TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSL sklep I Cp 2315/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2012-02-01

Zapuščinskega postopka, ki je končan s pravnomočnim sklepom o dedovanju, ni mogoče obnoviti, pač pa lahko stranke, če so dani pogoji za obnovo postopka po določbah ZPP, uveljavljajo svoje pravice v pravdi. Prizadeta stranka, kateri z morebitnim nezakonitim zastopanjem ni bila dana možnost obravnavanja v zapuščinskem postopku (ali če so podani drugi obnovitveni predlogi), lahko torej s tožbo v pravdi uveljavlja svoje pravice oziroma doseže korekcijo odločitve zapuščinskega sodišča.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Okrajno sodišče v Ljubljani je v zapuščinski zadevi po pok. R.A. s sklepom z dne 23. 05. 2011 zavrglo (dne 10. 04. 2011 vložen) predlog R.G. in M.K. za obnovo zapuščinskega postopka.

2. Zoper omenjeni sklep sta se pravočasno pritožili R.G. in M.K.. V pritožbi navajata, da se ne strinjata z zapuščinskim postopkom in sklepom ID 683/2007, po katerem zapuščina pokojne matere pride v last RS. Pritožnica M.K. naj bi mesec dni po očetovi smrti doživela hudo možgansko kap in po 14 letih od tega še vedno čuti posledice, zaradi česar sta se s sestro odločili, da pustita po materini smrti vse zapuščinske zadeve začasno mirovati. Ker imajo upravne enote vse podatke o družinskih članih, nista pričakovali, da ju lahko „izbrišejo“ kot dedinji po pokojni materi. Sodnica, ki je v predmetni zadevi izdala sklep o dedovanju, je izdala tudi dodatni sklep ID 76/99 po pokojnem očetu I.A., pri čemer je v drugi točki omenilo zapustnikovo vdovo in hčerki (pritožnici).

4. Sodišče prve stopnje je v izpodbijanem sklepu pravilno navedlo, da obnova zapuščinskega postopka ni dopustna. Zapuščinskega postopka, ki je končan s pravnomočnim sklepom o dedovanju, ni mogoče obnoviti, pač pa lahko stranke, če so dani pogoji za obnovo postopka po določbah ZPP, uveljavljajo svoje pravice v pravdi. Prizadeta stranka, kateri z morebitnim nezakonitim zastopanjem ni bila dana možnost obravnavanja v zapuščinskem postopku (ali če so podani drugi obnovitveni predlogi), lahko torej s tožbo v pravdi uveljavlja svoje pravice oziroma doseže korekcijo odločitve zapuščinskega sodišča (224. člen Zakona o dedovanju, Ur. list SRS 15/76 s kasnejšimi spremembami; ZD). Na pritožbene navedbe, s katerimi pritožnici izražata nezadovoljstvo nad osnovno odločitvijo sprejeto v tem zapuščinskem postopku, pa pritožbeno sodišče ni odgovarjalo, saj je sklep o dedovanju z dne 29. 10. 2009 (s katerim je bila zapuščina izročena Republiki Sloveniji) pravnomočen (in ne more biti več stvar pritožbenega preizkusa).

5. Ker razlogi, na katere se sklicuje pritožba, niso utemeljeni in ker niso podani razlogi, na katere pazi po uradni dolžnosti (v okviru 2. odstavka 350. člena ZPP v zvezi s 163. členom ZD), je pritožbeno sodišče v skladu z določbo 2. točke 365. člena ZPP (v zvezi s 163. členom ZD) pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSK sklep CDn 8000000172/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2012-01-10

vpis v zemljiško knjigo na delu nepremičnine - zaznamba spora

Po določbi 11. člena ZZK-1 se v zemljiško knjigo vpisujejo nepremičnine, ki so lahko samostojen predmet stvarnih pravic. Del nepremičnine ne more biti samostojen predmet stvarnih pravic, zato tudi niso možni vpisi v zemljiški knjigi na delu nepremičnine. Tudi po določbi tretjega odstavka 79. člena ZZK-1, ki ureja zaznambo spora, mora biti nepremičnina v predlogu označena z identifikacijskim znakom, s katerim je vpisana v zemljiški knjigi. Zato je prvostopno sodišče pravilno zaznamovalo spor na celi nepremičnini, saj tudi iz priloženega potrdila pristojnega sodišča o vložitvi tožbe izhaja, da se tožbeni zahtevek nanaša na ugotovitev lastninske pravice pri delu parcele št. 4024/3 k.o. O., za katerega je šele rezervirana parc. št. 4024/11 k.o. O.

