TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSL sklep I Cp 1104/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-09-23

izbirna krajevna pristojnost - pristojnost v odškodninskih sporih

Izbirna krajevna pristojnost iz 52. čl. ZPP se nanaša zgolj na nepogodbeno odgovornost za škodo.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je odločilo, da Okrožno sodišče v Novem mestu ni pristojno za odločanje v predmetni zadevi, hkrati je odločilo, da se zadeva odstopi stvarno in krajevno pristojnemu Okrajnemu sodišču v Grosupljem.

2. Tožnik je v pravočasni pritožbi, s katero uveljavlja pritožbeni razlog zmotne uporabe materialnega prava, predlagal, da pritožbeno sodišče razveljavi navedeni sklep in zadevo odstopi v reševanje Okrajnemu sodišču v Novem mestu. V razlogih pritožbe navaja, da se strinja z odločitvijo o stvarni nepristojnosti Okrožnega sodišča v Novem mestu, ne pa tudi z odločitvijo, da se zadeva odstopi Okrajnemu sodišču v Grosupljem. Pri tem se sklicuje na 1. odst. 52. čl. Zakona o pravdnem postopku (ZPP), ki določa, da je za sojenje v odškodninskih sporih za škodo poleg sodišča splošne krajevne pristojnosti, pristojno tudi sodišče, na območju katerega je bilo storjeno škodno dejanje, ali sodišče, na območju katerega je nastala škodljiva posledica. Navaja, da je bil posel med strankama dogovorjen na območju krajevne pristojnosti Okrajnega sodišča v Novem mestu, na tem območju pa je tudi nastala škoda.

3. Toženec je v odgovoru na tožbo navedel, da se tožnik napačno sklicuje na določbo 1. odst. 52. čl. ZPP in predlagal zavrnitev pritožbe ter potrditev izpodbijanega sklepa.

5. Izpodbijana odločitev pravilno temelji na določbah 2. odst. 19. člena in 1. odst. 22. člena ZPP. Toženec je v odgovoru na tožbo podal ugovor stvarne in krajevne pristojnosti Okrožnega sodišča v Novem mestu. Prvostopenjsko sodišče je v celoti sledilo njegovemu ugovoru, ko je odločilo, da je stvarno in krajevno pristojno za odločanje v tej zadevi Okrajno sodišče v Grosupljem. Pritrditi pa je treba tudi toženčevemu stališču iz odgovora na pritožbo, da tožnik izbirne krajevne pristojnosti iz 52. čl. ZPP, glede na tožbene trditve, ne bi mogel uveljavljati. Iz kompetenčnega dejanskega stanja izhaja, da tožnik uveljavlja odškodnino iz poslovnega oziroma pogodbenega razmerja med pravdnima strankama, izbirna krajevna pristojnost iz 52. čl. ZPP pa se nanaša zgolj na nepogodbeno odgovornost za škodo. Navedeno pravilo zato v obravnavanem primeru ne pride v poštev.

6. Tožnikova pritožba se tako izkaže za neutemeljeno, zato jo je bilo treba zavrniti in potrditi sklep sodišča prve stopnje (2. točka 365. čl. ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep R 310/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-09-07

spor o pristojnosti - stvarna pristojnost - spor iz avtorske pravice

Tožeča stranka v tožbi uveljavlja plačilo storitev asistenta maskerja na podlagi podjemne pogodbe in sicer za čas devetih tednov, ker je tožena stranka po podpisu pogodbe od nje neupravičeno odstopila. Zato ji mora na podlagi določil 648. člena OZ izplačati dogovorjeno plačilo, zmanjšano za stroške, ki ji niso nastali, ker je bila pogodba razdrta. Navedeno kaže, da tožeča stranka s tožbo ne zahteva plačila za izdelano avtorsko delo, zato spora ni moč obravnavati kot spor iz avtorske pravice.

Za sojenje je pristojno Okrajno sodišče v Ljubljani.

1. Okrajno sodišče v Ljubljani je zavzelo stališče, da gre v konkretnem primeru za spor o avtorskih pravicah, zato ni pristojno za odločanje in je po pravnomočnosti sklepa zadevo odstopilo v reševanje okrožnemu sodišču.

