TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSL sodba I Cp 717/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-08-31

povrnitev škode - povrnitev premoženjske škode - čas, ki je potreben za zastaranje - odškodninska terjatev - začetek teka zastaralnega roka

Za začetek teka zastaralnega roka je odločilen trenutek, ko je oškodovanec lahko izvedel za škodo in njenega povzročitelja, torej, ko ni bilo ovir, da bi prišel do teh podatkov. To pa ne pomeni da bi oškodovanec moral počakati na konkreten znesek višine škode, temveč mu morajo biti znane okoliščine, na podlagi katerih je mogoče ugotoviti višino škode.

Pritožba se zavrne in se potrdi sodba sodišča prve stopnje.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep I Cp 268/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-08-31

sodba na podlagi odpovedi - protiustavnosti zakonske določbe - fikcija odpovedi

Ker izpodbijana sodba temelji na določbi prvega odstavka 282. člena ZPP, katere protiustavnost je kasneje ugotovilo US RS, je podana bistvena kršitev določb pravdnega postopka po 7. točki drugega odstavka 339. člena ZPP.

Pritožbi se ugodi, izpodbijana sodba se razveljavi ter zadeva vrne sodišču prve stopnje v novo odločanje.

1. Sodišče prve stopnje je izdalo sodbo na podlagi odpovedi skladno z določbo 1. odstavka 282. člena ZPP(1). Tožeči stranki je naložilo plačilo pravdnih stroškov tožene stranke.

2. Proti sodbi vlaga pritožbo tožeča stranka. Uveljavlja pritožbeni razlog bistvene kršitve določb pravdnega postopka in sodišču predlaga, naj pritožbi ugodi in tožbo zavrže, 2. odstavek izreka pa razveljavi. Glede na naravo odločitve v tej zadevi pritožbeno sodišče vsebine pritožbe ne bo povzemalo.

3. Pritožba je bila vročena nasprotni stranki, ta je predlagala njeno zavrnitev.

4. Tožena stranka pa je kasneje sodišču predlagala, naj pravdo prekine. Sklicuje se na določbe ZFPPIPP (2).

6. Pritožbeno sodišče glede na vlogo tožene stranke uvodoma poudarja, da razlogi za prekinitev postopka niso podani. Po razveljavitvi sklepa o izvršbi z dne 9.7.2008 v delu, v katerem je bila dovoljena izvršba in odločitvi, da bo o zahtevku in stroških odločalo Okrožno sodišče v Ljubljani v pravdnem postopku, je med strankama v teku pravdni, in ne izvršilni postopek. Odloča se o obstoju terjatve (o tožbenem zahtevku) in to je tudi predmet odločitve v izpodbijani sodbi. Postopek prisilne poravnave ima po ZFPPIPP učinek le na tek izvršilnih postopkov in postopkov zavarovanja, ne pa tudi pravdnih postopkov.

7. Izpodbijana odločitev (sodba na podlagi odpovedi) temelji na procesni določbi 1. odstavka 282. člena ZPP. Ustavno sodišče RS je z odločbo U-I-161/10-12 ugotovilo, da je navedena določba neustavna ter jo je razveljavilo. Izpodbijana odločba torej temelji na protiustavni (protipravni podlagi). Podana je bistvena kršitev določb pravdnega postopka po 7. točki 2. odstavka 339. člena ZPP. V skladu s 1. odstavkom 354. člena ZPP je zato pritožbeno sodišče izpodbijano sodbo razveljavilo ter zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v novo odločanje. Posebni napotki za nadaljnje delo niso potrebni.

(1) Zakon o pravdnem postopku (Ur. l. RS, št. 73/2007 in nadaljnji).

(2) Zakon o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju (Ur. l. RS, št. 126/2007).

ZPP člen 282, 282/1, 339, 339/2, 339/2-7.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep II Cp 933/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-08-24

Stranka lahko umakne že vloženo pritožbo, dokler sodišče druge stopnje ne izda odločbe.

1. Zoper sklep, s katerim je sodišče prve stopnje zavrnilo tožbeni zahtevek, je tožnik vložil pritožbo.

2. S pisno vlogo z dne 14. 3. 2011, še preden je pritožbeno sodišče odločilo o zadevi, je tožnik umaknil pritožbo, ker sta pravdni stranki vse svoje spore rešili s sodno poravnavo, sklenjeno pod opr. št. P 386/2010 in je bilo na podlagi prvega odstavka 334. člena ZPP skleniti, kakor v izreku.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep II Cp 1023/2010
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-08-24

zaznamba spora - zaznamba spora o pridobitvi pravice - pogoji za zaznambo spora

Zaznamba spora se med drugim dovoli na podlagi tožbe, s katero tožnik od sodišča zahteva, da ugotovi obstoj njegove lastninske pravice na nepremičnini po pravilih skupnega premoženja, pridobljenega v času trajanja zakonske zveze.

