VSK sodba PRp 163/2009
Sodna praksa višjih sodišč, 2009-06-04

zaslišanje obdolženca - vabilo na zaslišanje - dokazna ocena listin - javna listina - preizkus alkoholiziranosti

Obdolžencu je bilo vabilo na zaslišanje, ki je bilo določeno na dan 23. oktobra 2008, osebno vročeno, iz vsebine vabila pa je tudi razvidno, da je bil opozorjen v skladu z drugim odstavkom 115. čl. ZP-1, da bo sodišče sodbo izdalo brez obdolženčevega zaslišanja, če se vabilu ne bo odzval in svojega izostanka ne bo opravičil, ker sodišče ocenjuje, da za pravilno odločitev ni nujno, da bi bil obdolženi zaslišan. Sodišče je dne 30. septembra 2008 prejelo vrnjeno vabilo, ki je bilo vročeno obdolžencu, s pripisom, da obdolženi prosi za preložitev zaslišanja, ker da je njegov zagovornik bolan. Zagovornik, ki mu je bilo prav tako vročeno vabilo, sodišča o morebitnih razlogih za svoj izostanek ni obvestil. Glede na navedeno je bila odločitev sodišča prve stopnje, da zaradi neopravičene odsotnosti obdolženca sodbo izda brez njegovega zaslišanja na podlagi obdolžilnega predloga in dokazov, ki jih je predložil predlagatelj postopka, pravilna. Tudi, če nobena od navedenih listin ni bila podpisana s strani obdolženca, to ne pomeni, da so brez dokazne vrednosti.

Pritožba obdolženega C.G. se kot neutemeljena zavrne in   p o t r d i

Obdolženi mora kot stroške pritožbenega postopka plačati sodno takso.

Okrajno sodišče v Kopru je z izpodbijano sodbo razsodilo, da je obdolženi C.G. odgovoren za prekršek po določbi enajstega odstavka 132. čl. ZVCP-1. Na podlagi navedene zakonske določbe mu je sodišče prve stopnje ob uporabi šestega odstavka 26. čl. Zakona o prekrških (v nadaljevanju: ZP-1) izreklo globo 510,00 EUR, 10 kazenskih točk za prekršek, storjen z motornim vozilom B kategorije in prepoved vožnje motornih vozil B kategorije za čas enega meseca. Sklenilo je še, da mora obdolženec plačati za stroške postopka sodno takso, ki bo odmerjena po pravnomočnosti sodbe s posebnim plačilnim nalogom.

Proti takšni sodbi je pritožbo vložil obdolženčev zagovornik. Sodbo izpodbija v celoti, zaradi zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja, zaradi kršitve materialnih določb ZP-1 in ZVCP-1 ter zaradi bistvene kršitve določb postopka o prekršku, s predlogom pritožbenemu sodišču, da pritožbi ugodi in izpodbijano odločbo razveljavi ter zadevo vrne prvostopenjskemu sodišču v novo sojenje.

Višje sodišče je ob preizkusu izpodbijane sodbe, ki ga je opravilo v okviru pritožbenih navedb, ugotovilo, da je sodišče prve stopnje odločilna dejstva pravilno ugotovilo. Dokazno oceno je sprejelo v skladu z določbami 133. čl. ZP-1, kar pomeni, da je vestno pretehtalo vse dokaze in na podlagi takšne presoje sprejelo pravilne zaključke.

