VSL sklep I Cpg 592/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-06-02

Pozneje vloženi predlog za oprostitev plačila sodne takse ne učinkuje na že nastalo taksno obveznost.

Pritožba se zavrne in se sklep sodišča prve stopnje potrdi.

1. Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje sklenilo, da se zavrže predlog tožeče stranke za odlog plačilo sodne takse (1. točka izreka) in da se zavrne predlog tožeče stranke za podaljšanje roka za plačilo sodne takse (2. točka izreka).

2. Zoper navedeni sklep je vložila pravočasno pritožbo tožeča stranka. Uveljavljala je pritožbena razloga nepopolne ugotovitve dejanskega stanja in zmotne uporabe materialnega prava. Pritožbenemu sodišču je predlagala, da izpodbijani sklep spremeni tako, da zahtevku tožeče stranke ugodi oziroma, da izpodbijani sklep razveljavi in zadevo vrne v ponovno odločanje sodišču prve stopnje.

4. Taksna obveznost za pravdni postopek, če je pred tem tekel postopek izvršbe na podlagi verodostojne listine, nastane takrat, ko prispe spis k pristojnemu sodišču, pred katerim bo tekel pravdni postopek (2. točka prvega odstavka 5. člena Zakona o sodnih taksah - Ur. l. RS, št. 37/08 in 97/2010; nadalje: ZST-1). Sklep o oprostitvi, odlogu ali obročnem plačilu taks učinkuje od dne, ko je pri sodišču vložen tak predlog in velja za takse za vse vloge in dejanja, za katera je nastala taksna obveznost tega dne ali pozneje (prvi odstavek 13. člena ZST-1). Novela ZST-1A v ureditev, ki je glede pravočasnosti prošenj za taksne oprostitve, odloge in obročna plačila veljala že pred spremembo zakona in na podlagi katere se je oblikovala sodna praksa, ni posegla.

5. V konkretnem primeru je spis prispel na Okrožno sodišče v Ljubljani dne 28. 02. 2011. Sodišče je tožeči stranki dne 09. 03. 2011 poslalo plačilni nalog za plačilo sodne takse za redni postopek, ki ga je ta po pooblaščencu prejela dne 11. 03. 2011. Tožeča stranka je nato dne 22. 03. 2011 vložila predlog za odlog plačila sodne takse.

6. Ker ZST-1 določa, da nastane taksna obveznost za redni postopek takrat, ko prispe spis k pristojnemu sodišču, sklep o oprostitvi, odlogu ali obročnem plačilu taks pa velja zgolj za vloge in dejanja, za katera je nastala taksna obveznost tega dne ali pozneje, je sodišče prve stopnje predlog tožeče stranke pravilno zavrglo. To pomeni, da je prepozen predlog za oprostitev, odlog ali za obročno plačilo sodne takse, za katero je bila stranka že pozvana k plačilu s plačilnim nalogom.

7. Pritožnica navaja, da bi bili treba šteti kot pravočasen predlog za odlog plačila sodne takse, če je ta vložen v roku za plačilo sodne takse. Po presoji pritožbenega sodišča navedeno materialnopravno stališče ni utemeljeno. Sodišče prve stopnje je predlog pravilno zavrglo ob upoštevanju ustaljene sodne prakse (II DoR 106/2009, II DoR 26/2009, II DoR 173/2010, II Cp 2253/2009, I Cp 2057/2009,  II Cp 502/2009, I Up 289/2009,  I Up 451/2009 I Cp 2267/2009). Pa tudi v teoriji je zaslediti stališče (dr. Lojze Ude, mag Nina Betteto, dr. Aleš Galič, dr. Vesna Rijavec, dr. Dragica Wedam Lukić in Jan Zobec: Pravdni postopek, Zakon s komentarjem spremenjenih členov, GV Založba, Ljubljana, 2010, str. 80), da „pozneje vloženi predlog za oprostitev plačila sodne takse ne učinkuje na že nastalo taksno obveznost“.

8. Tožeča stranka v zvezi s predlogom za odlog plačila ni navedla nobenih trditev glede uveljavljenega pritožbenega razloga nepopolno ugotovljenega dejanskega stanja. Ker to ni eden od razlogov, na katere pazi pritožbeno sodišče po uradni dolžnosti (drugi odstavek 350. člena ZPP), tožeča stranka tudi v tem delu s pritožbo ne more uspeti.

9. Enako velja v delu glede odločitve o predlogu tožeče stranke za podaljšanje roka za plačilo sodne takse (2. točka izreka), ki jo je pritožbeno sodišče preizkušalo zgolj v okviru razlogov, na katere je treba paziti po uradni dolžnosti. Ugotovilo je, da takšni razlogi niso podani.

10. Ker uveljavljena pritožbena razloga nista podana, prav tako pa tudi ni prišlo do kršitev, na katere je treba paziti po uradni dolžnosti (prvi odstavek 350. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 366. člena ZPP) je pritožbeno sodišče pritožbo tožeče stranke kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje (2. točka 365. člena ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.