TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSL sklep I Cp 1059/2012
Sodna praksa višjih sodišč, 2012-11-28

pozneje najdeno premoženje - sredstva na bančnem računu - oporočno dedovanje - zakonito dedovanje - dodatni sklep o dedovanju

V kolikor sredstva na bančnem računu, ki predstavljajo pozneje najdeno premoženje in ki so predmet dodatnega sklepa o dedovanju, niso bila predmet oporočnega razpolaganja, glede njih nastopi zakonito dedovanje.

Pritožbi se ugodi, izpodbijani dodatni sklep o dedovanju se razveljavi in se zadeva vrne sodišču prve stopnje v nov postopek.

1. Sodišče prve stopnje je z dodatnim sklepom o dedovanju ugotovilo, da dodatna zapuščina obsega denarna sredstva na (navedenem) tekočem računu, odprtem pri agenciji X, Italija (I. točka izreka) in se na podlagi prvotnega pravnomočnega sklepa o dedovanju celotna dodatna zapuščina dodeli zap. nečakinji S. P. (II. točka izreka).

2. Zoper sklep se je pravočasno pritožil A. B. in navaja, da je izpodbijani sklep nezakonit. Sklep I D 315/2006 je bil izdan na podlagi oporoke, ki ne vsebuje razpolaganja z računom, ki je predmet (izpodbijanega) dodatnega sklepa o dedovanju. Oporočnega razpolaganja s tem računom ni bilo. Sodišče bi moralo sklep o dedovanju izdati tako, da novo najdeno premoženje dedujejo zakoniti dediči.

3. Na pritožbo so pravočasno odgovorili S.F., R.B., M.K., M.B., I.G., S.P., B.A., N.H. in I.G.

5. Pritožnik utemeljeno  izpostavlja, da je bila s prvotnim pravnomočnim sklepom o dedovanju z dne 27. 10. 2009 (list. št. 127 a), na katerega se sklicuje sodišče prve stopnje v obrazložitvi, res kot edina oporočna dedinja po pokojnem S. B. proglašena zapustnikova nečakinja S.P., vendar pa zapustnik s sredstvi na bančnem računu, ki so predmet dodatnega sklepa o dedovanju (221. člen ZD (1)), ni eksplicitno oporočno razpolagal. Oporočna dedinja po pokojnem, S.P., je v odgovoru na pritožbo navedla, da ji je zapustnik zapustil celotno premoženje, torej tudi sredstva na računu, ki predstavljajo pozneje najdeno premoženje in so predmet presojanega dodatnega sklepa o dedovanju. Odločitev sodišča prve stopnje se torej izkaže (vsaj) za preuranjeno, zato je sodišče druge stopnje pritožbi ugodilo, izpodbijani sklep razveljavilo in zadevo vrača sodišču prve stopnje v nov postopek (3. točka 365. člena ZPP (2) v zvezi s 163. členom ZD). Sodišče prve stopnje mora v okviru pravilne uporabe materialnega prava, presoditi, ali je zapustnik s sredstvi na zadevnem računu, torej računu, ki je predmet dodatnega sklepa o dedovanju,  oporočno razpolagal. Če ni, ima pritožnik prav, da so zadevna sredstva predmet zakonitega dedovanja, torej, da pripadajo zakonitim dedičem v skladu z njihovimi dednimi deleži.

---------------------------------------------------------------------------------------------------------------

(1) Zakon o dedovanju, Uradni list SRS, št. 15/1976, s spremembami in dopolnitvami.

(2) Zakon o pravdnem postopku, Uradni list RS, št. 26/1999, s spremembami in dopolnitvami.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep I Cpg 1130/2012
Sodna praksa višjih sodišč, 2012-10-11

poziv na prevzem pravde - dopustitev pritožbe - zavrženje pritožbe - sklep procesnega vodstva - nadaljevanje prekinjenega postopka

Poziv sodišča prve stopnje na prevzem pravde po prvem odstavku 208. člena ZPP ni sklep, četudi je vsebovan v izreku sklepa o prekinitvi postopka. Glede na navedeno ni pravilno stališče pritožnika, da je obravnavana pritožba dovoljena.

II. Tožeča stranka sama krije svoje stroške pritožbenega postopka.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom odločilo:

„1. Ugotovi se, da je postopek prekinjen s 27. 6. 2012.