Ali je bila tožba že vročena in ali je bila tožencu dana možnost obravnavanja v pravdni zadevi na podlagi tožbe, za odločanje o zaznambi spora ni pomembno.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje pri nepremičnini parc. št. 894/5 vl. št. 651 k.o. L., last S. P., dovolilo zaznambo spora v korist A. G..

2. Zoper tak sklep se pritožuje zemljiškoknjižni lastnik S. P., ki v pritožbi navaja, da mu tožba, na katero se sklicuje sodišče prve stopnje, ni bila vročena in ne ve na kaj se nanaša. V postopku, ki teče pod opr. št. I P 482/2010 pred Okrožnim sodiščem v Kranju, je podana bistvena kršitev določb postopka iz 8. točke čl. 339 ZPP, saj pritožniku ni bila dana možnost obravnavanja. Izpodbijanega sklepa pritožnik ne more preizkusiti, pa tudi izrek sklepa je nerazumljiv. Predlagateljica je na pritožbo odgovorila in predlagala, da pritožbeno sodišče pritožbo zavrne in potrdi izpodbijani sklep.

4. Zaznamba spora se med drugim dovoli na podlagi tožbe, s katero tožnik od sodišča zahteva, da ugotovi obstoj njegove lastninske pravice na nepremičnini po pravilih skupnega premoženja, pridobljenega v času trajanja zakonske zveze (1. odst. točka 1 ZZK-1). V konkretnem primeru je predlagateljica vložila tožbo (priloga A3); sodišče prve stopnje pa je pravilno izdalo izpodbijani sklep. Neutemeljena je pritožbena trditev, da je sklep neobrazložen, saj v primeru, da so izpolnjeni pogoji, predvideni v čl. 79 ZZK-1, sodišče samo izda sklep in zakon ne zahteva podrobnejše obrazložitve, kot neutemeljeno trdi pritožba. Ali je bila tožba pritožnika že vročena in da mu ni bila dana možnost obravnavanja v zadevi I P482/2010 za odločanje v tej zadevi ni pomembno,  tako je pritožba neutemeljena tudi v tem delu.

5. Glede na navedeno je bilo pritožbo zavrniti in potrditi izpodbijani sklep (čl. 161,  tč. 2 ZZK-1).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep II Cp 2592/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-08-24

zaznamba izvršbe - vknjižba hipoteke po uradni dolžnosti

Zemljiškoknjižno sodišče ne more odločati ali je izvršba na nepremičnino dopustna ali so bile v postopku izvršbe morda narejene napake, ki bodo imele za posledico razveljavitev sklepa o izvršbi.

I. Pritožba se zavrne in se izpodbijani sklep potrdi in se pri vlož. št. 2777/16 k.o. D. last K. P., D. do 3/5 dovoli izbris zaznambe nepravnomočnosti sklepa o dovolitvi vpisa.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom na podlagi sklepa o izvršbi Okrajnega sodišča v Ljubljani, opr. št. 814 In 1855/2007 z dne 9.12.2009 v zvezi s sklepom Okrajnega sodišča v Ljubljani, opr. št. 2890 In 1855/2007 z dne 24.9.2008 pri nepremičnini 16.E, vpisani v podvlož. št. 2777/16 k.o. D., last K. P. do 3/5 dovolilo vpis zaznambe izvršbe v korist upnika A. J. in vknjižbo hipoteke v korist istega upnika za denarno terjatev glavnice v znesku 385,74 € s pripadki.

2. Zoper sklep se je pritožila K. P.. V laični pritožbi navaja, da prepoveduje poseg v svojo in sinovo lastnino, ker je ta skupna in njun delež ni določen. Za tako majhen znesek izvršba na nepremičnini ni dopustna. Dolg ni izkazan. Izvršba ji ni bila vročena, zato predlaga, da se sklep zavrže. Izpodbija tudi sklep Okrajnega sodišča v Novem mestu Dn. št. 7243/2009 in sklep Dn. št. 3642/2009, ki pa nista predmet tega postopka, zato sodišče pritožbenih navedb, ki se nanašajo na druge postopke ni obravnavalo.

