VSL sklep I Cp 1483/2012
Sodna praksa višjih sodišč, 2012-11-21

OBLIGACIJSKO PRAVO - POGODBENO PRAVO - CIVILNO PROCESNO PRAVO

pogodba o dosmrtnem preživljanju - ugotovitev obstoja pogodbenega razmerja - vsebina pogodbe - razlogi o odločilnih dejstvih

Ugotovitev obstoja pogodbenega razmerja brez navedbe, kakšna je vsebina pogodbe, v konkretnem primeru pomeni, da odločitve sodišča o utemeljenosti podrejenega tožbenega zahtevka ni mogoče preizkusiti, saj sodba razlogov o odločilnih dejstvih ne vsebuje. Tako ni jasno, kakšne naj bi bile pravice in obveznosti iz sklenjene pogodbe in ali se je pogodba nanašala na sporne dele nepremičnin in kaj je bilo med pogodbenimi strankami dogovorjeno glede izročitve nepremičnin.

I. Pritožbi se ugodi in se sodba sodišča prve stopnje v izpodbijani 1. in 2./V točki razveljavi in v tem obsegu vrne sodišču prve stopnje v nov postopek.

II. Izrek o stroških se pridrži za končno odločbo.

1. Sodišče prve stopnje je ugodilo podrejenemu tožbenemu zahtevku na izpolnitev obveznosti iz naslova sklenjene pogodbe o dosmrtnem preživljanju. Ostale tožbene zahtevke na drugih podlagah je zavrnilo.

2. Zoper ugodilni del se pritožuje tožena stranka po začasnem zastopniku, ki v obrazložitvi pritožbe navaja, da je zmoten zaključek sodišča prve stopnje, da je bila v letu 1956 sklenjena pogodba o dosmrtnem preživljanju. Tožeča stranka pisne pogodbe nima, zato ni zadostila kriteriju pisnosti, niti tožeča stranka v postopku na prvi stopnji ni zatrjevala, da je bila pogodba o dosmrtnem preživljanju v letu 1956 sklenjena v pisni obliki in overjena po sodniku. Tudi pravila o realizaciji za takšne pogodbe ni mogoče uporabiti, ne glede na stopnjo dosežene realizacije, zato je pritožba utemeljena.

3. V odgovoru na pritožbo tožeča stranka navaja, da je pravzaprav bila sklenjena pogodba o preužitku, ki je bila v celoti izpolnjena. Tožeča stranka je nastopila posest nepremičnine v obsegu, kot je bila ta odmerjena s strani geodeta ter je do smrti skrbela za lastnico nepremičnin I. H..

5. Sodišče prve stopnje je ugotovilo, da je bila leta 1956 sklenjena pogodba o dosmrtnem preživljanju, in sicer z vsebino, kot jo danes predvideva tretji odstavek 557. člena OZ. Tožena stranka je ugovarjala obstoju takšne pogodbe. Ugotovitev obstoja pogodbenega razmerja brez navedbe, kakšna je vsebina pogodbe, v konkretnem primeru pomeni, da odločitve sodišča o utemeljenosti podrejenega tožbenega zahtevka ni mogoče preizkusiti, saj sodba razlogov o odločilnih dejstvih ne vsebuje. Tako ni jasno, kakšne naj bi bile pravice in obveznosti iz sklenjene pogodbe in ali se je pogodba nanašala na sporne dele nepremičnin in kaj je bilo med pogodbenimi strankami dogovorjeno glede izročitve nepremičnin. Iz obrazložitve sodbe ni mogoče ugotoviti na podlagi katerih dejstev je sodišče prve stopnje sprejelo zaključek, da je bila sklenjena pogodba o dosmrtnem preživljanju. Ker institut pogodbe o dosmrtnem preživljanju v ODZ ni urejen, to še ne pomeni, da je takšno ravnanje mogoče presojati na podlagi določil iz 27. poglavja ODZ.

6. Zastavlja se vprašanje, ali je pokojna I. H. kot pravna prednica toženih strank sploh lahko razpolagala z nepremičninami na način, kot to zatrjuje tožeča stranka, saj iz listin, ki jih je v spis predložila tožena stranka, sledi, da je bila pokojna H. lastnica zgolj ¼ solastniškega deleža na nepremičnini parc. št. 1 in 2, k.o. X..

7. V ponovljenem postopku se bo sodišče prve stopnje moralo opredeliti do vprašanj, na katera je opozorjeno v tej obrazložitvi, pri tem pa upoštevati in trditveno podlago strank ter omejitve pri navajanju novih dejstev in predlaganju novih dokazov. Po uradni dolžnosti bo moralo preizkusiti vse pravne podlage (tudi preužitkarsko pogodbo v zvezi z določili V. poglavja ODZ „o pridobitvi lastnine po izročitvi).

8. Glede na vse navedeno pritožbeno sodišče zaključuje, da ima sodba sodišča prve stopnje v izpodbijanem delu glede odločilnih dejstev pomanjkljivosti, zaradi katerih je ni mogoče preizkusiti (14. točka drugega odstavka 339. člena ZPP). Zato je pritožbeno sodišče izpodbijano sodbo razveljavilo in zadevo vrača sodišču prve stopnje v nov postopek (prvi odstavek 154. člena ZPP), ker je glede na naravo stvari in konkretne okoliščine primera ocenilo, da samo ne more dopolniti postopka (350. člen ZPP).

9. Odločitev o stroških pritožbenega postopka se pridrži za končno odločbo (165. člen ZPP v zvezi s 154. členom ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.