VSK sodba PRp 129/2009
Sodna praksa višjih sodišč, 2009-05-22

vožnja pod vplivom alkohola - preizkus alkoholiziranosti

Ni utemeljen očitek, da bi morali policisti omogočiti strokovni pregled. V primeru, da udeleženec cestnega prometa oporeka rezultatu preizkusa z indikatorjem alkohola v izdihanem zraku, iz katerega je razvidno, da ima v organizmu več alkohola, kot dovoljuje ZVCP-1, mu policist, v skladu z določbo 5. odstavka 132. člena navedenega zakona, odredi preizkus z merilnikom alkohola v izdihanem zraku (etilometrom) ali strokovni pregled. Odločitev, ali bo odredil preizkus z etilometrom ali strokovni pregled, torej sprejme policist, rezultata preizkusa ugotovljena z etilometrom ali strokovnim pregledom pa sta enakovredna.

Pritožba obdolženega E.H. se kot neutemeljena zavrne in   p o t r d i

Obdolženi mora kot stroške pritožbenega postopka plačati sodno takso.

Okrajno sodišče v Piranu je z izpodbijano sodbo razsodilo, da je obdolženi E.H. odgovoren za prekršek po d. tč. četrtega odstavka 130. čl. ZVCP-1. Izrečena mu je bila globa 1.100,00 EUR, 10 kazenskih točk za prekršek storjen z motornim vozilom B kategorije in prepoved vožnje motornega vozila kategorije B v trajanju enega meseca. Sodišče prve stopnje je obdolžencu v globo vštelo čas od 25. septembra 2008 od 22.18 ure do 26. septembra 2008 do 5.10 ure v znesku 20,00 EUR na podlagi 112. čl. Zakona o prekrških (dalje ZP-1) ter dovolilo, da obdolženi plača globo v desetih mesečnih obrokih po 108,00 EUR mesečno. Sklenilo je še, da mora obdolženi plačati stroške preizkusa z etilometrom v znesku 58,42 EUR ter sodno takso, ki bo odmerjena naknadno s plačilnim nalogom.

Zoper takšno sodbo se je obdolženi pritožil, kot navaja, zaradi kršitve procesnih pravil, zmotne ugotovitve dejanskega stanja in napačne uporabe materialnega prava.  Predlaga, da se postopek zoper njega ustavi, stroški pa bremenijo proračun.

Pritožbene navedbe, s katerimi obdolženi izpodbija dejansko stanje prekrška, kot ga je ugotovilo sodišče prve stopnje, in sicer, da preizkus alkoholiziranosti ni bil pravilno opravljen, ker ni bil opozorjen na mobilni telefon in odložen za 15 minut, so nove, v nasprotju za zagovorom obdolženca, kot tudi vsebino zapisnika o preizkusu alkoholiziranosti, in se v skladu z določbo tretjega odstavka 157. čl. ZP-1 ne upoštevajo. Pritožnik mora namreč pri uveljavljanju zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja na podlagi novih dejstev in dokazov verjetno izkazati, da jih brez svoje krivde ni mogel uveljavljati v postopku na prvi stopnji. Tega pa obdolženi ni izkazal. Tudi sicer je treba povedati, da iz zapisnika o preizkusu alkoholiziranosti izhaja (priloga A1 spisa), da je obdolženi preizkus opravil v skladu z navodili proizvajalca. Iz vsebine zapisnika je razvidno,  da obdolženec najmanj 15 minut pred preizkusom ni pil alkoholnih pijač in najmanj 5 minut pred preizkusom ni kadil, razvidno pa je tudi, čeprav tega proizvajalec naprave izrecno ne zahteva, da je bil opozorjen na mobilni telefon. Glede na to, da se obdolženi z rezultatom preizkusa z indikatorjem alkohola v izdihanem zraku ni strinjal in mu je bil odrejen preizkus z merilnikom alkohola v izdihanem zraku (etilometrom), tega pa je obdolženec opravil še kasneje, njegove pritožbene navedbe s tem v zvezi tudi sicer nimajo nikakršne teže. Prav tako ni utemeljen očitek, da bi mu morali policisti omogočiti strokovni pregled. V primeru, da udeleženec cestnega prometa oporeka rezultatu preizkusa z indikatorjem alkohola v izdihanem zraku, iz katerega je razvidno, da ima v organizmu več alkohola, kot dovoljuje ZVCP-1, mu policist, v skladu z določbo 5. odstavka 132. člena navedenega zakona,odredi preizkus z merilnikom alkohola v izdihanem zraku (etilometrom) ali strokovni pregled. Odločitev, ali bo odredil preizkus z etilometrom ali strokovni pregled, torej sprejme policist, rezultata preizkusa ugotovljena z etilometrom ali strokovnim pregledom pa sta enakovredna.

Ni se mogoče strinjati z obdolžencem, da prekrška ni storil naklepno. Sodišče prve stopnje je namreč ugotovilo, da je imel kot voznik motornega vozila v cestnem prometu v organizmu najmanj 0,63 miligramov alkohola v litru izdihanega zraka, kar pomeni, da je več kot enkrat prekoračil še dovoljeno mejo 0,24 miligrama alkohola v litru izdihanega zraka. Zato se višje sodišče strinja z ugotovitvijo sodišča prve stopnje, da je obdolženi prekršek storil z eventualnim naklepom. Nikakršnega pomisleka namreč ni, da se je obdolženi zavedal, da je užival alkoholne pijače kot tudi, da ne bi smel voziti pod vplivom alkohola, pa je v prepovedano posledico privolil.

V skladu z določbo 165. čl. ZP-1 je višje sodišče izpodbijano sodbo preizkusilo tudi glede odločitve o sankcijah. Ugotovilo je, da so bile obdolžencu vse sankcije izrečene v okviru predpisanih (število kazenskih točk in prepoved vožnje motornega vozila na spodnji meji, kljub visoki stopnji alkohola v  organizmu, globa pa le malo nad spodnjo mejo predpisane). Obdolženec v pritožbi ne navaja nobene nove okoliščine, ki bi narekovala omilitev sankcij pod mejo predpisanih, ostale okoliščine (višina mesečne plače 533,00 EUR, je brez premoženja, plačuje preživnino okrog 940,00 EUR mesečno za dva otroka), pa so bile dovolj upoštevana že ob izreku sankcij; tudi globe, ki jo je sodišče obdolžencu dovolilo plačati v mesečnih obrokih. Ker pritožba ni utemeljena, jo je višje sodišče, ob ugotovitvi, da tudi niso bile zagrešene kršitve, na katere mora sodišče paziti po uradni dolžnosti (159. čl. ZP-1), zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje (tretji odstavek 163. čl. ZP-1).

Ker obdolženi s pritožbo ni uspel, mora kot stroške pritožbenega postopka v skladu z določbo prvega odstavka 147. čl. v zvezi z določbami 143. in 144. čl. ZP-1 plačati sodno takso, ki se odmeri po tarifnih št. 8111, 8114 in 8132 Zakona o sodnih taksah (ZST-1).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.