v primeru, da bi s pritožbo uspel izkazati, da je njegova terjatev in ločitvena pravica verjetna, mu to ne more omogočiti glasovanja v postopku prisilne poravnave, saj kot rečeno je njegova terjatev zavarovana.

Pritožbeno sodišče je zaradi navedenega pritožbo zavrglo kot nedovoljeno (1. točka 365. člena v zvezi s 121. člena ZPP).

ZFPPIPP člen 20, 20/1, 20/1-3, 160, 160/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep IV Cpg 87/2010
Sodna praksa višjih sodišč, 2010-02-24

izbris pravne osebe iz sodnega registra brez likvidacije - izbris subjekta vpisa - izbris subjekta brez likvidacije - udeležba upnika v postopku - poslovni naslov

Po določbi 3. točke 432. člena ZFPPIPP je udeležba upnika v postopku izbrisa  dovoljena le za vložitev ugovora proti sklepu o izbrisu. Prav tako iz 4. točke 432. člena izhaja, da je udeležba drugim osebam v postopku izbrisa omejena le na tiste osebe, katerih interes bi bil lahko z izbrisom subjekta vpisa kršen.

Registrsko sodišče je ugodilo ugovoru subjekta vpisa proti sklepu o začetku postopka izbrisa iz sodnega registra brez likvidacije in postopek ustavilo.

Zoper sklep se je upnik pravočasno pritožil. V pritožbi je navedel, da registrsko sodišče ni imelo podlage za spremembo poslovnega naslova subjekta vpisa, zaradi česar ne bi smelo postopek izbrisa ustaviti.

Iz podatkov v spisu izhaja, da je registrsko sodišče začelo postopek izbrisa subjekta vpisa iz sodnega registra brez likvidacije s sklepom. opr. št. Srg 2009/1530 z dne 16. 07. 2009 na podlagi obvestila REPUBLIKE SLOVENIJE (DURS) z dne 09. 07. 2009, da je le-ta na poslovnem naslovu, ki je vpisan v sodni register neznan. Z izpodbijanim sklepom je registrsko sodišče postopek izbrisa ustavilo, saj je utemeljenemu ugovoru subjekta vpisa ugodilo.

Postopek izbrisa iz sodnega registra brez likvidacije je specialno urejen v ZFPPIPP v 7. poglavju. Po določbi 3. točke 432. člena ZFPPIPP je udeležba upnika v postopku izbrisa dovoljena le za vložitev ugovora proti sklepu o izbrisu. Prav tako iz 4. točke 432. člena izhaja, da je udeležba drugim osebam v postopku izbrisa omejena le na tiste osebe, katerih interes bi bil lahko z izbrisom subjekta vpisa kršen. Iz navedenega izhaja, da je upniku ali drugi osebi dovoljena udeležba le za vložitev pravnega sredstva proti sklepu o začetku postopka izbris, ne pa za primer, ko je postopek izbrisa ustavljen. Da upnik nima pravice do pritožbe proti sklepu o ustavitvi postopka izbrisa pa izhaja tudi iz določbe 2. odst. 438. člena ZFPPIPP, ki določa, da lahko proti sklepu o ustavitvi postopka izbrisa vloži pritožbo samo predlagatelj postopka (433. člen ZFPPIPP).

Pritožbeno sodišče je zaradi navedenega pritožbo zavrglo kot nedovoljeno (1. točka 39. člena ZSReg v zvezi s 429. člena ZFPPIPP).

ZFPPIPP člen 432, 432-3, 432-4, 433, 438, 438/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep I Cpg 176/2010
Sodna praksa višjih sodišč, 2010-02-24

vrnitev v prejšnje stanje - plačilo sodne takse - zamuda naroka - zamuda roka

Procesna predpostavka za uveljavljanje instituta vrnitve v prejšnje stanje v smislu 1. odst. 116. člena ZPP je, da je stranka zamudila narok ali rok za kakšno pravno dejanje in posledično izgubila zaradi tega pravico opraviti to dejanje. S tem ko se je tožeča stranka v predlogu sklicevala na nepravilnosti pri vročitvi pošiljke tožeči stranki, je sama po sebi zatrjevala okoliščine, ki izključujejo navedene procesne predpostavke za vložitev tovrstnega predloga.

Pritožbi se ugodi, izpodbijani sklep se razveljavi in se predlog tožeče stranke z dne 18. 11. 2009 za vrnitev v prejšnje stanje zavrže.

