VSL sklep I Cp 923/2012
Sodna praksa višjih sodišč, 2012-10-24

pripoznava zahtevka - plačilo pravdnih stroškov - povod za tožbo

Glede na to, da je tožnica ugovoru tretjega in predlogu za odlog izvršbe predložila tudi dokazila, in sicer razvezno sodbo, notarski sporazum sklenjen med zakoncema, ter še pred uvedbo izvršilnega postopka predlagala vknjižbo svoje pravice v zemljiško knjigo (poleg tega pa tudi predlagala vpogled v zemljiškoknjižni vložek ter pojasnila, zakaj je njen delež na skupnem premoženju večji), bi se lahko toženka o utemeljenosti njenega ugovora brez težav prepričala že pred vložitvijo tožbe v predmetnem postopku. Zato so pritožbene navedbe, ki povod za vložitev tožbe pripisujejo tožnici, neutemeljene.

I. Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

II. Pravdni stranki krijeta vsaka svoje stroške pritožbenega postopka.

1. S sodbo na podlagi pripoznave je sodišče prve stopnje ugotovilo, da je tožnica lastnica nepremičnin parc. št. 3145, 3146, 3147, 3148, ki so vse vpisane v z.k. vl. 546 k.o. x., vse do 65/100 (1. točka izreka), in da je izvršba na teh nepremičninah, ki teče pred Okrajnim sodiščem v Ljubljani pod opr. št. In 327/2005 (ki je bila dovoljena s sklepom Okrajnega sodišča v Ljubljani opr. št. 05/00327 z dne 11.10.2005), v navedenem deležu (do 65/100) nedopustna (2. točka izreka). Odločilo je tudi, da je tožena stranka dolžna tožeči povrniti pravdne stroške v višini 2.568,72 EUR (3. točka izreka).

2. Tožena stranka se iz vseh zakonsko predvidenih pritožbenih razlogov pritožuje zoper odločitev o stroških (1). Pritožbenemu sodišču predlaga, da pritožbi ugodi in izpodbijano sodbo spremeni tako, da tožeči stranki naloži plačilo pravdnih stroškov. Navaja, da ne drži ugotovitev sodišča prve stopnje, da je bila toženka z vsem, s čimer je tožnica dokazovala svoj večji delež na nepremičnini, seznanjena že ob predložitvi predloga za odlog izvršbe in ugovora tretjega. Ker tožnica svojemu ugovoru v izvršilnem postopku ni predložila pogodb, s katerimi je dokazovala večji delež na skupnem premoženju, določen v notarskem sporazumu med zakoncema, je toženka v vsebino notarskega sporazuma utemeljeno dvomila. Povod za tožbo je bil tako na strani tožnice, ki bi se s predložitvijo vseh dokazil v izvršilnem postopku sodnemu postopku lahko izognila.

3. Tožeča stranka je na pritožbo podala odgovor. Predlaga zavrnitev pritožbe in potrditev odločitve sodišča prve stopnje.

5. Pritožba neutemeljeno izpodbija odločitev o stroških postopka. Toženka je bila tista, ki je dala povod za tožbo, saj je v izvršilnem postopku neutemeljeno nasprotovala ugovoru tožnice (ki je zatrjevala, da izvršba na deležu nepremičnin ni dopustna, ker ima na njih solastninski del do 65/100). Tožnica je v svojem ugovoru navajala, da omenjene nepremičnine predstavljajo skupno premoženje, ki ga je ustvarila z dolžnikom in ki je bilo razdeljeno že z notarskim sporazumom leta 2000 (torej mnogo pred sprožitvijo izvršilnega postopka s strani tožene stranke v letu 2005). Glede na to, da je tožnica ugovoru tretjega in predlogu za odlog izvršbe predložila tudi dokazila, in sicer razvezno sodbo z dne 15.3.2001, notarski sporazum sklenjen med zakoncema z dne 28.11.2000 (2), ter še pred uvedbo izvršilnega postopka predlagala vknjižbo svoje pravice v zemljiško knjigo (poleg tega pa tudi predlagala vpogled v zemljiškoknjižni vložek ter pojasnila, zakaj je njen delež na skupnem premoženju večji) (3), bi se lahko toženka o utemeljenosti njenega ugovora brez težav prepričala že pred vložitvijo tožbe v predmetnem postopku. Zato so pritožbene navedbe, ki (v smislu 157. člena ZPP) povod za vložitev tožbe pripisujejo tožnici, neutemeljene. Sodišče prve stopnje je tako plačilo tožničinih pravdnih stroškov (v skladu z določbo prvega odstavka 154. člena ZPP) utemeljeno naložilo toženki.

6. Ker niso podani razlogi, ki jih toženka uveljavlja v pritožbi, prav tako pa ne tisti, na katere mora paziti po uradni dolžnosti (drugi odstavek 350. člena ZPP), je pritožbeno sodišče obravnavano pritožbo zavrnilo in potrdilo odločitev sodišča prve stopnje (2. točka 365. člena ZPP).

7. Izrek o pritožbenih stroških temelji na določbi prvega odstavka 165. člena ZPP. Odločitev o stroških pritožbenega postopka je posledica dejstva, da pritožnica s pritožbo ni uspela, tožeča stranka pa z odgovorom na pritožbo ni v ničemer prispevala k predmetni odločitvi o pritožbi tožene stranke.

- - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - -

(1) Ker se je tožena stranka pritožila samo zoper odločitev o stroških, ki se v skladu s petim odstavkom 128. člena ZPP šteje za sklep, je bilo potrebno v skladu s tem o pritožbi tudi odločati – torej kot o pritožbi zoper sklep (prvi odstavek 166. člena ZPP).

(2) Vsebina le-tega v celoti učinkuje tudi v razmerju do toženke (ki niti ni zatrjevala, da bi bil zaradi njegove morebitne neveljavnosti/neučinkovitosti sprožen kakšen postopek). Zato ni razumljiva pritožbena navedba, da naj bi toženka utemeljeno dvomila v njegovo vsebino (glede višine deležev).

(3) In sicer zaradi njenega posebnega premoženja, ki ga je prelila v skupno premoženje.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.