Pritožba se zavrne in potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje ugovoru ugodilo in sklep o vpisu spremenilo tako, da je vpis zaznambe spora o pridobitvi lastninske pravice na parceli št. 4024/3 k.o. O. dovolilo na celotni nepremičnini s parc. št. 4024/3 k.o. O., kjer je vknjižena lastninska pravica G.B. v deležu 1/2 in deležu 9/18.

Zoper sklep se pritožuje nasprotna udeleženka. Navaja, da se tožba nanaša na južni del parcele št. 4024/3 k.o. O., zato sodišče ni ravnalo prav, ker je dovolilo vpis v zemljiško knjigo na celotnem delu parcele. Vpis kot ga je dovolilo sodišče z novim sklepom je zavajajoč in neskladen s tožbenim zahtevkom.

Pritožba že sama navaja, da se vodi pravda za ugotovitev lastninske pravice na delu nepremičnine s parc. št. 4024/3 k.o. O. Po določbi 11. člena Zakona o zemljiški knjigi (ZZK-1) se v zemljiško knjigo vpisujejo nepremičnine, ki so lahko samostojen predmet stvarnih pravic. Del nepremičnine ne more biti samostojen predmet stvarnih pravic, zato tudi niso možni vpisi v zemljiški knjigi na delu nepremičnine. Tudi po določbi tretjega odstavka 79. člena ZZK-1, ki ureja zaznambo spora, mora biti nepremičnina v predlogu označena z identifikacijskim znakom, s katerim je vpisana v zemljiški knjigi. Zato je prvostopno sodišče pravilno zaznamovalo spor na celi nepremičnini, saj tudi iz priloženega potrdila pristojnega sodišča o vložitvi tožbe izhaja, da se tožbeni zahtevek nanaša na ugotovitev lastninske pravice pri delu parcele št. 4024/3 k.o. O., za katerega je šele rezervirana parc. št. 4024/11 k.o. O.

Iz navedenih razlogov je pritožbeno sodišče neutemeljeno pritožbo zavrnilo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje (2. točka drugega odstavka 161. člena ZZK-1).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSK sklep CDn 35/2012
Sodna praksa višjih sodišč, 2012-02-21

ZEMLJIŠKA KNJIGA - CIVILNO PROCESNO PRAVO

odločanje zemljiškoknjižnega sodišča v okviru predloga

Sodišče prve stopnje je v izpodbijanem sklepu ugotovilo, da je predlagatelj zemljiškoknjižni predlog vložil izključno zaradi vknjižbe lastninske pravice pri nepremičnini, posameznem delu stavbe št. 8 v stavbi k.o. V. Te ugotovitve pritožba ne izpodbija. Torej sodišče prve stopnje ni imelo podlage za odločanje o nečem, kar ni bilo predmet predloga, saj sodišča odločajo v okviru zahtevkov oz. predlogov.

Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje ugovor predlagatelja zavrnilo in potrdilo izpodbijani sklep o vpisu (Dn št. 1 z dne 11.7.2011), s katerim je bil pri osnovnem pravnem položaju nepremičnine - posamezni del št. 8 v stavbi k.o. V. dovoljen vpis lastninske pravice do 1/1 na ime predlagatelja.