2. Okrožno sodišče v Ljubljani je sprožilo spor o pristojnosti po 24. členu ZPP z obrazložitvijo, da tožnica ne uveljavlja varstva avtorske pravice, ampak plačilo pogodbeno dogovorjenega zneska, ker je tožena stranka neupravičeno odstopila od pogodbe.

3. Za sojenje je pristojno Okrajno sodišče v Ljubljani.

4. Sodišče mora po uradni dolžnosti takoj po prejemu tožbe presoditi ali je pristojno in v kakšni sestavi je pristojno. Pristojnost se presodi na podlagi navedb v tožbi in na podlagi dejstev, ki so sodišču znana (prvi in drugi odstavek 17. člena ZPP). Po določilu prvega odstavka 19. člena ZPP mora vsako sodišče med postopkom ves čas po uradni dolžnosti paziti na svojo stvarno pristojnost.

5. Okrožno sodišče pravilno opozarja, da je sodna praksa zavzela stališče, da je pri opredelitvi pravne narave spora poleg tožbenega predloga treba upoštevati tudi tožbeni temelj – dejansko podlago spora. Iz trditvene podlage v tožbi ne izhaja, da tožeča stranka uveljavlja varstvo avtorske pravice. Pogodba o poslovnem sodelovanju (A2) pa tudi ne ustreza pojmu pogodbe o naročilu avtorskega dela kot je opredeljen v prvem odstavku 99. člena ZASP. Tožeča stranka v tožbi uveljavlja plačilo storitev asistenta maskerja na podlagi podjemne pogodbe in sicer za čas devetih tednov, ker je tožena stranka po podpisu pogodbe od nje neupravičeno odstopila. Zato ji mora na podlagi določil 648. člena OZ izplačati dogovorjeno plačilo, zmanjšano za stroške, ki ji niso nastali, ker je bila pogodba razdrta. Navedeno kaže, da tožeča stranka s tožbo ne zahteva plačilo za izdelano avtorsko delo, zato spora ni moč obravnavati kot spor iz avtorske pravice in je okrajno sodišče zmotno zaključilo, da ni stvarno pristojno za sojenje v tej zadevi in zmotno odločilo, da se zadeva odstopi Okrožnemu sodišču v Ljubljani kot stvarno in krajevno pristojnemu sodišču, saj je glede na vse zgoraj navedeno samo pristojno za sojenje v tem sporu (24. člen ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep I Cp 919/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-09-23

fikcija vročitve - prepozno plačana sodna taksa - plačilo sodne takse

Sodna taksa za pritožbo mora biti plačana najkasneje v roku, ki ga določi sodišče. Prepozno plačana sodna taksa ima iste posledice kot neplačana sodna taksa.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1.Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom štelo pritožbo tožene stranke zoper zamudno sodbo Okrajnega sodišča v Ljubljani I P 60/2010 z dne 6.7.2010, vloženo 30.7.2010, za umaknjeno.

2.Zoper sklep se je pritožila tožena stranka brez izrecne navedbe pritožbenega razloga in brez izrecnega pritožbenega predloga. Poudarja, da je takso plačala v roku 15 dni od prejema poziva za plačilo taks. Ne ve, kdaj točno je dobila poziv, saj je poštar sodno pismo pustil v nabiralniku in ga je dobila, ko se je vrnila v Ljubljano 10.9. ali 11.9.2010. Denar za plačilo takse si je morala sposoditi, saj ima zablokirane račune, nima rednih dohodkov, ima status brezposelne osebe in ne prejema nadomestila. Sodno takso je plačala v nezamujenem roku.

4.Plačilo sodne takse za pritožbo je procesna predpostavka, ki mora biti izpolnjena za izvedbo pritožbenega postopka (105.a člen Zakona o pravdnem postopku; Ur. l. RS št. 73/07; UPB 3; št. 45/08 s spremembami; ZPP v zvezi z 8. členom in 1. točko prvega odstavka 5. člena Zakona o sodnih taksah; Ur. l. RS št. 37/2008; ZST-1). Po ugotovitvi sodišča prve stopnje, ki je pritožnica ne prereka, je takso za pritožbo plačala 23.9.2010. Nalog za plačilo sodne takse je bil toženi stranki, kot je razvidno iz podatkov spisa, vročen 2.9.2010.

