VSK sklep EPVDp 33/2009
Sodna praksa višjih sodišč, 2009-06-12

prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja - kazenske točke - seštevek - pravnomočnost odločbe o prekršku - poklicni voznik

1. Glavne obravnave pred izdajo izpodbijanega sklepa, v kateri naj bi se storilec izjavil o obremenilnih dejstvih ZP-1 ne predvideva, pač pa mora sodišče preveriti pravilnost navedb iz obvestila organa, pristojnega za vodenje skupne evidence kazenskih točk, kar je sodišče prve stopnje tudi storilo.

2. Tudi sicer za izrek sankcije ni zakonskih ovir. Izrek sankcije prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja namreč ne bi bil več dopusten, če bi pretekli dve leti od pravnomočnosti odločbe o prekršku, s katero so bile izrečene kazenske točke v cestnem prometu, zaradi katerih je storilec dosegel število kazenskih točk, ki ima za posledico prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja. Te pa je storilec dosegel s sodbo Okrajnega sodišča v Kopru, opr. št. PR 1 z dne 26. marca 2009, ki je postala pravnomočna dne 10. aprila 2009.

Pritožba storilca I.K. se kot neutemeljena zavrne in   p o t r d i

Storilec mora kot stroške pritožbenega postopka plačati sodno takso.

Okrajno sodišče v Piranu je z izpodbijanim sklepom sklenilo, da se I.K., imetniku veljavnega vozniškega dovoljenja, izdanega pri Upravni enoti dne 1. oktobra 2003, ki je v obdobju od 25. avgusta 2006 do 10. aprila 2009 po Zakonu o varnosti cestnega prometa (v nadaljevanju ZVCP-1) kot voznik motornega vozila kategorije B dosegel 22 kazenskih točk, in sicer, s pravnomočno odločbo PP opr. št. 1 z dne 10. avgusta 2006, ki je postala pravnomočna 25. avgusta 2006, s sodbo Okrajnega sodišča v Piranu, opr. št. PR 1 z dne 7. avgusta 2006, ki je postala pravnomočna 26. avgusta 2006, s plačilnim nalogom PPP opr. št. 2 z dne 21. januarja 2007, ki je postal pravnomočen 30. januarja 2007 in s sodbo Okrajnega sodišča v Kopru, opr. št. PR 2 z dne 26. marca 2009, ki je postala pravnomočna 10. aprila 2009, izreče prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja za kategorije B, F, G in H, ki so bile vpisane v vozniško dovoljenje na dan 28. junija 2008. Sklenilo je še, da vozniško dovoljenje preneha veljati 30. dan po pravnomočnosti sklepa ter da mora obdolženi plačati sodno takso, ki bo odmerjena naknadno s plačilnim nalogom.

Proti takšnemu sklepu je pritožbo vložil storilčev zagovornik. Kot navaja, sklep izpodbija v celoti ter predlaga, da ga višje sodišče razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo odločanje. Navaja, da sodišče storilcu ni dalo možnosti, da se izjavi o obremenilnih dejstvih, zato mu je bila kršena ustavna pravica do izjave v postopku, saj je sodišče o odvzemu dovoljenja odločalo brez obravnave. Storilec ima poklic poštarja, pogoj za opravljanje tega poklica pa je vozniško dovoljenje B kategorije. Storilec bi zaradi odvzema izgubil zaposlitev in s tem  edini prihodek, s katerim preživlja sebe in družinske člane. Pogojev za odvzem dovoljenja po mnenju pritožnika sploh ni bilo, saj se mu po sodbi sodišča z dne 7. avgusta 2006, avgusta 2009 briše 10 kazenskih točk, vsekakor pa še pred pravnomočnostjo tega sklepa, zato meni, da je treba sklep razveljaviti.

V skladu z določbo prvega odstavka 202.a čl. Zakona o prekrških (v nadaljevanju  ZP-1) izda sodišče sklep o prenehanju veljavnosti vozniškega dovoljenja po uradni dolžnosti na podlagi obvestila organa, pristojnega za vodenje skupne evidence kazenskih točk. Tako je ravnalo sodišče prve stopnje tudi v obravnavani zadevi na podlagi obvestila Ministrstva za pravosodje, Sektorja za izvrševanje kazenskih sankcij z dne 12. maja 2009, iz katerega je razvidno, da ima storilec na navedeni dan v evidenci izrečenih kazenskih točk vpisanih skupaj 22 kazenskih točk, in sicer, 10 kazenskih točk za prekršek, storjen z motornim vozilom B kategorije, izrečenih s sodbo Okrajnega sodišča v Kopru, opr. št. PR 2 z dne 26. marca 2009, ki je postala pravnomočna dne 10. aprila 2009; eno kazensko točko za prekršek, storjen z vozilom B kategorije, izrečenih z odločbo PPP opr. št. 2 z dne 21. januarja 2007, ki je postala pravnomočna dne 30. januarja 2007; 10 kazenskih točk za prekršek, storjen z motornim vozilom B kategorije, izrečenih s sodbo Okrajnega sodišča v Piranu, opr. št. PR 1 z dne 7. avgusta 2006, ki je postala pravnomočna dne 26. avgusta 2006 in eno kazensko točko za prekršek, storjen z vozilom B kategorije, izrečenih z odločbo PP opr. št. 1 z dne 10. avgusta 2006, ki je postala pravnomočna dne 25. avgusta 2006. Glavne obravnave pred izdajo izpodbijanega sklepa, v kateri naj bi se storilec izjavil o obremenilnih dejstvih, kot navaja storilčev zagovornik, ZP-1 ne predvideva, pač pa mora sodišče preveriti pravilnost navedb iz obvestila organa, pristojnega za vodenje skupne evidence kazenskih točk, kar je sodišče prve stopnje tudi storilo, tako, da je preverilo pravnomočnost in izvršljivost odločb, ki so podlaga za izdajo izpodbijanega sklepa (priloge C1 do C4 spisa). Navedbe v pritožbi glede posledic, ki utegnejo storilca doleteti  zaradi prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja, se v tem postopku ne upoštevajo.  Ker je sodišče prve stopnje pravilno ugotovilo, da je obdolženi v času treh let dosegel oziroma presegel 18 kazenskih točk v cestnem prometu, je tudi odločitev sodišča, da se storilcu izreče prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja za vse kategorije motornih vozil, ki so bile vpisane v vozniško dovoljenje na dan 28. junija 2008, pravilna.

Tudi sicer za izrek sankcije ni zakonskih ovir. Izrek sankcije prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja namreč ne bi bil več dopusten, če bi pretekli dve leti od pravnomočnosti odločbe o prekršku, s katero so bile izrečene kazenske točke v cestnem prometu, zaradi katerih je storilec dosegel število kazenskih točk, ki ima za posledico prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja. Te pa je storilec dosegel s sodbo Okrajnega sodišča v Kopru, opr. št. PR 2 z dne 26. marca 2009, ki je postala pravnomočna dne 10. aprila 2009. Glede na navedeno storilčeva pritožba ni utemeljena in jo je višje sodišče zavrnilo ter potrdilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje (168. čl. , v zvezi z določbo tretjega odstavka 163. čl. ZP-1).

Ker storilec s pritožbo ni uspel, mora v skladu z določbo prvega odstavka 147. čl.  ZP-1 kot stroške pritožbenega postopka plačati sodno takso, ki se odmeri po tarifni št. 8407 Zakona o sodnih taksah (ZST-1).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.