Zoper navedeni sklep se pritožuje predlagatelj. Navaja, da ne izpodbija sklepa v delu, kjer je odločeno o vknjižbi lastninske pravice na stanovanjskem delu in skupnih delih stavbe. Pritožuje se zato, ker s sklepom ni bilo odločeno o vknjižbi lastninske pravice na funkcionalnih zemljiščih (dvorišče, parkirišče, garaže), ki pripadajo stavbi na naslovu K., in ki so predmet vseh dosedanjih kupoprodajnih pogodb za predmetno stanovanje, ki jih v nadaljevanju pritožbe povzema. Navaja, da sta parceli št. 2429/3 in 2429/15 k.o. V. po svojem namenu funkcionalni zemljišči, ki ipso iure pripada stavbi na naslovu K. ter sta posledično skupni del stavbe. Pritožnik in ostali stanovalci so več kot 30 let uporabljali ta zemljišča brez kakršnihkoli zapletov, saj sta vedno pripadala stavbi in se je lastninska pravica na teh zemljiščih brez pravne podlage, samovoljno in brez soglasja etažnih lastnikov stavbe k.o. V. prenesla na Mestno občino. Predlaga, da se pomanjkljivi sklep z dne 11.7.2011 dopolni tako, da se odloči tudi o vknjižbi funkcionalnega zemljišča, ki pripada predmetni stanovanjski enoti na naslovu K.

Sodišče prve stopnje je v izpodbijanem sklepu ugotovilo, da je predlagatelj zemljiškoknjižni predlog vložil izključno zaradi vknjižbe lastninske pravice pri nepremičnini posameznem delu stavbe št. 8 v stavbi k.o. V. Te ugotovitve pritožba ne izpodbija. Torej sodišče prve stopnje ni imelo podlage za odločanje o nečem, kar ni bilo predmet predloga, saj sodišča odločajo v okviru zahtevkov oz. predlogov (120. člen Zakona o zemljiški knjigi (v nadaljevanju: ZZK-1) v zvezi s 37. členom Zakona o nepravdnem postopku (v nadaljevanju: ZNP) v zvezi s prvim odstavkom 2. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju: ZPP)). Glede na navedeno je izpodbijana odločitev sodišča prve stopnje pravilna, zato je pritožbeno sodišče na podlagi 2. točke drugega odstavka 161. člena ZZK-1 neutemeljeno pritožbo zavrnilo in potrdilo izpodbijani sklep.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSK sklep CDn 8000000161/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2012-01-10

Pritožnik kot dedič ima položaj osebe, proti kateri je bil dovoljen vpis. Pritožba utemeljeno opozarja na določbo tretjega odstavka 132. člena ZZK-1, po kateri pridobi oseba, proti kateri je bil dovoljen vpis, status udeleženca z izdajo sklepa, s katerim je bil dovoljen vpis in to tudi v primeru, če svoje udeležbe ni pravočasno priglasil.

Pritožbi se ugodi, izpodbijani sklep se razveljavi, zadeva pa vrne zemljiškoknjižnemu sodniku v ponovno odločanje o vpisu.

1. Z izpodbijanim sklepom je je Okrajno sodišče v Ljutomeru zavrglo ugovor udeleženca zoper sklep zemljiškoknjižne pomočnice, s katerim je bil dovoljena vknjižba lastninske pravice. Ker udeleženec svoje udeležbe v zemljiškoknjižnem postopku ni predhodno najavil, mu sodišče sklepa o vpisu ni bilo dolžno vročiti. Vlagatelj ugovora ni udeleženec postopka, zato je bilo treba njegov ugovor zavreči.

2. Zoper sklep se udeleženec pritožuje in navaja, da je sodišče svojo odločitev oprlo na 154. in 132. člen ZZK-1, ki sta bila z ZZK-1C razveljavljena. Nova določba 132. člena namreč določa, da oseba, v korist katere se predlaga vpis ali proti kateri se predlaga vpis in ki predhodno ni priglasila udeležbe, pridobi status udeleženca z izdajo sklepa o vpisu. Pritožnik je zakonec pokojne in spada v krog nujnih dedičev, zato ga je treba šteti kot osebo, proti kateri je bil dovoljen vpis in ima zato položaj udeleženca. Ker je odločitev sodišča prve stopnje napačna, predlaga razveljavitev sklepa in vrnitev zadeve v ponovno odločanje.

