TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSL sklep IV Cpg 698/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-06-29

sklep o izbrisu družbe iz registra - vročitev sklepa - pravočasnost pritožbe zoper sklep o izbrisu

Če je v vročilnici netočno zapisan datum vročitve, se šteje, da je bila vročitev opravljena tistega dne, ko je bilo pisanje izročeno

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Z uvodoma citiranim sklepom je sodišče prve stopnje kot prepozno zavrglo družbino pritožbo zoper sklep o izbrisu iz sodnega registra brez likvidacije.

2. Družba se je zoper sklep pritožila, uveljavljala je pritožbene razloge zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja ter bistvene kršitve določb postopka, s predlogom pritožbenemu sodišču, da pritožbi ugodi, izpodbijani sklep razveljavi ter vrne zadevo prvostopenjskemu sodišču v novo odločanje, vse z ustreznimi napotili.

4. Pravočasnost pritožbe je v konkretnem primeru odvisna od dejanskega vprašanja, kdaj je bil družbi vročen sklep o izbrisu. Družba zatrjuje, da dvanajstega aprila 2011, kot je zapisano z besedami zastopnika na vročilnici, sodišče prve stopnje pa je s poizvedbami na pošti ugotovilo, da je bila sodna pošiljka vročena enajstega aprila 2011.

5. Zmotno je pritožbeno stališče, da bi moralo sodišče ob dvomu, ali je na vročilnici zapisan pravilen datum vročitve, ugotoviti datum vročitve v korist družbe. Če je v vročilnici netočno zapisan datum vročitve, se šteje, da je bila vročitev opravljena tistega dne, ko je bilo pisanje izročeno (smiselna uporaba določbe 6. odstavka 149. člena ZPP, v zvezi s 429. členom ZFPPIPP, 19. členom ZSReg in 37. členom ZNP). Da pa je bilo pisanje vročeno 11. 04. 2011, česar pritožnica ne izpodbija izhaja iz obvestila Pošte L. 4248 z dne 13. 05. 2011. S tem pa se izkaže, da je na vročilnici netočno zapisan datum prejema, ki ga zato sodišče pri računanju roka za pritožbo ni bilo dolžno upoštevati.

6. Zato je odločitev sodišča prve stopnje o zavrženju pritožbe, ki je bila vložena po izteku roka za pritožbo, pravilna in zakonita (1. odstavek 38. člena ZSReg v zvezi s 429. členom ZFPPIPP).

7. S tem je pritožbeno sodišče odgovorilo na tiste pritožbene trditve, ki so odločilne za odločitev o pritožbi.

8. Neutemeljeno pritožbo je zavrnilo in potrdilo sklep registrskega sodišča (2. točka 39. člena ZSReg v zvezi s 429. členom ZFPPIPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSC sklep I Ip 2/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-06-16

Tudi pri ugovoru po izteku roka velja, da mora dolžnik navajati utemeljene razloge za ugovor, ki jih ZIZ primeroma našteva v 55. členu ZIZ, navesti pa mora tudi, da brez svoje krivde le-teh ni mogel uveljavljati v ugovoru zoper sklep o izvršbi.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je zavrnilo ugovor dolžnika, ki ga je obravnavalo kot ugovor po izteku roka zoper sklep o izvršbi z dne 5. 10. 2009. Dolžnik je ta ugovor vložil 6. 10. 2010. Dolžnik je v ugovoru pojasnjeval svoj socialni položaj, sodišče pa mu je odgovorilo, da v ugovoru ni navedel pravno pomembnih dejstev in ni predlagal dokazov, ki bi preprečevali izvršbo. Težka finančna situacija in socialna ogroženost nista takšno dejstvo, s katerima bi izkazal katerega izmed razlogov za ugovor iz 55. čl. ZIZ.

Dolžnik je vložil pravočasno laično pritožbo, v kateri ne izpodbija zaključkov sodišča prve stopnje, pač pa le ponavlja svojo težko socialno stanje in prosi sodišče, da to upošteva.