4. Iz določila 1. odstavka 86. člena Zakona o zemljiški knjigi (ZZK-1) sledi, da zemljiškoknjižno sodišče odloči po uradni dolžnosti o zaznambi sklepa o izvršbi, s katerim je izvršilno sodišče dovolilo izvršbo na nepremičnino na podlagi obvestila izvršilnega sodišča. Obvestilu mora biti priložen sklep o izvršbi. V 88. členu istega zakona je določeno, da če zemljiškoknjižno sodišče dovoli zaznambo izvršbe, hkrati po uradni dolžnosti dovoli tudi vknjižbo hipoteke. Povedano torej pomeni, da zemljiškoknjižno sodišče ne more odločati ali je izvršba na nepremičnino dopustna ali so bile v postopku izvršbe morda narejene napake, ki bodo imele za posledico razveljavitev sklepa o izvršbi. Če pa bo pritožnica uspela s pravnimi sredstvi v izvršilnem postopku, bo izbrisana tako zaznamba izvršbe kot tudi hipoteka.

5. V nasprotju z listinsko dokumentacijo je tudi trditev pritožbe, da je nepremičnina skupna lastnina, na kateri delež ni opredeljen, saj je izvršba kot tudi hipoteka vknjižena v podvlož. št. 277716 k.o. D., K. P. do 3/5. Pritožbeni razlogi torej niso podani, preizkus izpodbijanega sklepa po uradni dolžnosti pa je pokazal, da je odločitev sodišča prve stopnje pravilna in v skladu z že navedenim 86. in 88. členom ZZK-1.

6. Neutemeljeno pritožbo je tako pritožbeno sodišče zavrnilo, izpodbijani sklep sodišče potrdilo, hkrati pa odločilo o izbrisu zaznambe nepravnomočnosti sklepa o dovolitvi vpisa (2. alinea 3. odstavka 161. člena ZZK-1).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep I Cp 2409/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2012-01-31

stroški nepravdnega postopka - pravočasna priglasitev - taksa

Tudi v nepravdnem postopku je povračilo skupnih stroškov potrebno (pravočasno) zahtevati.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1.Okrajno sodišče v Škofji Loki je z izpodbijanim sklepom zavrnilo ugovor predlagateljice, ki ga je vložila zoper plačilni nalog z dne 8.4.2011. Menilo je, da je takso za postopek na prvi stopnji dolžna plačati predlagateljica, saj so se udeleženci postopka v sklenjeni sodni poravnavi sporazumeli, da vsak udeleženec krije svoje stroške postopka, sem pa pri predlagateljici spada tudi taksa. Po ZST-1 je namreč zavezanka za njeno plačilo.

2.Zoper takšno odločitev vlaga pritožbo predlagateljica. Meni, da je zaključek sodišča, da so udeleženci postopka z zapisom sodni poravnavi, da vsak udeleženec krije svoje stroške postopka, določili tudi ključ za kritje skupnih stroškov postopka, napačen. Udeleženci so s tem namreč rešili le vprašanje stroškov udeležencev, ne pa vprašanja skupnih stroškov postopka. O teh bi zato moralo sodišče odločiti v skladu z 2. odstavkom 35. in 126. členom Zakona o nepravdnem postopku (v nadaljevanju ZNP). Glede na solastni delež predlagateljice, bi slednja morala trpeti le 1/5 odmerjene takse.

4.Pritožbeno sodišče sicer pritrjuje pritožnici, da so udeleženci tega postopka s sklenjeno sodno poravnavo rešili zgolj vprašanje svojih stroškov postopka, ne pa tudi vprašanja morebitnega povračila skupnih stroškov (kamor po ustaljeni praksi sodi tudi plačana sodna taksa), vendar pa to ne pomeni, da je odločitev sodišča napačna.

5.Ni sporno, da je zavezanka za plačilo takse za postopek na prvi stopnji predlagateljica (primerjaj 1. odst. 3. člena Zakona o sodnih taksah, v nadaljevanju ZST-1). Sodišče prve stopnje bi lahko plačilo te takse naložilo drugim udeležencem postopka le v primeru, da bi se o tem v sklenjeni poravnavi izrecno sporazumeli. Da o tem poravnava ne govori, priznava tudi pritožnica. Odločitev sodišča prve stopnje, ki je plačilo takse naložilo predlagateljici, je zato materialnopravno pravilna.