4. Priloge, ki jih je pritožnik priložil ugovoru, izkazujejo, da je dedič po pok. M.B., ki je v zemljiški knjigi vpisana kot lastnica pri osnovnem položaju parcel, ki so predmet izpodbijanega vpisa. Kot dedič ima torej položaj osebe, proti kateri je bil dovoljen vpis. Pritožba utemeljeno opozarja na določbo tretjega odstavka 132. člena zakona o zemljiški knjigi (ZZK-1), po kateri pridobi oseba, proti kateri je bil dovoljen vpis, status udeleženca z izdajo sklepa, s katerim je bil dovoljen vpis in to tudi v primeru, če svoje udeležbe ni pravočasno priglasil. Izpodbijana odločitev je torej napačna, zato je pritožbeno sodišče pritožbi ugodilo, sklep razveljavilo, zadevo pa vrnilo v ponovno odločanje o vpisu (5. točka drugega odstavka 161. člena ZZK-1).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSK sklep CDn 48/2012
Sodna praksa višjih sodišč, 2012-02-21

zaznamba sklepa o izvršbi - vknjižba hipoteke - odločanje po uradni dolžnosti

Pritožbene navedbe o delnem plačilu terjatve so za odločitev v tej zadevi, ko je sodišče odločalo le o zaznambi izvršbe in ob tem tudi vknjižilo hipoteko po uradni dolžnosti na podlagi pravnomočnega sklepa o izvršbi, neupoštevne.

Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje ugovor nasprotnega udeleženca S.A. zavrnilo in potrdilo sklep Okrajnega sodišča v Trebnjem Dn 1 z dne 10.11.2011, s katerim je sodišče prve stopnje dovolilo zaznambo izvršbe in vknjižbo hipoteke pri nepremičnini, posameznem delu št. 205 v stavbi k.o. K., za terjatev 238,56 EUR z obrestmi v korist imetnika P. d.o.o.

Zoper navedeni sklep se v obsežni pritožbi pritožuje nasprotni udeleženec in v njej navaja, da sodniki v izvršilnem postopku niso upoštevali njegovih argumentiranih dokazov, ki jih je predložil v pritožbah, in da tudi sodišči v zemljiškoknjižni zadevi nista preverjali elemente njegovih pritožb, še manj pa napake v izvršilnem postopku in je absolutno nedopustno, da se sodišči sklicujeta na šablonsko formalnost postopka. V izvršbi je odvetnik predlagatelja izvršbe naknadno navajal, da je terjatev 59,64 EUR in ne 238,56 EUR, kot so navajala izvršilna sodišča. Kljub tej spremembi terjatvenega dela sklepa o izvršbi z dne 21.9.2011, pa zemljiškoknjižna sodišča po neki uradni dolžnosti napadajo v zemljiški knjigi edino stanovanje pritožnika.

Pritožba s svojimi razlogi ne more omajati pravilnih razlogov sodišča prve stopnje, ki jih je za svojo odločitev to podalo v izpodbijanem sklepu in se pritožbeno sodišče v izogib ponavljanju v celoti sklicuje nanje. V obravnavani zadevi gre namreč za zaznambo sklepa o izvršbi po 86. členu Zakona o zemljiški knjigi (v nadaljevanju: ZZK-1), ki določa, da zemljiškoknjižno sodišče odloči po uradni dolžnosti o zaznambi sklepa o izvršbi, s katerim je izvršilno sodišče dovolilo izvršbo na nepremičnino na podlagi obvestila izvršilnega sodišča, ki mu mora biti priložen sklep o izvršbi. Po 88. členu ZZK-1 zemljiškoknjižno sodišče v takem primeru hkrati po uradni dolžnosti dovoli tudi vknjižbo hipoteke. V obravnavani zadevi je bila zoper dolžnika (udeleženca v tem postopku) dovoljena izvršba s sklepom, navedenim v izreku izpodbijanega sklepa, in sicer za znesek 238,56 EUR z obrestmi. Pri izvršbi na nepremičnino je prvo izvršilno dejanje zaznamba sklepa o izvršbi v zemljiški knjigi. Izpodbijani sklep je tako zgolj izvedbene narave. Pritožbene navedbe o delnem plačilu terjatve so za odločitev v tej zadevi, ko je sodišče odločalo le o zaznambi izvršbe in ob tem tudi vknjižilo hipoteko po uradni dolžnosti na podlagi pravnomočnega sklepa o izvršbi (88. člen ZZK-1), neupoštevne. Zato je pritožbeno sodišče na podlagi 2. točke drugega odstavka 161. člena ZZK-1 neutemeljeno pritožbo zavrnilo in potrdilo izpodbijani sklep.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSK sklep CDn 8000000182/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2012-01-24