Tožeča stranka je dolžna toženi stranki v 15 dneh povrniti 93,00 EUR stroškov pritožbenega postopka.

Z izpodbijanim sklepom je prvostopenjsko sodišče ugodilo predlogu tožeče stranke z dne 18. 11. 2009 za vrnitev v prejšnje stanje.

Zoper sklep je pravočasno vložila pritožbo tožena stranka zaradi bistvene kršitve določb pravdnega postopka in zmotne ugotovitve dejanskega stanja ter pritožbenemu sodišču predlagala, da pritožbi ugodi in izpodbijani sklep razveljavi.

S predlogom za vrnitev v prejšnje stanje je tožeča stranka pojasnjevala, da je bila sodna pošiljka, s katero je sodišče vročalo plačilni nalog za plačilo sodne takse na pravilnem naslovu tožeče stranke, nepravilno vročena, saj naj bi bila pošiljka pomotoma vročena drugi pravni osebi namesto tožeči stranki. Pošiljko naj bi prevzela oseba, ki je tožeča stranka ni pooblastila za prevzem poštnih pošiljk.

Procesna predpostavka za uveljavljanje instituta vrnitve v prejšnje stanje v smislu 1. odst. 116. člena ZPP je, da je stranka zamudila narok ali rok za kakšno pravno dejanje in posledično izgubila zaradi tega pravico opraviti to dejanje. S tem ko se je tožeča stranka v predlogu sklicevala na nepravilnosti pri vročitvi pošiljke tožeči stranki, je sama po sebi zatrjevala okoliščine, ki izključujejo navedene procesne predpostavke za vložitev tovrstnega predloga. V kolikor bi tožeča stranka dokazala zatrjevane okoliščine, bi namreč pomenilo, da ni zamudila procesnega roka za opravo pravnega dejanja. Že iz samih trditvenih navedb tožeče stranke izhaja nedopustnost predloga za vrnitev v prejšnje stanje, v posledici česar se izkaže pritožba tožene stranke kot utemeljena. Pritožbeno sodišče je zato pritožbi ugodilo in izpodbijani sklep razveljavilo ter predlog zavrglo skladno s 1. odst. 120. člena ZPP.

Odločitev o stroških postopka temelji na 1. odst. 154. člena v zvezi s 1. odst. 165. člena ZPP. Ker je tožena stranka uspela s pritožbo, je upravičena do povrnitve potrebnih stroškov pritožbenega postopka in sicer v višini priglašenih stroškov za sestavo pritožbe (50,00 EUR po tarifni številki 3220 OT), povečane za 20 % DDV in za plačano takso za pritožbo (33,00 EUR).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSM sklep I Ip 1119/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-12-07

plačilni nalog - ugovor zoper plačilni nalog - nedovoljena pritožba - zavrženje pritožbe

Zakon o sodnih taksah (v nadaljevanju ZST-1), ki ureja plačevanje sodnih taks, pritožbe zoper sklep, izdan na podlagi petega odstavka 34. člena ZST-1, ne predvideva, prav tako pa ne nakazuje na uporabo katerega drugega procesnega predpisa.

1. Sodišče prve stopnje je s sklepom z dne 8. 4. 2011, ki ga je izdala strokovna sodelavka, ugovor dolžnika zoper plačilni nalog zavrnilo.

2. Zoper izpodbijan sklep je dolžnik vložil laično pritožbo, v kateri navaja, da je sklep izdala strokovna sodelavka brez „navedbe odgovornega sodnika“, zaradi česar je izpodbijani sklep neveljaven. Smiselno se zavzema za razveljavitev izpodbijanega sklepa.

4. Zakon o sodnih taksah (v nadaljevanju ZST-1), ki ureja plačevanje sodnih taks, pritožbe zoper sklep, izdan na podlagi petega odstavka 34. člena ZST-1, ne predvideva, prav tako pa ne nakazuje na uporabo katerega drugega procesnega predpisa. Glede na to je sodna praksa izoblikovala jasno stališče, da zoper tak sklep po petem odstavku 34. člena ZST-1 pritožba ni dopustna (sklep Vrhovnega sodišča RS št. I Up 34/2010). Sodišče druge stopnje je zato v skladu z navedenim pritožbo dolžnika kot nedovoljeno zavrglo (prvi odstavek 343. člena ZPP v zvezi s s 366. členom ZPP).

5. Določbe ZPP so bile uporabljene na podlagi 15. člena ZIZ.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.