6.Predlagateljica se v zvezi s tem neutemeljeno sklicuje na določila Zakona o nepravdnem postopku (v nadaljevanju ZNP), ki govorijo o skupnih stroških postopka (35. in 126. člen ZNP), saj njihova uporaba v konkretnem primeru, ko skupni stroški niso bili (pravočasno) priglašeni, ne pride v poštev (1). Predlagateljica bi kot zavezanka za plačilo te takse, zato, v kolikor je želela, da ji nasprotni udeleženci povrnejo določen del takse, morala dogovor o tem vključiti v sodno poravnavo ali pa ta strošek do konca naroka priglasiti in zahtevati, da o teh stroških odloči sodišče.

7.Glede na obrazloženo je pritožbeno sodišče, upoštevajoč 2. točko 365. člena ZPP v zvezi s 37. členom ZNP,  pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje.

- - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - -

(1) Primerjaj tudi stališče v sklepu VSL I Cp 2457/2010.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep II Cp 2423/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2012-01-11

plačilo sodne takse - napačen poziv - ustavitev postopka

V situaciji, ko je sodišče terjalo previsok znesek takse, takso oziroma njen del pa je tožeča stranka plačala, po oceni sodišča druge stopnje ni mogoče neposredno uporabiti 3. odstavka 105.a ZPP. Sodišče prve stopnje bi moralo v danem položaju tožečo stranko še enkrat pozvati na plačilo manjkajoče sodne takse.

Pritožbi se ugodi in se sklep sodišča prve stopnje razveljavi ter zadeva vrne sodišču prve stopnje v novo odločanje.

1.Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom postopek ustavilo.

2.Zoper sklep se pritožuje tožeča stranka, laično in brez izrecne navedbe pritožbenih razlogov. Navaja, da so dne 4. 3. 2011 od sodišča prejeli poziv, da plačajo premalo plačano sodno takso za tožbo v znesku 52,00 EUR. Glede na to, da je bil znesek na poziv k plačilnem nalogu za plačilo sodne takse napačen, so menili, da so dolžni plačati le razliko med sodno takso po izvršbi in sodno takso po pravdi, za katero so zmotno menili, da v celoti znaša 52,00 EUR. Zato so doplačali le 11,00 EUR, kar predstavlja razliko med 41,00 EUR takse, ki so jo plačali za sklep o izvršbi in 52,00 EUR, za kar so menili, da predstavlja sodno takso za pravdo.

4.Kot izhaja iz podatkov spisa in obrazložitve izpodbijanega sklepa, je sodišče prve stopnje tožečo stranko z nalogom za plačilo sodne takse pozvalo na plačilo zneska 52,00 EUR, čeprav bi ob upoštevanju pravilne vrednosti spornega predmeta v pravdnem postopku dolgovala le 31,00 EUR. Sodišče je torej tožečo stranko pozvalo na plačilo sodne takse v napačnem znesku. Ob takšnem ravnanju sodišča, ravnanje tožeče stranke, ki je sodno takso (manjkajočo) napačno poračunala, ne more iti njej v škodo. Dejstvo je, da je tožeča stranka znesek, za katerega je menila, da ga še dolguje, plačala dne 8. 3. 2011. V takšni situaciji, ko je sodišče terjalo previsok znesek takse, takso oziroma njen del pa je tožeča stranka plačala, po oceni sodišča druge stopnje ni mogoče neposredno uporabiti 3. odstavka 105.a člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP). Sodišče prve stopnje bi moralo v danem položaju tožečo stranko še enkrat pozvati na plačilo manjkajoče sodne takse.

5.Ker je bil poziv sodišča napačen, temu napačnemu pozivu ne more neposredno slediti izdaja sklepa, kakršnega je izdalo sodišče prve stopnje. Glede na povedano, je bilo zato potrebno sklep sodišča prve stopnje razveljaviti in zadevo vrniti sodišču prve stopnje v novo odločanje (3. točka 365. člena ZPP). V ponovljenem postopku bo moralo sodišče prve stopnje tožečo stranko najprej ponovno pozvati na plačilo manjkajoče sodne takse.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep I Cp 205/2012
Sodna praksa višjih sodišč, 2012-01-25

odvzeta poslovna sposobnost - pritožba poslovno nesposobne osebe

Pritožbo osebe, katere predlog je bil zaradi pomanjkanja poslovne sposobnosti zavržen, je pritožbeno sodišče obravnavalo, ker ima vsak procesno sposobnost, da samostojno vloži pritožbo zoper odločbo, ki njegovo procesno sposobnost zanika.

