VSL sklep II Ip 6222/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2012-02-29

stroški ugovora - neutemeljeno povzročeni stroški - umik predloga za izvršbo

Upnik je takoj po izdaji sklepa o izvršbi, ko je opazil pomoto pri vtoževanem znesku, predlog za izvršbo v presežku umaknil. Ravnal je z vso dolžno skrbnostjo, zato mu ni mogoče očitati, da bi dolžniku stroške ugovora povzročil neutemeljeno.

I. Pritožba se zavrne in sklep v izpodbijani 2. točki izreka potrdi.

II. Dolžnik sam krije svoje stroške pritožbenega postopka.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom ustavilo izvršilni postopek (1. točka izreka sklepa) in zavrnilo dolžnikov predlog za povrnitev stroškov (2. točka izreka sklepa).

2. Zoper 2. točko izreka sklepa se pravočasno po pooblaščenki pritožuje dolžnik, ki se ne strinja z obrazložitvijo sodišča, da je upnik pomotoma vložil predlog za izvršbo zaradi izterjave 26.400,00 EUR, pri čemer naj bi še pred dolžnikovim ugovorom o napaki obvestil sodišče in pojasnil, da se pravilni znesek glasi na 264,00 EUR. Trdi, da sodišče tega obvestila dolžniku ni posredovalo in ga z njim ni seznanilo, zato je bil dolžnik prisiljen vložiti ugovor zoper sklep o izvršbi, sicer bi sklep postal pravnomočen za znesek 26.400,00 EUR. Navaja, da se je pred vložitvijo ugovora zglasil pri upniku in jih opozoril, da terjajo bistveno več, kot je dolžan, vendar ga pri tem nihče ni obvestil o umiku, poleg tega pa iz poziva sodišča dolžniku, naj se izjasni o umiku predloga, izhaja, da je upnik umaknil predlog šele 26. 9. 2011, to je po vložitvi ugovora. Dolžnik meni, da je zmoten zaključek sodišča, da je bil upnikov predlog za izvršbo upravičen, saj to drži le za glavnico v znesku 264,00 EUR in ustrezen del izvršilnih stroškov. Navaja, da je v izogib pravnim posledicam moral vložiti ugovor glede zneska 26.136,00 EUR s pripadki, povračilo stroškov ugovora pa je izrecno zahteval in s tem pogojeval soglasje k umiku predloga za izvršbo. Navaja, da če je sodišče menilo, da pogojno soglasje k umiku ni možno, ne bi smelo ustaviti postopka. Po dolžnikovem mnenju je napačno tudi razlogovanje sodišča, da je tožeča stranka, ki umakne tožbo, dolžna toženi stranki povrniti stroške, razen če je tožbo umaknila takoj po izpolnitvi zahtevka. Trdi, da je plačal le glavnico v znesku 264,00 EUR, obresti v znesku 9,32 EUR in stroške v znesku 46,32 EUR, ne pa tudi 26.136,00 EUR s pripadki, kolikor je znašala upnikova dejanska terjatev, zato je sodišče napačno uporabilo materialno pravo. Predlaga razveljavitev sklepa v izpodbijanem delu ter priznanje ugovornih stroškov dolžniku, priglaša tudi pritožbene stroške.

3. Pritožba je bila vročena upniku, ki nanjo ni odgovoril.

5. Pritožbeno sodišče je izpodbijani sklep preizkusilo v okviru pritožbenih razlogov in razlogov, na katere pazi po uradni dolžnosti po drugem odstavku 350. člena v zvezi s 366. členom Zakona o pravdnem postopku – ZPP in v zvezi s 15. členom Zakona o izvršbi in zavarovanju – ZIZ.