Najprej ne drži pritožbena trditev, da obdolženi ni prišel na zaslišanje, ker da ni bil pravilno vabljen, niti ni v vabilu opozorjen, da bo sodba izdana brez njegovega zaslišanja. Obdolžencu je bilo vabilo na zaslišanje, ki je bilo določeno na dan 23. oktobra 2008, osebno vročeno dne 24. septembra 2008 (glej vročilnico speto k listovni št. 10 spisa), iz vsebine vabila pa je tudi razvidno, da je  bil opozorjen v skladu z drugim odstavkom 115. čl. ZP-1, da bo sodišče sodbo izdalo brez obdolženčevega zaslišanja, če se vabilu ne bo odzval in svojega izostanka ne bo opravičil, ker sodišče ocenjuje, da za pravilno odločitev ni nujno, da bi bil obdolženi zaslišan. Sodišče je dne 30. septembra 2008 prejelo vrnjeno vabilo, ki je bilo vročeno obdolžencu, s pripisom, da obdolženi prosi za preložitev zaslišanja, ker da je njegov zagovornik bolan. Zagovornik, ki mu je bilo prav tako vročeno vabilo, sodišča o morebitnih razlogih za svoj izostanek ni obvestil. Glede na navedeno je bila odločitev sodišča prve stopnje, da zaradi neopravičene odsotnosti obdolženca sodbo izda brez njegovega zaslišanja na podlagi obdolžilnega predloga in dokazov, ki jih je predložil predlagatelj postopka, pravilna. Tudi višje sodišče se namreč strinja, da dajejo s strani predlagatelja postopka predloženi dokazi zadostno podlago za odločitev in da zaslišanje obdolženca ni nujno. Iz zapisnika o preizkusu alkoholiziranosti z alkotestom je namreč razvidno, da je bil obdolženi pod vplivom alkohola in da je podpis zapisnika odklonil. Zato je policist ravnal pravilno, ko je obdolžencu odredil strokovni pregled (priloga A3 spisa). Da je bil obdolžencu odrejen strokovni pregled, da bi se preverilo ali ima v organizmu več alkohola, kot je dovoljeno, je razvidno tudi iz odredbe  z dne 16.5.2007 (priloga A2) ter potrdila o začasnem odvzemu vozniškega dovoljenja  z istim datumom. Tudi iz slednjega je namreč razvidno, da je bilo obdolžencu začasno odvzeto vozniško dovoljenje prav zaradi odklonitve strokovnega pregleda. Ob takšnih listinskih dokazih višje sodišče zato ne dvomi v pravilnost zaključka sodišča prve stopnje, da je obdolženi storil očitani prekršek in je zanj tudi odgovoren.  Tudi, če nobena od navedenih listin ni bila podpisana s strani obdolženca, to ne pomeni, da so brez dokazne vrednosti. V skladu z določbo 80. čl. Zakona o splošnem upravnem postopku (ZUP) je namreč zapisnik, ki je sestavljen v skladu z določbami tega zakona, javna listina in kot tak dokaz o poteku in vsebini dejanja postopka in danih izjav, razen tistih delov zapisnika, h katerim bi obdolženi dal pripombo, da niso pravilno sestavljeni. Iz zapisnik o preizkusu alkoholiziranosti z alkotestom pa izhaja le, da obdolženi  zapisnika ni hotel podpisati. To pa je v skladu z določbo drugega odstavka 132. čl. ZVCP-1 razlog, da policist vozniku odredi bodisi preizkus z merilnikom alkohola v izdihanem zraku (etilometrom) ali strokovni pregled. Da obdolženi strokovnega pregleda ni opravil, pa ni nikakršnega dvoma.

Sicer pa se navedbe v pritožbi, ki se nanašajo na ugotovljeno dejansko stanje, ob odločanju o pritožbi ne upoštevajo, ker so nove. V skladu z določbo 3. odstavka 157. čl. ZP-1 mora namreč pritožnik pri uveljavljanju zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja na podlagi novih dejstev in dokazov  verjetno izkazati, da jih brez svoje krivde ni mogel uveljavljati v postopku na prvi stopnji. Kot pa je bilo že navedeno, se obdolženi vabilu sodišča prve stopnje na zaslišanje brez utemeljenega razloga ni odzval. Zato v pritožbi dejanskega stanja prekrška, kot ga je ugotovilo sodišče prve stopnje, ne more več izpodbijati.

Ker pritožba ni utemeljena, višje sodišče pa je ob preizkusu tudi ugotovilo, da niso bile zagrešene kršitve na katere je treba paziti po uradni dolžnosti (159. čl. ZP-1), jo je zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje (tretji odstavek 163. čl. ZP-1).

Ker obdolženi s pritožbo ni uspel, mora v skladu z določbo prvega odstavka 147. čl. ZP-1 kot stroške pritožbenega postopka plačati sodno takso, ki se odmeri po tarifnih št. 8111, 8114 in 8132 Zakona o sodnih taksah (ZST-1).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.