2. Stečajni upravitelj tožeče stranke Andrej Krašek se poziva, da prevzame pravdo.“

2. Proti 2. točki tega sklepa se je pravočasno pritožila tožena stranka zaradi bistvene kršitve določb pravdnega postopka in pritožbenemu sodišču predlagala, da pritožbi ugodi ter sklep v izpodbijani 2. točki izreka v celoti razveljavi. Pritožbenih stroškov ni priglasila.

3. Tožeča stranka je v odgovoru na pritožbo predlagala, da pritožbeno sodišče pritožbo zavrne, toženi stranki pa naloži povrnitev njenih pritožbenih stroškov, katere je tudi priglasila.

5. Skladno z določilom prvega odstavka 333. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) in prvega odstavka 363. člena ZPP je pritožba dovoljena le proti sodbi in sklepu. Poziv sodišča prve stopnje na prevzem pravde po prvem odstavku 208. člena ZPP pa ni sklep, četudi je vsebovan v izreku sklepa o prekinitvi postopka. Glede na navedeno ni pravilno stališče pritožnika, da je na podlagi določbe prvega odstavka 363. člena ZPP obravnavana pritožba dovoljena. Pa tudi če bi šlo za sklep procesnega vodstva, proti takemu sklepu pritožba ni dovoljena (prim. tretji odstavek 270. člena ZPP). Ko bodo izpolnjeni pogoji iz 301. člena Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju, bo sodišče prve stopnje izdalo sklep o nadaljevanju postopka in šele potem se bo postopek nadaljeval.

6. Pritožba tožene stranke zoper 2. točko izpodbijanega sklepa je glede na navedeno nedovoljena, zato jo je pritožbeno sodišče zavrglo (1. točka prvega odstavka 365. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 363. člena ZPP).

7. Stroške odgovora na pritožbo krije tožeča stranka sama, saj ti stroški za pritožbeni postopek niso bili potrebni (prvi odstavek 165. člena ZPP in prvi odstavek 155. člena ZPP).

ZPP člen 208, 208/1, 270, 270/3, 333, 333/1, 363, 363/1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep Cst 290/2012
Sodna praksa višjih sodišč, 2012-10-11

neposredna prodaja opreme stečajnega dolžnika - vrednost - netržne zaloge materiala

Iz predloga je razvidno, da noben predmet, ki je predmet prodaje, niti likvidacijska vrednost te opreme skupaj ne dosega zneska 15.000,00 EUR. Zato je neutemeljeno pritožbeno naziranje, da bi sodišče prve stopnje moralo izvesti „licitacijo glede posameznih kosov opreme“.

Pritožba se zavrne in se sklep sodišča prve stopnje potrdi.

1. Z izpodbijanim sklepom (redna št. 341) je sodišče prve stopnje odločilo, da se rabljena oprema dolžnika, ki je razvidna iz seznama z dne 30. 7. 2012 (redna št. 335) in je sestavni del izpodbijanega sklepa, neposredno proda kupcu J. E. s.p., za ceno 29.450,00 EUR +DDV.

2. V obrazložitvi tega sklepa je sodišče prve stopnje pojasnilo, da je predmet prodaje tista oprema stečajnega dolžnika, ki je navedena v seznamu z dne 30. 7. 2012. Ta oprema predstavlja netržno zalogo, katere skupna vrednost je manjša od 15.000,00 EUR. Trg kupcev te specifične opreme je zelo omejen. Upravitelj je pridobil ponudbe treh podjetij, od katerih je bila ponudba J. E. s.p. za ceno v višini 29.450,00 EUR + DDV najugodnejša.

3. Proti temu sklepu je pravočasno pritožbo vložila B. d.o.o. Pritožbenega razloga ni citirala. V pritožbi je navedla, da se je „pri stečajnem dolžniku neposredno pozanimala za del opreme (graifer klešče za kamen int. št. 127) ter oddala tudi ponudbo“. Tudi ni zasledila „objave eventuelnega seznama orodij, ki predstavljajo paket prodajnega premoženja oziroma opreme“, njene ponudbe pa med priloženimi ponudbami ni. Zato ni mogla enakovredno konkurirati za nakup opreme, saj ni bilo jasno, za kakšen sklop orodij gre. Meni, da je odločitev sodišča o dovolitvi neposredne prodaje preuranjena in nepravilna in da bi bila potrebna licitacija.

