VSL sodba I Cp 637/2009
Sodna praksa višjih sodišč, 2009-06-10

pogodba o delu - jamčevanje za napake - odprava napake - zavarovanje odgovornosti - zavarovalna vsota

Izvajalec je odgovoren za odpravo napak, zavarovalnica, pri kateri ima zavarovano odgovornost, pa le v skladu z zavarovalno pogodbo.

1. Pritožba prve tožene stranke se zavrne.

2. Pritožbi druge tožene stranke se delno ugodi in se sodba sodiš

- II. točki izreka spremeni tako, da je druga tožena stranka dolžna solidarno s prvo toženo stranko pla

ima strankama znesek 3.134,22 EUR v roku 15 dni z zakonskimi zamudnimi obrestmi od dne 8.10.2008 dalje do pla

ila. Kar zahteva tožeča stranka več zoper drugotoženo stranko, se zavrne.

- III. točki izreka spremeni tako, da je dolžna prva tožena stranka tože

ima strankama povrniti njune pravdne stroške v znesku 1.802,46 EUR v roku 15 dni od vro

itve te sodbe, po preteku tega roka pa tudi zakonske zamudne obresti, ki te

ejo od prvega naslednjega dne po izteku roka za izpolnitev, do pla

stranka je dolžna drugi toženi stranki povrniti stroške pritožbenega postopka v znesku 184,78 EUR v roku 15 dni od prejema sodbe, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi pod izvršbo.

i stranki povrniti stroške pritožbenega postopka v znesku 329,08 EUR.

e prve stopnje je v pretežnem delu ugodilo tožbenemu zahtevku tože

e stranke. Razsodilo je, da morata toženi stranki tože

ati znesek 7.553,04 EUR v roku 15 dni z zakonskimi zamudnimi obrestmi od dne 8.10.2008 dalje do pla

ila. Zavrnilo je tožbeni zahtevek glede zakonskih zamudnih obresti od zneska 7.553,04 EUR od dne 30.5.2008 do dne 7.10.2008. Toženima strankama je solidarno naložilo tudi pla

Zoper sodbo sta vložili pritožbo obe toženi stranki iz vseh pritožbenih razlogov po 1. odstavku 338.

lena Zakona o pravdnem postopku (Ur. l. RS, št.

e druge stopnje pritožbi ugodi in izpodbijano sodbo spremeni tako, da tožbeni zahtevek zavrne, podrejeno pa, da sodbo razveljavi in vrne zadevo sodiš

ilo pravdnih stroškov z zakonskimi zamudnimi obrestmi. V pritožbi ugovarja navedbi sodiš

a prve stopnje, da se je strinjala s spremembo tožbe. Navaja, da se je njeni spremembi uprla s pripravljalno vlogo z dne 12.10.2006, saj je bila skozi pripravljena ugotovljene napake na stanovanju tožnikov odpraviti. Prva tožena stranka meni, da iz 1. odstavka 618.

lena Zakona o obligacijskih razmerjih (Ur. l. RS, št. 29/1978 s spremembami, v nadaljevanju:

ZOR), ki ga je pri razsoji uporabilo sodiš

nik dopustiti podjemniku, da odpravi ugotovljene pomanjkljivosti,

e odpraviti brez nesorazmernih težav. Naro

nik ima torej pravico zahtevati znižanje pla

e bi popravilo terjalo nesorazmerne stroške in zaradi tega podjemnik popravilo zavrne. Do takšne situacije pa v obravnavani zadevi ni prišlo, zato tožbeni zahtevek za pla

ilo denarnega zneska ni utemeljen. Zmotna je tudi ugotovitev sodiš

a prve stopnje, da prva tožena stranka ni ponudila odpravo napak. Iz dokumentov v spisu namre

izhaja, da je bila napake pripravljena sanirati, vendar je najprej želela odkriti njihov vzrok. S tem namenom je prva tožena stranka angažirala tudi izvedenca gradbene stroke, specializiranega za pode, vendar tože

i stranki posegov za ugotovitev vzroka nista dovolili. Aktivnosti v smeri ugotovitve vzroka napak sta prepovedali z navedbami, da bi njima sondaža tal povzro

nosti glede na navedbe izvedenca Š. ne bi imeli, še posebej ne z upoštevanjem dejstva, da sta sprva zahtevali celotno odstranitev obstoje

ega parketa in položitev novega. Ker sta tože

i stranki zahtevek za odpravo napak umaknili, njun tožbeni zahtevek na pla

ilo denarnega zneska ni utemeljen. Poleg tega sta tože

i stranki odgovornost prve tožene stranke gradili na podlagi jam

evanja za stvarne napake prodajalca, sodiš

Druga tožena stranka v pritožbi navaja, da bi tože

lenu ZOR morali zahtevati odpravo napake od prve tožene stranke in ji zato dolo

i stranki morali dovoliti prvi toženi stranki, da napako odpravi, saj napaka ni bila takšna, da bi bilo stanovanje neuporabno. Ugotovitev sodiš