Po določbi 7. odstavka 125. a člena ZZK-1 velja vloga za umaknjeno v primeru, da v osmih dneh od vročitve taksnega naloga taksa ni plačana.

Pritožba velja za umaknjeno in se pritožbeni postopek ustavi.

1. Z izpodbijanim sklepom je Okrajno sodišče v Lendavi po uradni dolžnosti pri nepremičninah, last pritožnika, na podlagi sklepa o izvršbi vpisalo hipoteko.

2. Zoper sklep je nasprotna udeleženka sicer vložila pritožbo, vendar kljub pozivu v roku ni plačala sodne takse.

4. Po določbi 7. odstavka 125. a člena Zakona o zemljiški knjigi (ZZK-1) velja v primeru, da v osmih dneh od vročitve taksnega naloga taksa ni plačana, vloga za umaknjeno. Iz podatkov spisa izhaja, da je bil taksni nalog vročen 7.12.2011 in da taksa 20.12.2011 še ni bila plačana. Zaradi umika pritožbe je zato pritožbeno sodišče postopek s pritožbo ustavilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSK sklep CDn 4/2012
Sodna praksa višjih sodišč, 2012-02-01

V zemljiški knjigi velja načelo pravnega prednika (9. člen ZZK-1) in so vpisi dovoljeni samo zoper osebo, proti kateri učinkuje listina, ki je podlaga za vpis. Sodba Okrajnega sodišča v Celju I P 1 se na Z.P. ne nanaša in zoper njega ne učinkuje. Vpis zato ni dovoljen.

Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

1. Z izpodbijanim sklepom je Okrajno sodišče v Celju zavrnilo ugovor predlagatelja in potrdilo sklep zemljiškoknjižne referentke, s katerim je bila zavrnjena vknjižba služnostne pravice, ker niso bili izpolnjeni pogoji za vpis po 148. členu Zakona o zemljiški knjigi. Odločba, ki naj bi bila podlaga vpisu, je namreč glasila zoper osebo, ki ni več vpisana kot zemljiškoknjižna lastnica. Poleg tega nepremičnini v listini nista označeni z enakim identifikacijskim znakom kot v zemljiški knjigi.

2. Zoper sklep se predlagatelj pritožuje. Navaja, da je sodišče bistveno kršilo določbe zakona, kar je povzročilo, da je sklep nezakonit. Ogorčen in razočaran je nad dejstvom, da sodišče ne sledi njegovim trditvam in da gre pri sklepu zgolj za formalno odločanje. Sodišče je opustilo dolžnost korektnega in objektivnega obravnavanja predloga v smeri, da se stori vse, da se služnost vpiše v zemljiško knjigo. Stvarna služnost se namreč ne nanaša na konkretne osebe, temveč se vpiše v korist gospodujoče nepremičnine in v breme služeče nepremičnine. Ponovno opozarja, da je bil vpis predlagan na podlagi pravnomočne sodbe na obstoječih parcelah. Predlogu bi zato moralo sodišče ugoditi.

4. Ker je v obravnavani zadevi zemljiškoknjižno sodišče o vpisu odločilo pred 1. majem 2011, je bilo potrebno na podlagi drugega odstavka 91. člena in drugega odstavka 92. člena Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zemljiški knjigi (ZZK-1) v tej zadevi uporabiti Zakon o zemljiški knjigi s pravili, ki so veljala pred spremembami (Uradni list RS, št. 58/03, 45/08 in 28/09).