5. Iz predloga za izdajo sklepa o prodaji (red. št. 335) ni razvidno, da bi bile predmet prodaje tudi „graifer klešče za kamen, int. št. 27“. Zato bi s svojo pritožbo pritožnica lahko uspela le, če bi k pritožbi predložila dokaz, da je vložila najvišjo ponudbo za odkup tiste opreme, ki je predmet prodaje. Tega pa ni storila.

6. Iz predloga (redna št. 335) je razvidno, da noben predmet, ki je predmet prodaje, niti likvidacijska vrednost te opreme skupaj ne dosega zneska 15.000,00 EUR. Zato je neutemeljeno pritožbeno naziranje, da bi sodišče prve stopnje moralo izvesti „licitacijo glede posameznih kosov opreme“. Pritožničino stališče namreč nasprotuje določilu 3. točke prvega odstavka 346. člena ZFPPIPP, ki ga je v izpodbijanem sklepu citiralo tudi sodišče prve stopnje.

7. Iz gornje obrazložitve je razvidno, da pritožba ni utemeljena. Ker pa pritožbeno sodišče tudi v okviru uradnega preizkusa izpodbijanega sklepa ni zasledilo nobenih kršitev iz drugega odstavka 350. člena ZPP, je pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in izpodbijani sklep potrdilo (2. točka 365. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 121. člena ZFPPIPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep I Cpg 783/2012
Sodna praksa višjih sodišč, 2012-11-26

oprostitev plačila sodne takse - premoženje pravne osebe

Sodišče mora ob presoji predloga za taksno oprostitev pravne osebe upoštevati ne le finančno in likvidnostno stanje stranke, ampak tudi njeno premoženje.

I. Pritožba se zavrne in se izpodbijani sklep potrdi.

II. Tožena stranka nosi sama svoje pritožbene stroške.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom sklenilo, da se predlogu tožene stranke za oprostitev plačila sodne takse za pritožbo ne ugodi.

2. Zoper sklep vlaga pravočasno pritožbo tožena stranka. Sklicuje se na vse pritožbene razloge po 338. členu Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP). Pritožbenemu sodišču predlaga, da izpodbijani sklep spremeni tako, da ugodi predlogu za oprostitev plačila sodnih taks, oziroma podrejeno, da napadeni sklep razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v ponovno odločanje.

4. O pritožbi zoper sodbo je na podlagi določbe 366a. člena ZPP (v zvezi s 7. alinejo drugega odstavka 366. člena ZPP) odločala sodnica posameznica. Predmet izpodbijanega sklepa je namreč odločitev o stroških postopka (plačilu sodne takse), ki ne presega 800,00 EUR.

5. Sodišče prve stopnje je odločitev o zavrnitvi predloga za oprostitev plačila sodnih taks tožene stranke oprlo na ugotovitev, da tožena stranka razpolaga s sredstvi v višini 1.337.397,00 EUR, da ima zaloge v vrednosti 226.465,00 EUR ter opredmetena osnovna sredstva v višini 548.231,00 EUR. Pravilno je izpostavilo, da mora sodišče ob presoji predloga za taksno oprostitev upoštevati ne le finančno in likvidnostno stanje stranke, ampak tudi njeno premoženje. Določba tretjega odstavka 11. člena Zakona o sodnih taksah (ZST-1) omogoča taksno oprostitev pravnim osebam le, kadar te nimajo sredstev za plačilo sodne takse in jih tudi ne morejo zagotoviti takoj v celotnem znesku brez ogrožanja svoje dejavnosti.

6. Pritožbeno opozarjanje na (splošne) težave gradbeniške dejavnosti pravilnosti odločitve sodišča prve stopnje ne uspe izpodbiti. Prav tako je mogoče navajanje o odvisnosti tožene stranke od prejema plačil od svojih naročnikov (izvajalcev) in o izostanku likvidnostnih sredstev oceniti kot pavšalne in nekonkretizirane. Pritožba namreč ne napada ugotovitev sodišča prve stopnje o premoženjskem stanju tožene stranke, po prepričanju pritožbenega sodišča pa slednje ne omogočajo zaključka po tretjem odstavku 11. člena ZST-1.