Sodišče prve stopnje je dolžnikovo vlogo obravnavalo po 56 čl. ZIZ, kot ugovor po izteku roka, čeprav dolžnik v njej ni navedel nobenega dejstva, ki bi se nanašalo na samo terjatev. Sklep o izvršbi je namreč postal pravnomočen 26. 10. 2009, dolžnik pa je to vlogo vložil 6. 10. 2010. Tudi pri ugovoru po izteku roka velja, da mora dolžnik navajati utemeljene razloge za ugovor, ki jih ZIZ ureja v 55. členu ZIZ, navesti pa mora tudi, da brez svoje krivde le-teh ni mogel uveljavljati v ugovoru zoper sklep o izvršbi. Sodišče prve stopnje je pravilno zaključilo, da dolžnikovo slabo premoženjsko stanje ni razlog za ugovor. Zato sodišče nima možnosti, da izvršbo zaradi takšnih razlogov ustavi. Ker dolžnik v ugovoru ni navedel nobenih razlogov iz 55. člena ZIZ, sodišče prve stopnje pa je tudi ugotovilo, da težka finančna situacija ni razlog za ugovor, je moralo pritožbeno sodišče dolžnikovo pritožbo, v kateri ponovno izpostavlja svojo socialno ogroženost, zavrniti in potrditi sklep sodišča prve stopnje. Ob uradnem preizkusu sklepa sodišča prve stopnje pritožbeno sodišče absolutno bistvenih kršitev določb izvršilnega postopka ni našlo (ZIZ člen 55/II).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSC sklep I Ip 111/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-06-16

občasne dajatve - preživnina - predhodna odredba - pogoji - zavarovanje nezapadlih občasnih dajatev

Iz navedb upnice in dolžnikovega ugovora izhaja, da je bil dolžnik v zamudi s plačilom, zato je izdaja predhodne odredbe utemeljena.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je delno ugodilo dolžnikovemu ugovoru in sklep o izvršbi delno razveljavilo za dne 11. 1. 2011 plačanih 682,72 EUR in v tem delu izvršbo ustavilo, v ostalem delu pa je ugovor zavrnilo in nadaljevalo izvršbo.

Dolžnik se je zoper sklep pravočasno pritožil in v pritožbi navaja, da je plačal vso preživnino, vključno s tekočim mesecem januarja 2011, zato je podatek, ki ga je podala upnica, zavajajoč. Sodišču predlaga, da pridobi bančne izpiske iz osebnega računa upnice iz katerih bo razvidno, da so bile preživnine poravnane. Predlaga, da se sklep o izvršbi v celoti razveljavi.

Upnica je vložila odgovor na pritožbo v katerem predlaga, da se dolžniku odteguje preživnina od plače, saj jo je dolžnik neredno poravnaval.

Upnica je vložila predlog za izvršbo in za zavarovanje z predhodno odredbo na podlagi pravnomočne sodbe Okrožnega sodišča v Celju P 1239/2009 in sicer za izterjavo zapadlih zneskov preživnine, 2 x po 170,68 EUR in zaradi zavarovanja za čas od 1. 1. 2011 do 31. 12. 2011. Sodišče je s sklepom z dne 5. 1. 2011 predlagano izvršbo  dovolilo, zoper ta sklep pa je dolžnik ugovarjal. Navedel je, da v mesecu novembru in decembru preživnine ni mogel pravočasno poravnati, sedaj pa jo je poravnal tudi za tekoči mesec. Predlaga umik sklepa o izvršbi.

Upnica je v odgovoru na ugovor navedla, da je dolžnik zapadlo preživnino poravnal, vendar z zamudo. Predlaga, da se mu preživnina redno odteguje od  plače.

Sodišče prve stopnje je pravilno odločilo, da se ugovoru delno ugodi za plačani znesek,  pravilno pa je štelo, da v preostalem delu ugovor ni utemeljen in da se dolžniku mesečne preživnine še vedno odtegujejo od njegove plače. Iz navedb upnice in dolžnikovega ugovora  izhaja, da je bil dolžnik v zamudi s plačilom, zato je izdaja  predhodne odredbe utemeljena. Upnica je utemeljeno predlagala zavarovanje nezapadle občasne dajatve, preživnine za mladoletna otroka, saj se izvršba za te terjatve v skladu z določbo 106. člena ZIZ opravlja brez vsakokratnega upnikovega predloga. Ob ugotovljeni dolžnikovi zamudi je torej utemeljeno zavarovanje nezapadle občasne dajatve s predhodno odredbo. Sodišče je v tem delu pravilno uporabilo določbo 259. člena ZIZ. Pritožba tako ni utemeljena, zato jo je bilo potrebno zavrniti. Ob uradnem preizkusu sklepa sodišča prve stopnje pritožbeno sodišče absolutno bistvenih kršitev določb pravdnega postopka ni našlo (ZIZ člen 55/II).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSC sklep I Ip 164/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-06-29

izvršilni stroški - zahteva upnika za povrnitev stroškov

Niti sodišče prve stopnje niti pritožbeno sodišče nima zakonskih pooblastil, da bi zaradi socialnih razlogov na strani dolžnika lahko štelo za umaknjeno zahtevo upnika za odmero nadaljnjih izvršilnih stroškov.