a prve stopnje, da prva tožena stranka ni ponudila odprave napake je protispisna. Tože

inom napake, kot ga je ponudila prva tožena stranka, nista strinjali in prepovedali sondiranje, zato do povra

ila v obliki denarnega zneska nista upravi

ne razlage zavarovalne pogodbe in njenih sestavnih delov. Druga tožena stranka vztraja pri ugovoru dogovorjene odbitne franšize v višini 10% od izra

unane zavarovalnine, saj to izhaja iz 3. to

una premije, ki je priloga spisa. Vztraja tudi pri dejstvu, da vsi stroški, ki jih zahtevata tože

i stranki, niso kriti, kar izhaja iz splošnih pogojev za gradbeno zavarovanje. Krita ni posredna škoda (2. to

lena pogojev), v celoti pa druga tožena stranka tudi ne odgovarja v celoti za stroške

do višine 3% od vrednosti zavarovane stvari, za stroške, ki so potrebni pred za

do višine 1% vrednosti zavarovane stvari. 4. odstavek 16.

a, da se stroški za odstranitev napak samih ne povrnejo (torej sanacija posedenega betonskega estriha) in je zato tudi ta strošek treba odšteti. Napa

unan tudi uspeh v pravdi (saj ob pravilni uporabi materialnega prava tožnika nista upravi

ena do celotnega zahtevanega zneska) in posledi

no pravdni stroški, pri katerih je treba upoštevati 10% odbitno franšizo.

i stranki sta odgovorili na pritožbo. Menita, da sta pritožbi toženih strank neutemeljeni. Sodiš

u druge stopnje predlagata, da ju zavrne ter njima naloži še pla

ih strank z zakonskimi zamudnimi obrestmi. Tože

i stranki navajata, da sta zavarovalno pogodbo sklenili toženi stranki in ne tože

i z drugo toženo stranko. Zato ne more nositi bremena odbitne franšize tože

a stranka. Poleg tega je bila omejitev zavarovalnega kritja med toženima strankama dogovorjena v

e prve stopnje. Prav tako je izvedenec v zvezi s sondiranjem pojasnil, da bi lahko tožena stranka vzrok za nastale napake (odstopanje parketa) ugotovila na drug na

in (z detajlnimi meritvami). Zato sondiranje, ki povzro

ilo dodatne poškodbe na parketu in bi onemogo

ilo normalno bivanje v stanovanju, ni bilo potrebno. Upoštevati je treba tudi, da sanacije prva tožena stranka tože

Pritožba prve tožene stranke ni utemeljena. Pritožba druge tožene stranke je delno utemeljena.

i stranki kmalu po vselitvi v stanovanje, kjer živita, za

eli opažati napake, in sicer odstopanje lamelnega parketa in razpoke predelne stene v stanovanju. Kot izhaja iz dopisov v spisu sta sprva zahtevali odpravo teh napak. Po pregledu napak je prva tožena stranka angažirala izvedenca, ki je v svojem mnenju navedel, da je treba najprej ugotoviti vzrok napak s sondiranje tal. Tože

i stranki se s tem nista strinjali in sondiranja nista dopustili. Z vložitvijo tožbe sta kot primarno še vedno zahtevali odpravo napak, kasneje pa sta tožbeni zahtevek spremenili. Sedaj v skladu z izvedenskim mnenjem zahtevata denarni znesek kot povra

ilo ocenjene škode v višini 7.553,04 EUR. Sodiš

e prve stopnje je njunemu zahtevku ugodilo.

Pritožbi obeh toženih strank grajata odlo

ima strankama za sanacijo škode v stanovanju, v katerem živita. Menita, da v skladu z 1. odstavkom 620.

eni, saj bi mogli primarno dopustiti odpravo napake prvi toženi stranki, tako pa sta jo prepovedali. Sodiš

i stranki izkazali interes za odpravo napake. To izhaja iz dopisov (priloge od A4 – A16), v katerih sta ve

krat pozivali prvo toženo stranko za odpravo napake in tudi iz njune izpovedbe. Ni sporno, da je njima prva tožena stranka na podlagi izvedenskega mnenja Š., ki ga je sama angažirala za ogled stanovanja (priloga A12), predlagala sondiranje tal (odkritje parketa na površini 60x60 cm). Vendar bi, kot izhaja iz navedenega mnenja, s tem ugotovili le vzrok napak, ne bi pa napak odpravili (1). Zato tože

