VSL sklep I Cpg 648/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-07-12

subjektivna sprememba tožbe - naknadno sosporništvo - privolitev tožene stranke - tožba na ugotovitev neobstoja ločitvene pravice

Od subjektivne spremembe tožbe je treba razlikovati primer, ko želi tožeča stranka tožbo razširiti na novo toženo stranko (poleg prvotno tožene stranke). V tem primeru gre za naknadno sosporništvo na pasivni strani, pri katerem mora biti poleg splošnih predpostavk za nastanek sosporništva iz prvega odstavka 191. člena ZPP podana tudi posebna predpostavka, to je privolitev nove tožene stranke.

I. Pritožba se zavrne in se izpodbijani sklep potrdi.

II. Vsaka stranka sama nosi stroške pritožbenega postopka.

1. Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje zavrnilo predlog tožeče stranke za razširitev tožbe na družbo K., d.o.o., - v stečaju.

2. Zoper sklep se je pravočasno, iz vseh pritožbenih razlogov (prvi odstavek 338. člena Zakona o pravdnem postopku, v nadaljevanju ZPP), pritožila tožeča stranka. Pritožbenemu sodišču predlaga, da pritožbi ugodi in izpodbijani sklep spremeni tako, da predlogu tožeče stranke za subjektivno spremembo tožbe ugodi, oziroma podredno, da izpodbijani sklep razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v nov postopek. Priglaša tudi pritožbene stroške.

3. Tožena stranka je na pritožbo odgovorila in predlaga, da pritožbeno sodišče  pritožbo kot neutemeljeno zavrne in izpodbijani sklep potrdi.

5. Tožeča stranka je s pripravljalno vlogo z dne 28. 07. 2010 sodišču prve stopnje predlagala razširitev tožbe na družbo K., d.o.o., - v stečaju. Ker družba K., d.o.o., - v stečaju v razširitev tožbe ni privolila (drugi odstavek 191. člena ZPP), je sodišče prve stopnje predlog tožeče stranke zavrnilo.

6. ZPP v 187. členu določa, da lahko tožeča stranka vse do konca glavne obravnave spremeni svojo tožbo tako, da namesto prvotno tožene stranke toži koga drugega; gre za t. i. subjektivno spremembo tožbe. Od subjektivne spremembe tožbe pa je treba razlikovati primer, kakršen je tudi obravnavani, ko želi tožeča stranka tožbo razširiti na novo toženo stranko (poleg prvotno tožene stranke). V tem primeru gre za naknadno sosporništvo na pasivni strani, pri katerem mora biti poleg splošnih predpostavk za nastanek sosporništva iz prvega odstavka 191. člena ZPP podana tudi posebna predpostavka, to je privolitev nove tožene stranke (drugi odstavek 191. člena ZPP). Tisti, na katerega se tožba razširi, mora namreč prevzeti pravdo v stanju, v katerem je, ko vstopi vanjo (1).

7. Pravilna je ugotovitev sodišča prve stopnje, da družba K., d.o.o., - v stečaju v razširitev tožbe ni privolila (vloga z dne 01. 02. 2011, list. 74-75). V tej posledici je pravilna tudi zavrnitev predloga tožeče stranke za razširitev tožbe na novo toženo stranko.

8. Tožeča stranka sodišču prve stopnje očita, da se ni opredelilo do navedb, ki jih je podala v pripravljalni vlogi z dne 28. 07. 2010. Pritožbeno sodišče sodi, da se sodišče prve stopnje do navedb tožeče stranke v zvezi s sklicevanjem na določbe 302. in 308. člena v zvezi s 301. in 306. členom Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju (v nadaljevanju ZFPPIPP) ni bilo dolžno opredeliti, saj za odločitev o predlogu tožeče stranke za razširitev tožbe na novega toženca niso odločilnega pomena. Določba 302. člena ZFPPIPP govori o ugotovitvi neobstoja prerekane terjatve, ki temelji na izvršilnem naslovu, določba 308. člena ZFPPIPP pa o izpodbijanju ločitvene pravice, ki je nastala z vpisom v zemljiško knjigo ali na podlagi izvršilnega naslova. Tožeča stranka pri sklicevanju na ti dve določbi očitno spregleda, da mora tožbo za ugotovitev neobstoja prerekane terjatve oziroma tožbo za ugotovitev, da ločitvena pravica ne obstaja, tisti, ki je prerekal terjatev oziroma ločitveno pravico (to je tožeča stranka) vložiti proti upniku (tožena stranka G., d.o.o.), katerega terjatev oziroma ločitveno pravico je prerekal (2). Iz tega izhaja, da predlagane razširitve tožbe na novo toženo stranko tudi na ti dve določbi ni mogoče opreti.

9. Glede na navedeno je pritožbeno sodišče pritožbo tožeče stranke zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo sklep sodišča prve stopnje (2. točka 365. člena ZPP).

10. Odločitev o stroških pritožbenega postopka temelji na določilu prvegaodstavka 165. člena ZPP. Tožeča stranka s pritožbo ni uspela, zato napodlagi prvega odstavka 154. člena ZPP sama nosi stroške pritožbenegapostopka. Ker v postopku s pritožbo zoper sklep odgovor na pritožbo ni predviden (366. člen ZPP), nosi njegove stroške tožena stranka sama.

---------------------------------------------------------------------------------------------------------------

(1) Betetto, N. et al: Pravdni postopek: zakon s komentarjem: 2. knjiga, GV Založba, Ljubljana, 2006, str. 241-242.

(2) Iz trditev tožeče stranke izhaja, da je tožeča stranka v stečajnem postopku nad družbo K., d.o.o., prerekala tako terjatev kot tudi ločitveno pravico tožene stranke (list. št. 32-33). Iz vloge K., d.o.o., z dne 1. 2. 2011 pa izhaja, da je K., d.o.o., sicer prerekal prijavljeno ločitveno pravico tožene stranke, vendar tožbe na ugotovitev neobstoja ločitvene pravice ni vložil, terjatev pa je toženi stranki priznal.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.