5. Sodišče prve stopnje se pravilno sklicuje na določbo 148. člena ZZK-1, po kateri je vpis na podlagi sodne odločbe lahko dovoljen le proti osebi, na katero se odločba nanaša, ki je bila torej stranka postopka, v katerem je bila odločba izdana. Ni sporno, da je bila sodba izdana zoper J.P., v zemljiški knjigi pa je kot lastnik služeče nepremičnine vpisan Z.P. V zemljiški knjigi velja načelo pravnega prednika (9. člen ZZK-1) in so vpisi dovoljeni samo zoper osebo, proti kateri učinkuje listina, ki je podlaga za vpis. Sodba Okrajnega sodišča v Celju I P 1 se na Z.P. ne nanaša in zoper njega ne učinkuje. Vpis zato ni dovoljen in je že iz tega razloga odločitev sodišča prve stopnje pravilna. Vprašanje identifikacije parcel zato ni več odločilno.

6. Na podlagi povedanega je pritožbeno sodišče pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo izpodbijani sklep, hkrati pa dovolilo izbris zaznambe zavrnitve vpisa (2. točka tretjega odstavka 161. člena ZZK-1).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSK sklep CDn 8000000091/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2012-02-01

formalnost zemljiškoknjižnega postopka - utemeljenost zemljiškoknjižnega predloga - načelo pravnega prednika

Vpis je dovoljen le proti osebi, v korist katere je vknjižena pravica, glede katere se bo opravil vpis, če sodna odločba, na podlagi katere je vpis predlagan, učinkuje proti tej osebi. V obravnavani zadevi sodna odločba učinkuje le med strankami postopka, kar pa zemljiškoknjižna lastnika služeče nepremičnine nista bila. Pogoji za predlagani vpis zato niso izpolnjeni.

1. Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

2. Dovoli se izbris zaznambe nepravnomočnosti vpisa.

1. Z izpodbijanim sklepom je Okrajno sodišče v Ljubljani ugodilo ugovoru in sklep zemljiškoknjižne pomočnice spremenilo tako, da se vpis predlagane služnosti nujne poti na parc.št. 435/23 k.o. L. ne dovoli.

2. Zoper sklep se predlagatelja pritožujeta in navajata, da je zemljiškoknjižni postopek le formalen postopek, v katerem sodišče odloča na podlagi listin, ki jih določa zakon, med katere spadajo tudi pravnomočne sodne odločbe. Ne more pa se sodišče spuščati v presojo listin, temveč bi moralo predlogu ugoditi, ker izpolnjuje vse formalne predpostavke. Izrek sklepa se namreč ni nanašal na kakšno konkretno osebo. Stvarna služnost nastane z dnem pravnomočnosti sodne odločbe, morebitna kasnejša sprememba lastništva služeče parcele ne vpliva. Tudi po določbah ZPP odtujitev stvari med pravdo ni ovira za dokončanje postopka med istimi strankami. Ker J.P. o nepravdnem postopku nasprotnih udeležencev ni obvestil, jima je odgovoren za napake nepremičnine, tudi za obstoj nujne poti. Nasprotna udeleženca bi lahko od njega zahtevala odškodnino, v predmetnem postopku pa ne bi smela uspeti.

4. Ker je v obravnavani zadevi zemljiškoknjižno sodišče o vpisu odločilo pred 1. majem 2011, je bilo potrebno na podlagi drugega odstavka 91. člena in drugega odstavka 92. člena Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zemljiški knjigi (ZZK-1) v tej zadevi uporabiti Zakon o zemljiški knjigi s pravili, ki so veljala pred spremembami (Uradni list RS, št. 58/03, 45/08 in 28/09).