5.Vročitev je bila opravljena na podlagi četrtega odstavka 142. člena ZPP. Ker toženka po obvestilu 23.11.2010 sodnega pisanja v roku 15 dni ni dvignila, se je na podlagi četrtega odstavka 142. člena ZPP štelo, da je bila vročitev opravljena po poteku tega roka (2.9.2010), na kar je bila v obvestilu opozorjena. Pritožnica priznava, da je sodno pismo dobila v nabiralniku (po pritožbeni trditvi 10. ali 11.9.2010), nasprotuje pa stališču sodišča prve stopnje, da je takso 23.9.2010 plačala prepozno (po roku, ki ga je sodišče prve stopnje postavilo v nalogu za plačilo sodne takse). Pritožnica je očitno narobe štela, da je 15 dnevni rok za plačilo sodne takse začel teči šele, ko je sodno pismo dejansko prejela (poštar ga je pustil v nabiralniku 2.9.2010), zato si je nepravilno izračunala 15 dnevni rok. Upoštevaje vročitev 2.9.2010 se je namreč 15 dnevni rok iztekel 17.9.2010. Posledice prepozno plačane takse so enake kot posledice neplačane takse (drugi odstavek 105. člena ZPP), zato je sodišče prve stopnje pravilno, v skladu s tretjim odstavkom 105.a člena ZPP štelo pritožbo za umaknjeno.

6.Ker tožena stranka s pritožbenimi trditvami pravilnosti odločitve ne more uspešno izpodbiti in ker pritožbeno sodišče tudi ni ugotovilo razlogov, na katere mora paziti po uradni dolžnosti (drugi odstavek 350. člena ZPP v zvezi s 366. členom ZPP), je pritožbo tožene stranke zavrnilo kot neutemeljeno ter potrdilo sklep sodišča prve stopnje.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep I Cp 888/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-09-07

kriterij uspeha - stroški - imenovanje arbitra - opustitev imenovanja arbitra

Opustitev imenovanja arbitra s strani nasprotnega udeleženca tudi ne predstavlja zakrivljenega ravnanja nasprotnega udeleženca, zaradi katerega bi moral nasprotni udeleženec predlagatelju povrniti stroške po krivdnem načelu. Nasprotni udeleženec je svoje ravnanje utemeljeval z razlago med pravdnima strankama spornega pogodbenega določila glede reševanja sporov med strankama, ki pa je sodišče prve stopnje ni sprejelo. Neutemeljeno upiranje nasprotnega udeleženca samo po sebi še ni zakrivljeno ravnanje.

I. Pritožbi se ugodi in se izpodbijani sklep tako spremeni, da predlagatelj in nasprotni udeleženec krijeta vsak svoje stroške postopka.

II. Nasprotni udeleženec sam krije svoje pritožbene stroške.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep II Cp 1666/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-09-14

upravičen vzrok - predlog za vrnitev v prejšnje stanje - zadostna skrbnost

Pravilen je zaključek sodišča prve stopnje, da tožeča stranka ni ravnala z zadostno skrbnostjo s tem, ko si je za prihod na narok izbrala avto, ki se je v obdobju zadnjega pol leta pred narokom pokvaril kar trikrat.

Šlo je za nezanesljivo prevozno sredstvo, zaradi česar bi mogla in morala predvideti, da se z njim ne bo mogla uspešno pripeljati na narok.

Pritožbi se zavrneta in se potrdita sklepa sodišča prve stopnje.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sodba II Cp 1122/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-09-01

odgovornost upravljavca smučišča - odškodninska odgovornost pri poškodbah smučarja - padec na smučišču

Ker upravljavec smučišča v konkretnem primeru ni opustil dolžne skrbnosti v smislu ZVSmuč, njegova odgovornost za nastalo škodo ni podana.

I. Pritožba se zavrne in se potrdi sodba sodišča prve stopnje.

II. Tožeča stranka sama krije svoje pritožbene stroške.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep II Cp 1205/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-09-07

zaznamba spora - pogoji za zaznambo spora

Iz določbe 79. člena ZZK-1 nedvomno izhaja, da je mogoče zaznambo spora pod pogoji, ki jih določa zakon, dovoliti le v primeru, da je spor v teku, ne pa po tem, ko se spor konča.