Pritožba dolžnice se kot neutemeljena zavrne in se sklep sodišča prve stopnje potrdi.

Upnica sama trpi stroške odgovora na pritožbo.

Sodišče prve stopnje je s sklepom z dne 19. 10. 2010 odločilo, da mora dolžnica upnici v 8 dneh povrniti 116,72 EUR nadaljnjih izvršilnih stroškov, v primeru zamudnega plačila skupaj s pripadki.

Dolžnica je v pritožbi zoper navedeni sklep navajala, da prosi sodišče za umik plačila izvršilnih stroškov, saj se je z upnico dogovorila, da bo pričela z odplačevanjem dolga. V dogovoru z upnico je 25. 10. 2010 poslala dokazila o slabem finančnem stanju dolžnice.

Upnica je na pritožbene trditve dolžnice odgovorila, da so te neutemeljene. Upnica se je z dolžnico dogovorila o obročnem odplačevanju, vendar dolžnica do danes ni poravnala nobenega obroka. Upnica je zato predlagala, da dolžnica začne z odplačevanjem, sama pa vztrajala pri izterjavi celotnega dolga. Upnica je v zvezi z vloženim odgovorom na pritožbo priglasila stroške sestave le-tega in predlagala, da se ti stroški naložijo v plačilo dolžnici.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom upnici odmerilo nadaljnje izvršilne stroške v znesku 116,72 EUR in te naložilo v povrnitev dolžnici. Ob dejstvu, da je upnica priglasila in zahtevala povrnitev nadaljnjih izvršilnih stroškov in da je sodišče ugotovilo, da so v odmerjeni višini ti stroški bili upnici potrebni za izvršbo, je takšna odločitev sodišča prve stopnje v skladu z določbo petega odstavka 38. člena ZIZ, ki določa, da mora dolžnik upniku na njegovo zahtevo povrniti stroške, ki so bili potrebni za izvršbo. Niti sodišče prve stopnje, niti pritožbeno sodišče nima zakonskih pooblastil, da bi zaradi socialnih razlogov na strani dolžnika lahko štelo za umaknjeno zahtevo upnika za odmero nadaljnjih izvršilnih stroškov. Izjavo o umiku zahteve za odmero nadaljnjih izvršilnih stroškov oziroma izjavo o delnem ali popolnem umiku predloga za izvršbo lahko poda le upnik, česar pa v predmetnem postopku ni storil. Zato pa so dolžničine pritožbene trditve in predlogi v zvezi z izpodbijanim sklepom pravno neupoštevni in jim pritožbeno sodišče ne more slediti. Pritožbo dolžnice je zato bilo potrebno zavrniti in sklep sodišča prve stopnje potrditi (2. točka 365. člena ZPP v zvezi s členom 15 ZIZ).

ZPP v členu 366, ki se glede na določbo člena 15 ZIZ uporablja tudi v izvršilnih postopkih, odgovora na pritožbo zoper sklep ne predvideva. Tudi sicer pa navedbe upnice v pritožbi niso z ničemer doprinesle k odločitvi o pritožbi, tako da stroški sestave odgovora na pritožbo ne predstavljajo za izvršbo potrebnih stroškov, do povračila katerih bi upnica bila upravičena (čl. 38/V ZIZ). Zato je glede teh priglašenih pritožbenih stroškov pritožbeno sodišče odločilo, da jih trpi upnica sama.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSM sklep I Cp 1193/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-09-13

predlog za obročno plačilo sodne takse - nastanek taksne obveznosti - prepozen predlog

V obravnavanem primeru  je bila tožba vložena dne 4. 5. 2011. Tožnik pa je predlog za obročno plačilo sodne takse vložil dne 27. 5. 2011, torej prepozno in zato je odločitev prvostopnega sodišča pravilna. V kolikor bi tožnik želel obročno plačati sodno takso, bi moral to predlagati hkrati z vložitvijo tožbe. Ker tega ob vložitvi tožbe ni predlagal, sodišče prve stopnje za nazaj ne more naložiti obročnega plačila sodne takse, zato je pravilno njegov predlog kot prepozen zavrglo.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je s sklepom  z dne  9. 6. 2011 zavrglo predlog tožnika za obročno plačilo sodne takse.