5. Prav zato, ker je zemljiškoknjižni postopek formalne narave, je odločitev sodišča prve stopnje pravilna. Zemljiškoknjižno sodišče mora namreč upoštevati načelo pravnega prednika (9. člen ZZK-1) kot eno od temeljnih načel zemljiškega prava. To načelo je konkretizirano v 150. členu ZZK-1. Vpis je namreč dovoljen le proti osebi, v korist katere je vknjižena pravica, glede katere se bo opravil vpis, če sodna odločba, na podlagi katere je vpis predlagan, učinkuje proti tej osebi. V obravnavani zadevi sodna odločba učinkuje le med strankami postopka, kar pa zemljiškoknjižna lastnika služeče nepremičnine nista bila. Pogoji za predlagani vpis zato niso izpolnjeni, kot je pravilno odločilo že sodišče prve stopnje. Na podlagi povedanega je pritožbeno sodišče pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo izpodbijani sklep, hkrati pa dovolilo izbris zaznambe nepravnomočnosti vpisa (2. točka 3. odstavka 161. člena ZZK-1).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSK sklep CDn 8000000080/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2012-02-01

Čeprav je bila pritožnica pri uveljavljanju svojega pravnega sredstva proti sklepu o vpisu uspešna in je bil sklep spremenjen, se neupravičeno zavzema za povrnitev stroškov ugovornega postopka. Šlo je za vpis po uradni dolžnosti, zato o uporabi načela krivde (in ne uspeha!) v smislu 5. odst. 35. člena ZNP kot izjeme splošnega pravila, v škodo druge udeleženke postopka – upnice Republike Slovenije ni mogoče govoriti.

Pritožba se zavrne in potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Zaznamba nepravnomočnosti sklepa o dovolitvi vpisa se izbriše.

Zemljiškoknjižna referentka je s sklepom z dne 30.03.2011 dovolila na podlagi sklepa Okrajnega sodišča v Ljubljani Z 1 v korist upnice Republike Slovenije vknjižbo hipoteke za zavarovanje njene denarne terjatve in zaznambo izvršljivosti terjatve pri lastninskem deležu N.S. na parc. št. 384/5 k.o. Š. Ta je proti sklepu vložila ugovor, kateremu je sodišče z izpodbijanim sklepom z dne 04.08.2011 ugodilo in sklep o vpisu delno spremenilo.

Proti sklepu o ugovoru se pritožuje N.S. po pooblaščencu, ker ji sodišče ni priznalo stroškov ugovora, čeprav je v ugovornem postopku uspela. Meni, da bi ji sodišče moralo te stroške priznati na podlagi 35. člena ZNP, saj je bil predlagateljev predlog deloma neutemeljen in je torej nezakonito posegel v njeno sfero. Drugačna odločitev bi bila v nasprotju s sodno prakso.

Za odločitev o stroških zemljiškoknjižnega postopka je potrebno uporabiti 35. člen Zakona o nepravdnem postopku ( v zvezi s 120. čl. ZZK-1), ki primarno določa, da vsak udeleženec trpi svoje stroške, v nadaljnjih odstavkih pa so predvidene izjeme od tega pravila. Čeprav je bila pritožnica pri uveljavljanju svojega pravnega sredstva proti sklepu o vpisu uspešna in je bil sklep (v manjšem delu) spremenjen, se neupravičeno zavzema za povrnitev stroškov ugovornega postopka. V obravnavanem primeru je šlo za vpis po uradni dolžnosti na podlagi odločbe Okrajnega sodišča v Ljubljani, zato o uporabi načela krivde (in ne uspeha!) v smislu 5. odst. 35. člena ZNP kot izjeme od prej navedenega splošnega pravila, v škodo druge udeleženke postopka – upnice Republike Slovenije ni mogoče govoriti. V podobnih primerih je taka tudi sodna praksa (npr. VSL I Cp 722/2011) in ne nasprotna, kot trdi pritožba.

Pritožbeno sodišče je zato pritožbo zavrnilo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje, hkrati pa odredilo izbris zaznambe nepravnomočnosti vpisa, saj je bil vpis opravljen pred 01.05.2011 (2. tč. 3. odst. 161. člena ZZK-1 pred novelo ZZK-1C).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.