I. Pritožbi se ugodi in se sklep sodišča prve stopnje spremeni tako, da se predlog za zaznambo spora pri nepremičnini parc. št. 443/6 k.o. B. zavrne.

II. Dovoli se izbris vpisov, opravljenih na podlagi izpodbijanega sklepa in izbris zaznambe nepravnomočnosti sklepa o dovolitvi vpisa.

III. Pritožitelj sam krije svoje pritožbene stroške.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sodba I Cp 2450/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-09-07

prekomerna imisija - hrup - krajevno običajna mera - prepoved medsebojnega vznemirjanja

Tožnika od toženca ne moreta zahtevati, da opravi natančno določena dejanja, ampak zgolj to, da vznemirjanje s prekomernim hrupom preneha. Izbira potrebnih zaščitnih ukrepov je prepuščena tožencu, kar je hkrati tudi njegova obveznost.

I. Pritožba se zavrne in se potrdi sodba sodišča prve stopnje.

II. Pritožnik sam krije svoje pritožbene stroške.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep I Cp 486/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-06-08

zapuščinski postopek - udeleženci zapuščinskega postopka - predmet zapuščinskega postopka

Predmet zapuščinskega postopka določa 162. člen ZD, po katerem zapuščinsko sodišče ugotavlja, kdo so pokojnikovi dediči, katero premoženje sestavlja njegovo zapuščino in katere pravice iz zapuščine gredo dedičem, volilojemnikom in drugim osebam. O zahtevkih drugih oseb do dedičev zapuščinsko sodišče ni pristojno odločati.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom o dedovanju ugotovilo, da zapuščina po pokojni F. C. obsega sredstva na računu pri D., d.d., nato pa za zakonita dediča zapustnice razglasilo njenega sina D. C. in njeno hčer A. C. V., vsakega do ½ zapuščine.

2. Zoper navedeni sklep se je pravočasno pritožila R. C. brez navedbe zakonskih pritožbenih razlogov. Zahteva popravek oziroma dokazila, iz katerih bo razvidno, da so trditve, zapisane v sklepu, verodostojne. Sklicuje se na svojo vlogo, s katero se je skupaj z otrokoma A. C. in P. C. priglasila v postopek dedovanja. Sodišče naj ponovno pregleda listine, priložene vlogi o priglasitvi v postopek, in nato izda nov sklep o dedovanju, ki bo upošteval zapustničine zapisane izjave in dogovore.

5. Uradni pritožbeni preizkus je pokazal, da je izpodbijani sklep pravilen in zakonit. Pisne napake, na katere opozarja pritožnica, lahko sodišče prve stopnje odpravi kadarkoli v skladu s 328. členom Zakona o pravdnem postopku (1) (v nadaljevanju: ZPP) v zvezi s 332. členom istega zakona in 163. členom Zakona o dedovanju (2) (v nadaljevanju: ZD). Za predlagano ponovno odločanje o dedovanju po zapustnici pa ni podlage. Kot je pritožnici pravilno pojasnilo že sodišče prve stopnje, ni upravičena do udeležbe v tem postopku, ker nima položaja zapustničine upnice. Terjatev, na katero se sklicuje, bo morala naperiti zoper D. C.; če se bo izpolnitvi upiral, bo lahko pritožnica svojo terjatev uveljavljala v pravdi.

6. Predmet zapuščinskega postopka določa 162. člen ZD, po katerem zapuščinsko sodišče ugotavlja, kdo so pokojnikovi dediči, katero premoženje sestavlja njegovo zapuščino in katere pravice iz zapuščine gredo dedičem, volilojemnikom in drugim osebam. O zahtevkih drugih oseb do dedičev pa zapuščinsko sodišče ni pristojno odločati. Pritožnica torej drugačne odločitve ne more doseči, saj nepremičnina, na katero meri njena terjatev, niti ne sodi v zapuščino po pokojni F. C..

7. Pritožbeni razlogi po navedenem niso podani. Ker v postopku na prvi stopnji ni bilo procesnih ali materialnih kršitev, ki bi terjale drugačno odločitev o pritožbi, jo je sodišče kot neutemeljeno zavrnilo in na podlagi 2. točke 365. člena ZPP v zvezi s 163. členom ZD potrdilo izpodbijani sklep o dedovanju.

