VSL sklep II Cp 513/2011
Sodna praksa višjih sodišč, 2011-08-10

stvarna služnost - vpis služnostne pravice na lastni stvari - pogoji za dovolitev vpisa v zemljiško knjigo

Predlagatelj z zemljiškoknjižnim predlogom zahteva, da se pri njemu lastni nepremičnini parc. št. 236 k. o. G. dovoli vpis služnosti hoje, vožnje in gona živine v njegovo korist. Predlagatelj torej s predlogom zahteva vpis služnosti na lastni stvari, kar pa že po splošnih načelih služnosti ni mogoče.

I. Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

II. Dovoli se izbris zaznambe zavrnitve vpisa.

1.Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom zavrnilo ugovor predlagatelja in potrdilo sklep svetovalke v pravosodju Dn. št. 16797/2010 z dne 8. 6. 2010, s katerim je slednja zavrnila predlog za vpis služnostne pravice hoje, vožnje in živinogona pri parc. št. 360 (pravilno 236) k. o. G..

2.Zoper ta sklep se po svojem pooblaščencu pravočasno pritožuje predlagatelj. Uveljavlja pritožbena razloga zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja ter zmotne uporabe materialnega prava. Pritožbenemu sodišču predlaga, da izpodbijani sklep spremeni tako, da predlogu za vknjižbo ugodi, podrejeno pa predlaga razveljavitev izpodbijanega sklepa. Priznava, da je predlog za vknjižbo delno pomanjkljiv, saj predlagatelj zaradi pravnega neznanja ni navedel služečih parcel. Vendar pa je kasneje v ugovoru predlog dopolnil in preciziral, in sicer je navedel, da je bila z menjalno pogodbo z dne 4. 2. 1931 dogovorjena služnostna pravica hoje, vožnje in živinogona v korist parc. št. 236 k. o. G. kot gospodujoče parcele in v breme parcel 235/1, 235/5, 235/6 in 235/7 k. o. G. kot služečih parcel. Lastnik gospodujoče parc. št. 236 k. o. G. je sedaj predlagatelj, lastniki navedenih služečih parcel pa so B.Z., M.Z. in J.B.. Tako ne drži, da je predlagatelj lastnik gospodujoče parcele in služečih parcel.

4.Sodišče prve stopnje je pravilno zaključilo, da v tej zadevi niso podani pogoji za dovolitev vpisa po 1. odst. 148. čl. Zakona o zemljiški knjigi (v nadaljevanju ZZK-1). Tako utemeljenost zahtevka za vpis ne izhaja iz listin - menjalne pogodbe z dne 4. 2. 1931 in odpisne izjave z dne 10. 8. 1931, na podlagi katerih predlagatelj zahteva vpis. S tem ni izpolnjen že prvi izmed v tem odstavku določenih pogojev, ki morajo biti hkrati podani za dovolitev vpisa. Predlagatelj namreč z zemljiškoknjižnim predlogom zahteva, da se pri njemu lastni nepremičnini parc. št. 236 k. o. G. dovoli vpis služnosti hoje, vožnje in gona živine v njegovo korist. Predlagatelj torej s predlogom zahteva vpis služnosti na lastni stvari, kar pa že po splošnih načelih služnosti ni mogoče. V odpisni izjavi, na podlagi katere predlagatelj zahteva vpis, pa V.Z. (takratni lastnik parc. št. 235/1 k. o. G.) dovoljuje vknjižbo služnostne pravice hoje, vožnje in živinogona iz novonastale parc. št. 236 k. o. G. čez parc. št. 235/1 k. o. G. na parc. št. 240 k. o. G. in obratno v korist vsakokratnega lastnika parc. št. 236 k. o. G.. Predlagatelj pa, kot že povedano, s predlogom ne zahteva vpisa v tej izjavi opisane služnostne pravice. V ugovoru zoper sklep, s katerim je svetovalka v pravosodju zavrnila obravnavani zemljiškoknjižni predlog, je predlagatelj res navedel vsebino v tej odpisni izjavi ustanovljene služnostne pravice, kot to poudarja v pritožbi. Vendar pa se o dovolitvi vpisa odloča na podlagi predloga, ki pa ga ni mogoče popravljati in dopolnjevati z ugovorom zoper sklep o njegovi zavrnitvi, kot to zmotno meni pritožba.

5.Glede na navedeno je pritožbeno sodišče pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje ter hkrati dovolilo izbris zaznambe zavrnitve vpisa (2. tč. 3. odst. 161. čl. ZZK-1).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.