6. V predmetni zadevi je upnik 6. 9. 2011 zoper dolžnika vložil predlog za izvršbo za izterjavo 26.400,00 EUR. Sodišče je 8. 9. 2011 s sklepom o izvršbi predlagano izvršbo dovolilo, upnik pa je 16. 9. 2011 predlog za izvršbo delno umaknil zaradi napačne izpolnitve predloga za izvršbo, saj bi pravilni znesek terjatve moral glasiti 264,00 EUR. Dne 22. 9. 2011 je dolžnik izdanemu sklepu o izvršbi ugovarjal. Še pred odločitvijo sodišča prve stopnje o ugovoru je upnik dne 26. 9. 2011 vložil umik predloga za izvršbo zaradi popolnega poplačila dolga, dolžnik pa se je z vlogo z dne 12. 10. 2011 z umikom strinjal pod pogojem, da mu upnik povrne stroške ugovora.

7. Z izpodbijanim sklepom sodišče prve stopnje dolžniku zahtevanih stroškov ugovora ni priznalo. Višje sodišče pri tem ugotavlja, da je zahtevane stroške sicer napačno ocenilo kot nepotrebne, saj je dolžnik, kot opozarja v pritožbi, ugovor moral vložiti v izogib nastopu pravnomočnosti sklepa o izvršbi, ker iz podatkov v spisu ni razvidno, da bi bil upnikov delni umik predloga za izvršbo vročen dolžniku, zato se dolžnik z njim ni mogel seznaniti. Dolžnikov ugovor ter z njim povezani stroški so bili torej z vidika dolžnika in njegove seznanjenosti s stanjem postopka nedvomno potrebni za predmetno izvršbo. Ker pa mora v skladu s šestim odstavkom 38. člena ZIZ upnik dolžniku na njegovo zahtevo povrniti le tiste izvršilne stroške, ki mu jih je neutemeljeno povzročil, je zaključek sodišča prve stopnje kljub napačni ugotovitvi o nepotrebnosti stroškov pravilen. Iz podatkov v spisu je namreč razvidno, da je upnik takoj po izdaji sklepa o izvršbi, ko je opazil pomoto pri vtoževanem znesku, predlog za izvršbo v presežku (za znesek nad 264,00 EUR) umaknil. Ravnal je z vso dolžno skrbnostjo, zato mu ni mogoče očitati, da bi te stroške dolžniku povzročil neutemeljeno. Sodišče prve stopnje je tudi pravilno zaključilo, da je bil upnikov predlog za izvršbo za znesek 264,00 EUR utemeljen, saj iz dolžnikovega ugovora izhaja, da je vtoževano terjatev v tem znesku priznal ter da jo je plačal 19. 9. 2011 in 22. 9. 2011, torej že po izdaji in vročitvi sklepa o izvršbi dolžniku, zato tudi v tem delu ni mogoče zaključiti, da je upnik dolžniku neutemeljeno povzročil kakšne stroške. Sodišče prve stopnje je pravilno pojasnilo tudi, da dolžniku zahtevanih stroškov ni mogoče priznati niti na podlagi določbe 158. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ, ki določa, da mora tožeča stranka (upnik), ki umakne tožbo (predlog za izvršbo), povrniti nasprotni stranki (dolžniku) pravdne stroške, razen če jo je umaknila takoj, ko je tožena stranka izpolnila zahtevek. Kot je že navedeno zgoraj, je dolžnik svojo obveznost plačal šele po vročitvi sklepa o izvršbi, upnik pa je takoj po izpolnitvi obveznosti predlog za izvršbo v celoti umaknil, zato mu stroškov ugovora na tej podlagi ni dolžan povrniti.

8. Glede na navedeno in ker tudi ni zasledilo kršitev, na katere mora paziti po uradni dolžnosti (drugi odstavek 350. člena v zvezi s 366. členom ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ), je pritožbeno sodišče na podlagi 2. točke 365. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ dolžnikovo pritožbo zavrnilo in potrdilo tudi izpodbijani sklep.

9. Dolžnik s pritožbo ni uspel, zato sam krije svoje stroške pritožbenega postopka (tretji odstavek 154. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.