2. Zoper citirani sklep se pritožuje tožnik po svojem pooblaščencu zaradi zmotne uporabe materialnega prava (določilo 338. člena Zakona o pravdnem postopku, v nadaljevanju ZPP).  Tožnik se ne strinja, da je bil njegov predlog za obročno plačilo sodne takse podan prepozno. Meni, da taksna obveznosti nastane šele, ko je sodišče tožniku poslalo plačilni nalog za plačilo sodne takse in ne že z vložitvijo tožbe. Sodišču druge stopnje predlaga razveljavitev sklepa sodišča prve stopnje in vrnitev zadeve v nov postopek.

4. V skladu z določilom 366. člena ZPP  je sodišče druge stopnje s smiselno uporabo 350. člena ZPP preizkusilo odločitev sodišča prve stopnje v okviru pritožbenih razlogov in uradnega preizkusa.

5. Po določbi 5. člena Zakona o sodnih taksah (v nadaljevanju ZST-1) je potrebno takso plačati takrat, ko nastane taksna obveznost. Ta pa po določbi 1. točke drugega odstavka 5. člena ZST-1 nastane ob vložitvi predloga za začetek postopka, v obravnavanem primeru torej ob vložitvi tožbe. Po prvem odstavku 13. člena ZST-1 učinkuje sklep o oprostitvi oziroma obročnem plačilu sodnih taks od dne, ko je pri sodišču vložen predlog za oprostitev oziroma obročno plačevanje in velja za takse za vse vloge in dejanja, za katera je nastala taksna obveznost tega dne ali pozneje.

6. V obravnavanem primeru  je bila tožba vložena dne 4. 5. 2011. Tožnik pa je predlog za obročno plačilo sodne takse vložil dne 27. 5. 2011, torej prepozno in zato je odločitev prvostopnega sodišča pravilna. V kolikor bi tožnik želel obročno plačati sodno takso, bi moral to predlagati hkrati z vložitvijo tožbe. Ker tega ob vložitvi tožbe ni predlagal, sodišče prve stopnje za nazaj ne more naložiti obročnega plačila sodne takse, zato je pravilno njegov predlog kot prepozen zavrglo.

7. Glede na navedeno je sodišče druge stopnje zavrnilo pritožbo kot neutemeljeno in potrdilo sklep sodišča prve stopnje (2. točka 365. člena ZPP  v zvezi s tretjim odstavkom 1. člena ZST-1).

8. Odločitev o stroških pritožbenega postopka je odpadla, ker jih tožnik ni priglasil.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSM sklep I Ip 917/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-09-21

Proti odločitvi pritožbenega sodišča, ki je pravnomočna, pa pritožba kot redno pravno sredstvo ni dopustna.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je s sklepom In 570/2008 z dne 1. 7. 2011 zavrglo pritožbo in revizijo zoper sklep Višjega sodišča v Mariboru I Ip 429/2011 z dne 14.4.2011.

2. Proti navedenemu sklepu se je pritožil dolžnik. Vztraja pri navedbah, ki jih je navedel v „pritožbi - reviziji“ z dne 22. 6. 2011. Navaja, da mora dejanski kupec krave A. A. sodišču pokazati pogodbo, kako je kupil kravo in kako je bil dolg poravnan. Smiselno predlaga, da sodišče ugodi njegovi pritožbi in izvršbo ustavi oziroma obnovi postopek.

4. Sodišče druge stopnje je izpodbijani sklep preizkusilo v okviru pritožbenih razlogov in razlogov, na katere je dolžno paziti po uradni dolžnosti po 350. členu Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) in v zvezi z določbo 15. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju (v nadaljevanju ZIZ).

5. Sodišče prve stopnje je pravilno zavrglo „pritožbo in revizijo“ dolžnika zoper sklep Višjega sodišča v Mariboru, saj je svojo pravico do pritožbe že izkoristil, s tem ko se je pritožil zoper sklep sodišča prve stopnje, ki je odločalo o njegovem ugovoru, njegova pritožba zoper ta sklep pa je bila s sklepom pritožbenega sodišča zavrnjena. Proti odločitvi pritožbenega sodišča, ki je pravnomočna, pa pritožba kot redno pravno sredstvo ni dopustna. Glede izrednih pravnih sredstev pa 10. člen ZIZ določa, da zoper pravnomočno odločbo, izdano v postopku izvršbe in zavarovanja, revizija ni dovoljena, prav tako pa v konkretnem izvršilnem postopku ni dovoljena obnova postopka, za kar se v pritožbi zavzema dolžnik. Obnova postopka v izvršbi je v skladu s 63. členom ZIZ dovoljena pod določenimi pogoji le v postopku izvršbe na podlagi verodostojne listine in pri nasprotni izvršbi (peti odstavek 68. člena ZIZ).