7. Glede na navedeno pritožbeno sodišče zaključuje, da uveljavljani pritožbeni razlogi niso podani. Odločitev sodišča prve stopnje je materialnopravno pravilna, prav tako v postopku na prvi stopnji ni prišlo do bistvenih kršitev določb pravdnega postopka, na katere pazi pritožbeno sodišče po uradni dolžnosti (drugi odstavek 350. člena v zvezi s prvim odstavkom 366. člena ZPP). Pritožbeno sodišče je zato pritožbo tožene stranke kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje (drugi odstavek 365. člena ZPP).

8. Ker tožena stranka s pritožbo ni uspela, nosi sama svoje pritožbene stroške (prvi odstavek 154. člena ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep I Cpg 1214/2012
Sodna praksa višjih sodišč, 2012-10-26

nastanek taksne obveznosti - predlog za obročno plačilo sodne takse - prejem plačilnega naloga

Ker na dan nastanka taksne obveznosti ne vpliva prejem plačilnega naloga, v katerem je naveden znesek sodne takse in rok, v katerem jo je treba plačati, na pravilnost odločitve sodišča prve stopnje tudi ne vplivajo pritožbene navedbe, da toženi stranki do prejema plačilnega naloga višina taksne obveznosti ni bila znana.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom zavrglo predlog tožene stranke z dne 2. 6. 2012 za obročno plačilo sodne takse za pritožbeni postopek v višini 471,00 EUR.

2. Zoper sklep je iz vseh pritožbenih razlogov vložila pritožbo tožena stranka in predlagala, da pritožbeno sodišče izpodbijan sklep razveljavi in ji dovoli plačilo sodne takse v štirih obrok oziroma da prekine postopek do dokončanja stečajnega postopka zoper prvo toženo stranko.

4. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom ugotovilo, da tožena stranka ob vložitvi pritožbe zoper sodbo z dne 17. 2. 2012 ni plačala sodne takse, zato jo je s plačilnim nalogom z dne 3. 5. 2012 pozvalo na njeno plačilo. Sklep o oprostitvi, odlogu ali obročnem plačilu sodnih taks učinkuje od dneva, ko je pri sodišču vložen predlog za oprostitev, odlog oziroma obročno plačilo in velja za takse za vse vloge in dejanja, za katere je nastala taksna obveznost tega dne ali pozneje (1. točka prvega odstavka 13. člena Zakona o sodnih taksah - ZST-1). Skladno s 1. točko prvega odstavka 5. člena ZST-1 je obveznost tožene stranke za plačilo takse za pritožbo nastala ob njeni vložitvi 17. 4. 2012. Tožena stranka je predlog za obročno plačilo sodne takse vložila šele 4. 6. 2012, zato je odločitev sodišča prve stopnje o zavrženju njenega predloga kot prepoznega pravilna. Ker na dan nastanka taksne obveznosti ne vpliva prejem plačilnega naloga, v katerem je naveden znesek sodne takse in rok, v katerem jo je treba plačati, na pravilnost odločitve sodišča prve stopnje tudi ne vplivajo pritožbene navedbe, da toženi stranki do prejema plačilnega naloga višina taksne obveznosti ni bila znana.

5. Pritožbeno sodišče še dodaja, da je za odločanje o ugovoru zoper višino sodne takse pristojno sodišče prve stopnje, stečajni postopek, ki teče zoper družbo B. d.o.o., pa na obveznost tožene stranke za plačilo sodne takse za vloženo pritožbo ne vpliva.

6. Ker nobeden od uveljavljanih pritožbenih razlogov ni podan in ker pritožbeno sodišče tudi ni zasledilo kršitev, na katere paziti po uradni dolžnosti (drugi odstavek 350. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 366. člena ZPP), je pritožbo zavrnilo in potrdilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje (2. točka 365. člena ZPP).