Pritožba se zavrne in potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1.Z izpodbijanim sklepom je zavržen predlog Š.K. za odpust iz socialno varstvenega zavoda – D.H., R. ob D.. Odločitev je utemeljena z dejstvom, da Š.H., ki je predlog podala, nima poslovne sposobnosti, ker ji je bila odvzeta.

2.Pritožuje se Š.K.. Navaja, da je leta 2009 zbolela, pred tem pa je bila 20 let zdrava. Po odpustu iz B.P. je bila skupaj z možem S.K. poslana v dom H.. Meni, da je zdrava in da je čas, da gre skupaj z možem, ki ga bo negovala, domov. Meni, da ji je kršena pravica do svobode; v domu, kjer je že 2 leti in tri mesece,  se počuti kot v zaporu. Pričakuje, da bo doma, v kupljenem stanovanju, živela še vsaj 8. let, potem pa bo zaprosila za dom v Ljubljani ali kje drugje.

4.Stranka, ki ni poslovno sposobna, sama ne more opravljati pravdnih dejanj. (1. odstavek 77. čl. Zakona o pravdnem postopku, v nadaljevanju ZPP). Predlagateljica poslovne sposobnosti nima, ker ji je bila odvzeta s sklepom Občinskega sodišča II v Ljubljani z dne 11.5.1971. Iz poročila Centra za socialno delo Ljubljana Bežigrad z dne 6.12.2011 (list. št. 12) je razvidno, da je predlagateljica postavljena pod skrbništvo, skrbniške naloge zanjo pa opravlja Center za socialno delo Ljubljana Bežigrad.  Ker skrbnik vložitve predloga za odpust iz socialno varstvenega zavoda  ni odobril, ga je prvostopenjsko sodišče zavrglo.

5.Tudi pritožbeno sodišče, enako kot prvostopenjsko, mora po uradni dolžnosti paziti, ali je stranka poslovno sposobna in ali je stranka, ki pravdne sposobnosti nima, ustrezno zastopana (77. in 78. čl. ZPP). Skrbnik, ki je predlagateljico upravičen zastopati, pritožbe zoper obravnavani prvostopenjski sklep ni vložil, pritožbe, ki jo je dne 10.1.2012 vložila predlagateljica sama, pa ni odobril.  Kljub temu je pritožbeno sodišče pritožbo obravnavalo, saj ima vsak procesno sposobnost, da samostojno vloži pritožbo zoper sklep sodišča prve stopnje glede zanikanja njegove procesne sposobnosti.

6.Odločitev prvostopenjskega sodišča je pravilna. Predlagateljica, ki opravilne sposobnosti nima, sodnega postopka brez odobritve skrbnika ne more sprožiti, zato je njen predlog na podlagi 5. odstavka 81. čl. ZPP v zvezi s 37. čl. Zakona o nepravdnem postopku utemeljeno zavržen.  Ker niti pritožbeni razlogi niti razlogi, na katere sodišče pazi po uradni dolžnosti, niso podani, je na osnovi 353. čl. ZPP v zvezi s 365. čl. ZPP in 37. čl. Zakona o nepravdnem postopku  pritožba zavrnjena.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep II Cp 2504/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2012-01-23

ugovor krajevne pristojnosti - sporazum o krajevni pristojnosti

Z materialnopravnim ugovorom o neobstoju pravno poslovnega razmerja toženec ni uspel izpodbiti krajevne pristojnosti sodišča, dogovorjene s pisno pogodbo (sporazumom o krajevni pristojnosti).

Pritožba se zavrne in potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1.Z izpodbijanim sklepom je zavrnjen toženčev, v odgovoru na tožbo podan ugovor krajevne pristojnosti.

2.Pritožuje se tožena stranka. Uveljavlja vse tri, s 1. odstavkom 338. čl. Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) predvidene pritožbene razloge. Navaja, da stranki nista sklenili poroštvene ali druge pogodbe in torej tudi dogovora o konsenzualni prorogaciji ne. Krajevno pristojno sodišče  je zato sodišče, na katerem ima tožena stranka prebivališče. Krajevna pristojnost je dogovorjena za spor med tožnikom in P. d.o.o. in ne med pravdnima strankama. Predlaga razveljavitev izpodbijanega sklepa.