6. Vsled navedenega je sodišče druge stopnje, ker ni ugotovilo kršitev, na katere pazi po uradni dolžnosti, pritožbo zavrnilo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje (2. točka 365. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ).

Zakon o izvršbi in zavarovanju (1998) - ZIZ  - člen 10, 63, 68, 68/5

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSM sklep I Ip 723/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-09-20

izvršilni stroški - socialna ogroženost dolžnika

Samo sklicevanje in dokazovanje slabega finančnega in zdravstvenega stanja na odmero izvršilnih stroškov ne vpliva, saj obveznost plačila stroškov izhaja že iz predloga za izvršbo in pravnomočnega sklepa o izvršbi, v katerem je upnik posebej navedel, da zahteva povrnitev vseh izvršilnih stroškov.

Pritožba se zavrne in se potrdita sklepa sodišča prve stopnje.

Upnik sam nosi svoje stroške postopka s pritožbo.

1. Sodišče prve stopnje je s sklepom z dne 10. 2. 2009 in z dne 4. 10. 2010 odločilo o nadaljnjih izvršilnih stroških upnika in jih naložilo v plačilo dolžniku.

2. Zoper citirana sklepa je dolžnik vložil laično pritožbo. Navaja, da je brezposeln in nima nobenih premičnin oziroma nepremičnin ter se zaradi socialne in finančne ogroženosti komaj preživlja iz meseca v mesec. Zavzema se za razveljavitev izpodbijanega sklepa.

4. V skladu z določilom 366. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP ) v zvezi s 15. členom Zakona o izvršbi in zavarovanju (v nadaljevanju ZIZ) je sodišče druge stopnje s smiselno uporabo 350. člena ZPP preizkusilo odločitev sodišča prve stopnje v okviru pritožbenih razlogov in uradnega preizkusa.

5. Po pregledu zadeve sodišče druge stopnje ugotavlja, da dolžnik priznane izvršilne stroške po temelju in višini ne graja. Samo sklicevanje in dokazovanje slabega finančnega in zdravstvenega stanja namreč na odmero izvršilnih stroškov ne vpliva, saj obveznost plačila stroškov izhaja že iz predloga za izvršbo in pravnomočnega sklepa o izvršbi, v katerem je upnik posebej navedel, da zahteva povrnitev vseh izvršilnih stroškov. Dolžnik bi lahko za svoje stroške vložil vlogo za odobritev brezplačne pravne pomoči, ki pa mu ne bi nudila tudi kritja stroškov nasprotne stranke, v tem primeru upnika. Stroške upnika bo tako moral poravnati ne glede na socialni položaj, prav tako terjatev, ki je predmet tega izvršilnega postopka. Zakon o izvršbi in zavarovanju namreč ne daje sodišču možnosti, da bi v primeru obstoja socialnih razlogov dolžniku omogočilo odpis ali obročno odplačevanje dolga. Dolžnik se lahko z upnico dogovori za obročno odplačilo dolga ali odpust dolga, v kolikor bo upnica na to pristala, saj so taki dogovori izključno v dispoziciji strank.

6. Glede na navedeno je pritožbeno sodišče v skladu z določbo 2. točke 365. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ kot neutemeljeno dolžnikovo pritožbo zavrnilo in izpodbijani sklep sodišča prve stopnje potrdilo.

7. Odločitev o stroških postopka s pritožbo je odpadla, ker jih dolžnik ni priglasil.

8. Upnik sam nosi stroške odgovora na pritožbo, ker z navedbami v odgovoru ni pripomogel k rešitvi zadeve na pritožbeni stopnji in sodišče druge stopnje te stroške v smislu 155. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ ocenjuje kot nepotrebne.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSM sodba I Cp 98/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-07-06

CIVILNO PROCESNO PRAVO - ODŠKODNINSKO PRAVO

Tožnikoma je pravno priznana nepremoženjska škoda dokazano nastajala že v letu 2005, za katero je bil znan tudi povzročitelj in odgovorna oseba, od katere bi že takrat lahko zahtevala odškodnino. V skladu z določbo prvega odstavka 336. člena OZ je najkasneje v letu 2005 začelo teči zastaranje. Na začetek teka zastaranja ne vpliva dejstvo, da je škoda nastajala in se povečevala tudi v naslednjih letih. Do vložitve tožbe 19. 2. 2010 je potekel triletni zastaralni rok iz prvega odstavka 352. člena OZ.