ZST – 1 člen 5, 5/1, 5/1-1, 13, 13/1, 13/1-1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep III Ip 3441/2012
Sodna praksa višjih sodišč, 2012-10-17

zakonske zamudne obresti - zastaranje judikatnih terjatev - pretrganje zastaranja - dva zaporedna izvršilna postopka - umik predloga za izvršbo - pasivnost upnika - razlogi za ustavitev izvršilnega postopka - neuspešna izterjava

Upnik je bil v predhodnem izvršilnem postopku vsekakor aktiven, saj je terjatev izterjeval kar devet let. Dolžnik v kasnejšem izvršilnem postopku ne more uspešno nasprotovati pretrganju zastaranja s prvim izvršilnim postopkom, če je bil le-ta neuspešen zaradi okoliščin na strani dolžnika, ker je bila obveznost neizterljiva. Drugačno pravno naziranje bi izenačilo upnika, ki judikatne terjatve predhodno ni izterjeval, z upnikom, ki je obveznost neuspešno izterjeval, kar pa ni pravno vzdržno. Dolžnik neizterljivost neutemeljeno enači z upnikovo opustitvijo nadaljnje izterjave obveznosti smislu tretjega odstavka 34. člena ZIZ, saj upnikovi opustitvi vložitve predloga za dodatno izvršbo ni mogoče pripisati učinka umika predloga za izvršbo iz prvega odstavka 43. člena ZIZ.

I. Pritožba se zavrne in se izpodbijani sklep potrdi.

II. Stranki krijeta vsaka svoje stroške pritožbenega postopka.

ZOR člen 388, 389, 389/1, 389/2, 392, 392/3.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep III Ip 4639/2012
Sodna praksa višjih sodišč, 2012-12-11

sklep o razrešitvi izvršitelja - imenovanje novega izvršitelja - nedovoljena pritožba dolžnika - dopustnost pritožbe

Če dolžnik nima pritožbe zoper določitev izvršitelja v sklepu o izvršbi oziroma v naknadnem sklepu, potem tudi nima pritožbe zoper izpodbijani sklep, katerega obvezna sestavina je določitev novega izvršitelja, čeprav pritožba za dolžnika ni izrecno izključena.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom odstavilo izvršitelja G. I. (1. točka izreka) in kot novega izvršitelja določilo M. H. (2. točka).

2. Dolžnik se je zoper sklep pritožil, ker je z upnikom sklenil dogovor, da bo obveznost plačal do konca maja 2012.

3. Upnik je v odgovoru na pritožbo navedel, da je odstavitev izvršitelja predlagal pred dogovorom z dolžnikom.

5. Višje sodišče je izpodbijani sklep preizkusilo v okviru pritožbenih razlogov in razlogov, na katere je dolžno paziti po uradni dolžnosti po določbi drugega odstavka 350. člena v zvezi s 366. členom Zakona o pravdnem postopku – ZPP, v zvezi s 15. členom Zakona o izvršbi in zavarovanju – ZIZ.

6. Višje sodišče ugotavlja, da je sodišče prve stopnje na podlagi upnikovega predloga ter določbe devetega odstavka 44.a člena ZIZ odstavilo izvršitelja, določenega s sklepom z dne 11. 3. 2003, in določilo novega izvršitelja M. H.. Sodišče izvršitelja vedno določi na predlog upnika (tretji odstavek 44.a člena ZIZ) in tudi postopek odstavitve iz devetega odstavka citiranega člena se začne le na predlog upnika. Na predlog upnika sodišče tudi določi novega izvršitelja. Skladno s četrtim odstavkom 44.a člena ZIZ zoper sklep o določitvi izvršitelja ni pritožbe, stranke pa lahko v 8. dneh od prejema sklepa iz razlogov po tretjem odstavku 44.a člena ZIZ zahtevajo izločitev izvršitelja. Če dolžnik nima pritožbe zoper določitev izvršitelja v sklepu o izvršbi oziroma v naknadnem sklepu (prvi in drugi odstavek odstavek ter četrti odstavek 44.a člena ZIZ), potem tudi nima pritožbe zoper izpodbijani sklep, katerega obvezna sestavina je določitev novega izvršitelja, čeprav pritožba v devetem odstavku 44.a člena ZIZ za dolžnika ni izrecno izključena (v zvezi s prvim odstavkom 9. člena ZIZ). To velja še toliko bolj iz razloga, ker dolžnik ni aktivno legitimiran za predlaganje odstavitve izvršitelja. Na odločitev sodišča ne morajo vplivati navedbe dolžnika, da je sklenjen dogovor o načinu in roku izpolnitve obveznosti iz tega postopka, saj upnik vse do sedaj še ni podal umika predloga za izvršbo.

7. Zavrženje pritožbe temelji na 1. točki 365. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ.

ZIZ člen 9, 9/1, 44a, 44a/1, 44a/2, 44a/3, 44a/4, 44a/9.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.