VSC sklep Prp 610/2010
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-01-06

predlog za nadomestitev globe - domneva umika - razgovor pri centru za socialno delo - neopravičen izostanek

Za uporabo domneve, da je storilec predlog za nadomestitev globe umaknil, če se neopravičeno ni odzval vabilu na razgovor pri CSD ali se je razgovoru izmikal, mora biti izkazano, da je storilec z vabilom bil seznanjen, seznanitev z vabilom pa se zagotavlja s pravilno in pravočasno vročitvijo. Storilcu namreč ni mogoče očitati opustitve dolžnosti, če za obstoj opuščene dolžnosti in za posledice takšne opustitve sploh ni vedel.

Pritožbi storilca prekrška se ugodi in se izpodbijani sklep prvostopenjskega sodišča razveljavi.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje zavrglo storilčev predlog za nadomestitev globe z opravo določene naloge v splošno korist ali v korist samoupravne lokalne skupnosti (v nadaljevanju predlog za nadomestitev globe) in mu naložilo plačilo sodne takse.

Zoper takšen sklep se pritožuje storilec prekrška, ki v pritožbi navaja, da je Center za socialno delo poskušal vročiti vabilo na razgovor z dne 8. 10. 2010 na naslovu Č. u. ..., Ž., vendar je njegov začasni naslov K. u. ..., C. in vsa pošta, ki je naslovljena na stalni naslov na Č. u. v Ž. je preusmerjena na

začasni naslov, saj je tako dogovorjeno na pošti v Ž. Očitno je prišlo do pomote in vabila s Centra za socialno delo Ž. na žalost ni prejel, saj na stalnem naslovu ne prebiva, temveč je zgolj občasni obiskovalec očeta, ki še živi na tem naslovu. Razlog, da se ni odzval na vabilo CSD Ž. je zgolj v tem, da njihovega pisnega vabila ni prejel. Zato prosi, da sodišče njegov primer še enkrat obravnava ter da se mu vabilo s CSD Ž. vroči na začasen naslov K. u. ..., C.

V skladu s IV. odst. 202. c čl. Zakona o prekrških (ZP-1) se šteje, da je storilec, ki se neopravičeno ne odzove vabilu CSD na razgovor zaradi določitve konkretne naloge, z opravo katere bo nadomestil plačilo globe, ali se razgovoru izmika, umaknil predlog za nadomestitev globe, o čemer center za socialno delo obvesti sodišče. V obravnavani zadevi je sodišče prve stopnje ugotovilo, da je koordinator za izvajanje nadomestne kazni pri CSD Ž. storilca povabil, da se dne 8. 10. 2010 zglasi na  razgovor zaradi organiziranja splošno koristnega dela. Vabilo mu je vročevalec poskušal vročiti osebno dne 16. 9. 2010 na naslovu stalnega prebivališča, vendar se je vabilo vrnilo na CSD Ž. z oznako preseljen. Zato je v nadaljevanju postopka CSD Ž. dne 22. 9. 2010 odredil, da se vročitev opravi z javnim naznanilom z objavo sporočila na oglasni deski CSD Ž. in na državnem portalu e-uprava. Takšne ugotovitve izhajajo iz dopisa oz. poročila CSD Ž. z dne 12. 10. 2010 (list. št. ...) kot tudi iz spisa CSD Ž. št. ... spisa). Iz sporočila o vročanju z javnim naznanilom z dne 22. 9. 2010 in izpisa objave sporočila o vročanju z javnim naznanilom na državnem portalu e-uprava (list. št. ... spisa CSD Ž.) izhaja, da je bilo sporočilo o vročanju z javnim naznanilom na državnem portalu e-uprava objavljeno 22. 9. 2010, istega dne pa je bilo tudi nabito na oglasno desko pri CSD Ž. (list. št. ... spisa CSD Ž.). Ker se v skladu s V. odst. 96. čl. Zakona o splošnem upravnem postopku (ZUP) šteje, da je vročitev opravljena po poteku 15 dni od dneva, ko je to sporočilo objavljeno na oglasni deski organa in na državnem portalu e-uprava, je glede na pravilo o štetju rokov šteti, da je storilcu bilo vabilo CSD Ž. z dne 15. 9. 2010 (list. št. ... spisa CSD Ž.) vročeno 8. 10. 2010, torej isti dan, ko  bi se že storilec moral ob 10.30 uri oglasiti na CSD Ž., zaradi razgovora na pripravo konkretnega predloga nadomestitve globe. Za uporabo domneve iz IV. odst. 202. c čl. ZP-1, po kateri se šteje, da je storilec predlog za nadomestitev globe umaknil, če se neupravičeno ni odzval vabilu na razgovor pri CSD ali se je razgovoru izmikal, mora biti izkazano, da je storilec z vabilom bil seznanjen, saj ni mogoče očitati opustitve dolžnosti, če za obstoj opuščene dolžnosti sploh ni vedel. Seznanitev z vabilom se zagotavlja s pravilno in pravočasno vročitvijo. V obravnavani zadevi je ta bila sicer opravljena v skladu z določbami ZUP, vendar je na podlagi V. odst. 96. čl. ZUP šteti, da se je storilec z vabilom CSD Ž. dne 15. 9. 2010, po katerem naj bi se oglasil na razgovor dne 8. 10. 2010, seznanil šele 8. 10. 2010, ko bi se že moral zglasiti pri CSD Ž. Ob smiselni uporabi III. odst. 439. čl. Zakona o kazenskem postopku (ZKP) v zvezi s 4. alinejo I. odst. 67. čl. ZP-1, ki določa, da se vabilo obdolžencu tako, da mu ostane med vročitvijo

vabila in glavno obravnavo zadosti časa za pripravo obrambe, najmanj pa trije dnevi, ni mogoče šteti, da je bilo storilcu v obravnavani zadevi vabilo CSD Ž. pravočasno vročeno. Tako

storilec v pritožbi utemeljeno smiselno uveljavlja, da z vabilom CSD Ž. ni bil (pravočasno) seznanjen in ker z vabilom ter posledicami neodziva na vabilo ni bil pravočasno seznanjen, mu ni mogoče očitati, da se vabilu na razgovor neopravičeno ni odzval. Zato tudi ni pogojev za uporabo domneve iz IV. odst. 202. c čl. ZP-1. Pri tem pritožbeno sodišče poudarja, da je iz spisovnega gradiva razvidno, da storilec res ne prebiva na naslovu stalnega prebivališča, to je Č. ul. ..., Ž., saj mu je tudi prvostopenjsko sodišče vsa pisanja v postopku vročalo na naslov K. u. ..., C. kjer storilec po lastnih trditvah tudi dejansko prebiva, pošiljke, ki jih je prvostopenjsko sodišče pošiljalo na ta naslov, pa je storilec tudi osebno prevzel.

Ker je pritožbeno sodišče na podlagi zgoraj navedenega ocenilo, da glede na naravo stvari in okoliščine primera samo ne more izvesti nadaljnjega postopka, je storilčevi pritožbi ugodilo in je izpodbijani sklep prvostopenjskega sodišča razveljavilo (VIII. odst. 163. čl. ZP-1).

V posledici sprejete odločitve bo prvostopenjsko sodišče moralo zadevo ponovno poslati Centru za socialno delo Ž., ki naj storilca ponovno vabi na razgovor za določitev konkretne naloge za nadomestitev globe tako, da bo storilec pravilno in pravočasno seznanjen z vabilom na razgovor in da bo imel dovolj časa, da se

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.