Pritožbi se ugodi in se sodba sodišča prve stopnje v izpodbijanem obsodilnem in stroškovnem delu spremeni tako, da se tožbeni zahtevek, ki se glasi:

„Tožena stranka je dolžna plačati prvotožeči stranki znesek 2.500,00 (dva tisoč petsto 00/100) EUR in drugotožeči stranki znesek 2.500,00 (dva tisoč petsto 00/100) EUR, skupaj znesek 5.000,00 (pet tisoč 00/100) EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od dne 28. 8. 2009 dalje do plačila in jima povrniti pravdne stroške v znesku 834,00 (osemsto štiriintrideset 00/100) EUR v roku 15 dni od vročitve sodbe, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od prvega dne po preteku paricijskega roka dalje do plačila“, zavrne.

Tožeča stranka je dolžna toženi stranki nerazdelno povrniti 847,15 (osemsto sedeminštirideset 15/100) EUR pravdnih stroškov, v 15 dneh od vročitve sodbe sodišča druge stopnje, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi od zapadlosti do plačila.

OZ člen 133, 133/3, 336, 336/1, 352, 352/1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSM sklep I Cp 297/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-07-20

aktivna in pasivna legitimacija - zaznamba spora - upravljanje sklada kmetijskih zemljišč in gozdov republike slovenije

Sklad ni lastnik nepremičnin, glede katerih se zahteva zaznamba spora in z ZKSZ Republika Slovenija na Sklad ni prenesla upravičenj, ki bi z vidika materialnega prava (upravičenj, ki izhajajo iz lastninske pravice) utemeljevala tožbeni zahtevek zoper Sklad.

I. Pritožba se zavrne in potrdi sklep sodišča prve stopnje v I.2. tč. Izreka.

II. Dovoli se izbris zaznambe zavrnitve vpisa.

III. Predlagateljica krije sama svoje stroške pritožbenega postopka.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSM sklep I Cp 604/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-07-20

stroški odvetnika - DDV - potrdilo o vpisu v register davčnih zavezancev - vpogled v register davčnih zavezancev, ki je javna knjiga

Sodna praksa je že zdavnaj zavzela stališče, da v takšnem primeru lahko sodišče samo vpogleda v register davčnih zavezancev, ki je javna knjiga.

Pritožbi se ugodi in se izpodbijani del sklepa sodišča prve stopnje (2. točka izreka) spremeni tako, da je tožeča stranka namesto na prvi stopnji prisojenih pravdnih stroškov v znesku 298,00 EUR dolžna toženi stranki povrniti pravdne stroške v znesku 357,60 (tristo sedeminpetdeset 60/100) EUR.

ZPP člen 358, 358/1, 365, 365-3, 366, 366/1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSM sklep I Cp 764/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-08-16

škoda od divjadi na javnih cestah - odgovornost upravljalca lovišča

Po določbi četrtega odstavka 54. člena Zakona o divjadi in lovstvu (v nadaljevanju ZDLov-1) je za škodo od divjadi na javnih cestah (delovna površina – 10. člen ZDLov-1) uzakonjena krivdna odgovornost upravljalca lovišča.

I. Pritožba se zavrne in potrdi sodba sodišča prve stopnje.

II. Tožeča stranka krije sama svoje pritožbene stroške.

ZPP člen 339, 339/2, 350, 350/2, 458, 458/1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSM sklep I Cp 851/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-07-05

zavrženje pritožbe - pooblastilo v fotokopiji - originalno pooblastilo v spisu

Pritrditi je pritožbi, da je to pooblastilo, priloženo k  navedenima predlogoma (priloga pod B3), originalno pooblastilo in da je torej ob prvem pravdnem dejanju, to je ob vložitvi zgoraj navedenih vlog (vseh istočasno z dne 30. 3. 2011) bilo predloženo originalno pooblastilo z lastnoročnim podpisom tožene stranke.

Pritožbi se ugodi in se sklep sodišča prve stopnje v izpodbijanem delu (točka 3 izreka) razveljavi.

Tožeča stranka trpi sama svoje stroške odgovora na pritožbo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.