-------------------------------------------------------------------------

(1) Ur. l. RS, št. 73/2007-UPB 3 in 45/2008.

(2) Ur. l. SRS, št. 15/76 in 23/78 ter Ur. l. RS, št. 13/1994 do 73/2004.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep II Cp 1035/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-07-13

predlog za oprostitev plačila sodnih taks - obročno plačilo sodnih taks

Toženkini prihodki niso takšni, da bi brez škode za njeno preživljanje in preživljanje njenega otroka omogočali plačilo sodne takse za pritožbo v enkratnem znesku. Nedvomno pa ugotovljeni dohodki omogočajo brez škode za toženkino lastno preživljanje in preživljanje njenih družinskih članov plačilo sodne takse v 12-ih mesečnih obrokih.

Pritožba se zavrne in potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom zavrnilo predlog toženke za oprostitev plačila sodnih taks, ji je pa odobrilo plačilo sodne takse za pritožbo v znesku 584,20 EUR v 12-ih mesečnih obrokih (po 48,68 EUR, le prvi obrok pa v znesku 68,72 EUR).

2. Proti sklepu se pritožuje toženka, ki uveljavlja vse dovoljene pritožbene razloge, sklep izpodbija v celoti, pritožbenemu sodišču pa predlaga, da ga spremeni tako, da toženko oprosti plačila sodnih taks. Navaja, da nima denarnih sredstev za plačilo sodne takse za pritožbo, ker je mati samohranilka, tožnik pa za otroka ne plačuje preživnine. Takso je toženka sicer plačala, vendar so ji denarna sredstva za plačilo sodne takse posodili starši.

4. Višino toženkinih dohodkov in njeno splošno premoženjsko stanje je sodišče ugotovilo na podlagi izjave o premoženjskem stanju, ki jo je podala toženka. Iz ugotovljenih podatkov res izhaja, da toženkini prihodki niso takšni, da bi brez škode za njeno preživljanje in preživljanje njenega otroka omogočali plačilo sodne takse za pritožbo v enkratnem znesku. Nedvomno pa ugotovljeni dohodki omogočajo brez škode za toženkino lastno preživljanje in preživljanje njenih družinskih članov plačilo sodne takse v 12-ih mesečnih obrokih. Mesečni obroki namreč po višini niso takšni, da jih toženka ne bi zmogla ob ugotovljenih dohodkih (tudi če zanemarimo vrednost premoženja, ki ga je v izpolnjeni izjavi o premoženjskem stanju navedla). Da toženka prejema preživnino, pa je sama navedla v svoji izjavi o premoženjskem stanju.

5. Glede na vse spredaj navedeno je torej odločitev prvega sodišča v izpodbijanem sklepu pravilna in zakonita, zato je pritožbeno sodišče pritožbo zavrnilo in potrdilo izpodbijani sklep.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep Cst 189/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-08-10

vročanje pooblaščencu - absolutna bistvena kršitev določb pravdnega postopka

Kadar ima stranka pooblaščenca, se vročajo pisanja njemu in ne neposredno stranki.

Pritožbi se ugodi, izpodbijani sklep se razveljavi in se zadeva vrne sodišču prve stopnje v nov postopek.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom postopek z ugovorom proti odpustu obveznosti, ki ga je vložila upnica J. V., ustavilo.

2. Upnica je proti sklepu pravočasno vložila pritožbo, iz vseh pritožbenih razlogov. Pritožbenemu sodišču predlaga, da pritožbi ugodi, izpodbijani sklep razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v nov postopek.

4. Pritožbeno sodišče je s sklepom Cst 66/2001 z dne 06. 04. 2011 ugodilo pritožbi dolžnika in sklep Okrožnega sodišča v Ljubljani St 110/2010 z dne 26. 02. 2011, s katerim je le to zavrnilo predlog za odpust obveznosti in postopek odpusta obveznosti ustavilo, razveljavilo in zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v nov postopek. Izpodbijani sklep z dne 07. 06. 2011 je prvostopenjsko sodišče izdalo v novem postopku. Očitana bistvena kršitev določb postopka iz 12. točke drugega odstavka 339. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 121. člena Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju (v nadaljevanju ZFPPIPP) torej ni podana.