4.Tožeča stranka in toženec sta pristojnost sodišča v Ljubljani za spore iz pogodbe o poroštvu dogovorila s 5. členom dne 17.9.2008 sklenjene pogodbe o poroštvu (dokaz 10).  Pravna podlaga za njun dogovor je 69. čl. ZPP, ki za primer, ko izključna krajevna pristojnost ni predpisana, dopušča dogovor o krajevni pristojnosti sodišča.

5.Tako v ugovoru krajevne pristojnosti kot v pritožbi toženec zanika, da bi s tožečo stranko sklenil kakršno koli pogodbo. Pri presoji krajevne pristojnosti tej trditvi ni mogoče slediti, saj je tožeča stranka predložila pisno pogodbo o poroštvu, katere 5. člen določa, da je za spore iz te pogodbe dogovorjena pristojnost sodišča v Ljubljani, torej krajevna pristojnost. Kot stranka pogodbe je naveden toženec in ne P. d.o.o., ki ga pritožba navaja kot sklenitelja pogodbe. O toženčevi trditvi iz odgovora na tožbo, da s tožečo stranko ni v pravno poslovnem  razmerju, da nobene pogodbe ni podpisal, bo odločeno v nadaljevanju postopka, za potrebe odločanja o krajevni pristojnosti sodišča pa je prvostopenjsko sodišče utemeljeno sledilo listini, ki dogovor krajevne pristojnosti izkazuje.

6.Ker niti pritožbeni razlogi niti razlogi, na katere sodišče pazi po uradni dolžnosti, niso podani, je na osnovi 353. čl. v povezavi s 365. čl. Zakona o pravdnem postopku pritožba zavrnjena.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep I Cp 4243/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2012-01-04

sprejem osebe na zdravljenje v oddelek pod posebnim nadzorom - nagrada odvetniku

Nagrada za delo odvetnika, če se udeležuje postopka sprejema osebe na zdravljenje v oddelek pod posebnim nadzorom, se odmeri po tarif. številki 3100 in 3102.

Pritožbi se ugodi in se izpodbijani sklep spremeni tako, da se v 1. točki izpodbijanega sklepa navedeni zneski spremenijo tako, da znesek, ki se nanaša na stroške zastopanja spremeni z 290,00 EUR na 357,50 EUR, pripadajoči znesek DDV z 58,00 EUR na 71,50 EUR in skupni znesek z 348,00 EUR na 429,00 EUR.

1. Prvostopenjsko sodišče je zagovornici po uradni dolžnosti, odvetnici A. K. O. priznala stroške zastopanja v višini 290,00 EUR in DDV v višini 58,00 EUR, skupaj torej znesek 348,00 EUR.

2. Zoper sklep o stroških zastopanja se je pritožila odvetnica A. K. O.. Predlaga, da prvostopenjsko sodišče samo spremeni izpodbijani sklep tako, da se ji priznajo vsi priglašeni stroški. Podrejeno predlaga, da o tem odloči pritožbeno sodišče, ki naj izpodbijani sklep spremeni tako, da ji prizna še stroške v višini 81,00 EUR.

3. Svojo pritožbo utemeljuje odvetnica s tem, da naj bi ji pripadala nagrada po tar. št. 3100 in ne po tar. št. 3101 tarife Zakona o odvetniški tarifi (Ur. l. RS, št. 67/2008, v nadaljevanju: ZOdvT). Sklicuje se tudi na odločbo VS RS, opr. št. II Ips 253/2011.

5. V tej zadevi je šlo za napotitev osebe na zdravljenje pod posebnim nadzorom brez privolitve in v nujnem primeru. Za zagovornico pridržane osebe je bila postavljena odvetnica A.K. O., ki je sedaj pritožnica. Vrednost predmeta znaša v takšnih primerih 4.000,00 EUR (2. odstavek 22. člena ZOdvT). Ker je odvetnica sodelovala v postopku in na naroku, ji pripadata nagrada po tar. št. 3100 (kol. 1,3) in 3102 (kol. 1,2). Glede na 36. člen ZOdvT ji pripada torej 135,00 EUR x 2,5 (vsota obeh količnikov), 20 EUR za za poštne in telekomunikacijske storitve (tar. št. 6002) in od vsote teh zneskov še 20 % DDV (tar. št. 6007). Da ji pripada nagrada v takšni višini, je v enakem primeru že odločilo VS RS v odločbi z opr. št. II Ips 253/2010, na katero se pritožbeno sodišče v izogib nepotrebno dolgi obrazložitvi izrecno sklicuje.

6. Ker je bila pritožba utemeljena, jo je Višje sodišče v Ljubljani na temelju 3. točke 365. člena ZPP spremenilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.