VSL sklep IV Cp 1735/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-05-25

Konflikti med partnerjema sami po sebi ne ogrožajo dobrin, ki naj bi jih zaščitil ZPND.

1. Pritožba predlagateljice se zavrne in se odločba o glavni stvari potrdi.

2. Pritožbi nasprotnega udeleženca se delno ugodi ter se odločitev o stroških spremeni tako, da znaša znesek stroškov 553,00 EUR.

3. Predlagateljica je dolžna nasprotnemu udeležencu povrniti 60,00 EUR pritožbenih stroškov v 15 dneh od prejema te odločbe, od tedaj dalje z zakonskimi zamudnimi obrestmi.

4. Nasprotni udeleženec sam krije stroške odgovora na pritožbo.

Sodišče prve stopnje je zavrnilo predlog za izrek ukrepov po ZPND (1). Nasprotnemu udeležencu je priznalo stroške v višini 501,00 EUR, ki mu jih je dolžna povrniti predlagateljica.

Proti odločitvi o glavni stvari vlaga pritožbo predlagateljica. Uveljavlja pritožbena razloga bistvene kršitve določb pravdnega postopka ter zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja. Sodišču predlaga, naj izpodbijani sklep razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v ponovno odločanje. Pritožnica sodišču očita obstoj bistvene kršitve postopka po 14. točki 2. odstavka 339. člena ZPP (2). Do te kršitve naj bi prišlo, ker sodišče po eni strani ugotavlja, da je med zakoncema prihajalo do konfliktov, po drugi strani pa ocenjuje, da predlagateljica ni dokazala nasilja. V nadaljevanju napada dejanske ugotovitve sodišča prve stopnje, da do nasilja ni prišlo. Ponavlja trditve o stalnem vpitju z žaljivkami, psovkami, očitki in maltretiranjem s prepovedmi izhodov od doma. V tretjem delu pritožbe pa navaja, da bi moralo sodišče izvesti še druge dokaze. Zaslišati bi moralo hčerki nepravdnih strank, sosedo S. R., vpogledati v zdravniški karton dr. V. L. in to zdravnico tudi zaslišati.

Proti odločitvi o stroških se pritožuje nasprotni udeleženec. Uveljavlja vse pritožbene razloge in sodišču predlaga, naj mu prizna vse priglašene stroške. Opozarja, da je priglasil tudi potne stroške pooblaščenca za 130 km razdalje med sedežem sodišča in sedežem odvetniške pisarne ter stroške parkiranja.

Pritožbi sta bili vročeni drugima udeležencema. Predlagateljica na pritožbo zoper sklep o stroških ni odgovorila, nasprotni udeleženec pa je na predlagateljičino pritožbo odgovoril in predlagal njeno zavrnitev.

Pritožba predlagateljice ni utemeljena, pritožba nasprotnega udeleženca je pretežno utemeljena.

Pritožbeno sodišče soglaša z odločitvijo sodišča prve stopnje in v celoti sprejema razloge, ki takšno odločitev utemeljujejo. Nanje se pritožbeno sodišče sklicuje. Bistvo teh razlogov je, da v zadnjih šestih mesecih pred vložitvijo predloga v tem postopku toženec nad tožnico ni izvajal nikakršnega nasilja ter da njena osebnostna in dostojanstvena sfera nista bili ogroženi. Čim pa je tako, tudi niso podani pogoji za izrek ukrepov po ZPND. Očitno je, da skuša predlagateljica prek postopka po ZPND doseči začasno ureditev premoženjskih razmerij. To pa ni namen postopka po ZPND.

Očitana kršitev po 14. točki 2. odstavka 339. člena ZPP ni podana. Med dejstvom, da so med udeležencema obstajali konflikti na eni strani in dejstvom, da predlagateljica ni dokazala nasilja, ni podanega izključujočega nasprotja, ki bi preprečevalo preizkus izpodbijane odločbe.

Pritožbeno sodišče ne dvomi v pravilnost ugotovljenega dejanskega stanja. Tega pritožbene trditve o stalnem vpitju in žaljenju ne omajajo. Trditve so pavšalne in tudi časovno neumeščene.

Očitek, da bi moralo sodišče izvesti dokaze, na katere se sklicuje pritožba, je neutemeljen. Pritožnica z ničemer ne izkaže, kaj naj bi sodišče s temi dokazi konkretno sploh ugotavljalo. Poleg tega predlagateljica teh dokazov v postopku pred sodiščem prve stopnje tudi ni predlagala. Kršitev postopka ni podana.

Ker pritožba predlagateljice ni utemeljena, podani pa niso niti razlogi, na katere sodišče pazi po uradni dolžnosti, je pritožbeno sodišče njeno pritožbo zavrnilo in odločitev o glavni stvari potrdilo (2. točka 365. člena ZPP).

Pritožnik utemeljeno opozarja, da mu sodišče prve stopnje ni priznalo stroškov za prevoz od kraja pooblaščenčeve pisarne do sedeža sodišča. Podlaga za povračilo izdatkov je podana v 6. delu tarife, ki je priloga Zakona o odvetniški tarifi. Pritožbeno sodišče je zato nasprotnemu udeležencu priznalo stroške v višini 52,00 EUR. Stroškov za parkiranje pa mu ni priznalo, ker ti niso izkazani.

Pritožbeno sodišče je pritožniku v skladu s tarifno številko 3220 Zakona o odvetniški tarifi priznalo 50,00 EUR stroškov pritožbe. K temu je prištelo še 20 % DDV v višini 10,00 EUR, torej skupni stroški znašajo 60,00 EUR. Ostali priglašeni stroški niso izkazani. Nasprotnemu udeležencu tudi ne pripadajo stroški za odgovor na predlagateljičino pritožbo. S to vlogo namreč v ničemer ni mogel spremeniti svojega pravnega položaja. Ti stroški torej za postopek niso bili potrebni (155. člen ZPP).

- - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - -

(1) Zakon o preprečevanja nasilja v družini (Ur.l. RS, št. 16/2008)

(2) Zakon o pravdnem postopku (Ur.l. RS, št. 73/2007 in nadaljnji)

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.