5. Podana pa je bistvena kršitev določb postopka iz 8. točke drugega odstavka 339. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 121. člena ZFPPIPP.

6. Kadar ima stranka pooblaščenca, se vročajo pisanja njemu (prvi odstavek 137. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 121. člena ZFPPIPP) in ne neposredno stranki (prim. sklep US RS Up 238/04 z dne 11. 05. 2004). Vročitev pisanja stranki neposredno se v takem primeru ne šteje za veljavno opravljeno in pomeni bistveno kršitev določb postopka iz 8. točke drugega odstavka 339. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 121. člena ZFPPIPP.

7. Pritožbeno sodišče ugotavlja, da je vlagateljica ugovora zoper odpust obveznosti za zastopanje v tem postopku pooblastila odvetnika J. J. iz Maribora. Iz spisa ni razvidno, da bi sodišče odvetnika vabilo na narok za obravnavanje ugovora proti odpustu obveznosti, ki je bil opravljen dne 18. 05. 2011, kar bi moralo storiti na podlagi določbe 3. točke drugega odstavka 405. člena ZFPPIPP v zvezi s prvim odstavkom 137. člena ZPP in prvim odstavkom 121. člena ZFPPIPP. Na narok je vabilo le vlagateljico ugovora kot pričo. Zato je neutemeljeno izdalo izpodbijani sklep, ki temelji na ugotovitvi, da se vlagatelj ugovora ni udeležil naroka za njegovo obravnavo (3. točka drugega odstavka 405. člena ZFPPIPP).

8. Pritožbeno sodišče je ob povedanem pritožbi ugodilo, izpodbijani sklep razveljavilo in zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v nov postopek (3. točka 365. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 354. člena ZPP, vse v zvezi s prvim odstavkom 121. člena ZFPPIPP).

ZPP člen 137, 137/1, 339, 339/2, 339/2-8, 339/2-12.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep Cst 191/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-08-10

stroški upravitelja - sklep o končanju stečajnega postopka

Odločitev o končanju stečajnega postopka med drugim predpostavlja, da je odločeno tudi o stroških upravitelja. Ker o teh še ni pravnomočno odločeno, niso podani pogoji za izdajo sklepa o končanju stečajnega postopka po 376. členu ZFPPIPP.

Pritožbi se ugodi, izpodbijani sklep se razveljavi in se zadeva vrne sodišču prve stopnje v nov postopek.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom stečajni postopek končalo in upravitelja R. T. razrešilo (1. in 2. točka izreka).

2. Upnica R. je proti sklepu pravočasno vložila pritožbo, zaradi zmotne uporabe materialnega prava. Pritožbenemu sodišču predlaga, da pritožbi ugodi, izpodbijani sklep razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v nov postopek.

4. Upnica R. S. v pritožbi navaja, da jo vlaga le zato, da opraviči svojo procesno legitimacijo za vložitev pritožbe zoper sklep prvostopenjskega sodišča St 810/2010 z dne 30. 06. 2011, s katerim je le-to upravitelju dalo soglasje za plačilo stroškov stečajnega postopka v pavšalnem znesku 1.894,00 EUR.

5. Pritožbeno sodišče je s sklepom Cst 190/2011 z dne 10. avgust 2011 ugodilo pritožbi upnice zoper prej navedeni sklep St 810/2010 z dne 30. 06. 2011, sklep razveljavilo in zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v nov postopek.

6. V skladu z določbo tretjega odstavka 375. člena Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju (ZFPPIPP) sodišče izda sklep o končanju stečajnega postopka na podlagi končnega poročila upravitelja in mnenja upniškega odbora, ko pred tem odloči o odmeri zadnjega dela nagrade upravitelju iz 2. točke drugega odstavka 104. člena ZFPPIPP. Odločitev o končanju stečajnega postopka med drugim predpostavlja, da je odločeno tudi o stroških  upravitelja. Ker o teh še ni pravnomočno odločeno, niso podani pogoji za izdajo sklepa o končanju stečajnega postopka po 376. členu ZFPPIPP.

7. Pritožbeno sodišče je ob povedanem pritožbi upnice ugodilo, izpodbijani sklep razveljavilo in zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v nov postopek (3. točka 365. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 121. člena ZFPPIPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.