i stranki sondiranja nista dopustili, to pa ne pomeni, da sta prepovedali odpravo napak. Le s sondiranjem parketa se nista strinjali, saj se škoda s tem ne bi odpravila. Če bi prva tožena stranka dejansko imela interes napake odpraviti, bi jih brez dvoma lahko odpravila brez tega, da bi ugotavljala vzrok s sondiranjem. Vzrok in na

in, kar izhaja iz izvedenskega mnenja, ki ga je postavilo sodiš

e prve stopnje (list. št. 77) in tudi iz izvedenskega mnenja, ki sta ga v spis predložili tože

i stranki (priloga A3). Sondiranje tal za ugotovitev vzroka in posledi

no sanacijo ni bilo potrebno. Kot izhaja iz mnenja sodnega izvedenca, ki ga je postavilo sodiš

e odkriti z detajlnimi meritvami. Izvedenec je v svojem mnenju po postavkah natan

no ocenil škodo sanacije (neposredno kot posredno). Neupravi

eno se prva tožena stranka sklicuje na to, da sta tože

i stranki prepovedali aktivnosti v smeri ugotovitve vzroka napak in posledi

i stranki roka za odpravo napak nista dolo

ili, bi morala prva tožena stranka najmanj ponuditi primerni na

in odprave napak v razumnem roku. Tega pa ni storila. Ponudila njima je le na

in ugotovitve vzroka na podlagi katerih bi (po navedbah prve tožene stranke) te napake odpravila. S takšnim na

i stranki nista strinjali, ker ni bil primeren, v postopku pred sodiš

em prve stopnje se je izkazal kot nepotreben (2). Na podlagi navedenega sta tože

eni namesto odprave napak kot primarnega zahtevka uveljavljati sekundarni zahtevek, to je pla

ilo denarnega zneska za sanacijo v višini ocenjene škode (primerjaj 3. odstavek 620.

lena ZOR). V tem delu je bilo zato treba pritožbi toženih strank zavrniti.

V zvezi z ugovorom o spremembi tožbe sodiš

e prve stopnje pravilno ravnalo, ko jo je dopustilo. Ne glede na ugovor tožene stranke, sme sodiš

stroškov v zvezi s sanacijo škode, kar je nedvomno utemeljen razlog za dopustitev spremembe (1. odstavek 185.

Glede ugovora pravne kvalifikacije tožbenega zahtevka prve tožene stranke sodiš

e druge stopnje pripominja, da nanjo ni vezano. Naloga sodiš

a je, da glede na postavljen tožbeni zahtevek in na ugotovljeno dejansko stanje uporabi pravilno pravno normo. Pri tem ni pomembno na kateri pravni podlagi tože

Iz zavarovalne police št. 096029 z dne 4.4.1995 (priloga B4) izhaja temeljna franšiza 10% od izra

kot 760.000,00 sit in ne manj kot 12.000,00 sit. Izrecno je dolo

eno, da franšiza ne velja za zavarovanje odgovornosti. V dodatku k polici št. 96029 z dne 21.8.1997 (priloga B5) sta prva in druga tožena stranka spremenili vrednost franšize, nista pa izklju

be iz prvotne police, da torej franšiza ne velja za zavarovanje odgovornosti. Dodatek k polici ne razveljavlja prejšnje police, ampak jo dopolnjuje oz. razveljavlja tiste dolo

be v prvotni polici, ki jih nadomesti z novimi. Tako sta toženi stranki višino franšize omejili z novo dolo

kot 850.000,00 sit in ne manj kot 14.500,00 sit). Nista pa druga

be glede zavarovanje odgovornosti ali je izklju

ili. Zato velja torej takšna kot je zapisana.

be pogodbe (v tem primeru police) razlagajo tako kot se glasijo (primerjaj 1. odstavek 99.

lena ZOR). Zato franšize za zavarovanje odgovornosti na tej podlagi ni mogo

e uporabiti. V poštev prav tako ne pride obra

un premij (priloga B6) na katerega se v pritožbi sklicuje druga tožena stranka. Kot je že ugotovilo sodiš

un premij za obdobje po tem, ko je bila gradnja ve

ana (velja od 24.10.2001 do 30.9.2005, tože

i stranki pa sta se v stanovanje preselili leta 2000).

Pri prostovoljnem zavarovanju lahko oškodovanec zahteva neposredno od zavarovalnice povrnitev škode, vendar le do višine zavarovalne vsote. Zato slednja tudi ni dolžna pla

jo škodo in naperi tožbo direktno zoper njo (1. odstavek 941.

e druge stopnje ugodilo pritožbi druge tožene stranke v delu, ki se nanaša na stroške

enja, stroške, ki so potrebni pred odstranjevanjem škode, posredno škodo in stroške za odstranjevanje napak samih, ker gre za stroške, za katere druga tožena stranka ne odgovarja oz. ne odgovarja v celoti kot izhaja iz nadaljevanja obrazložitve sodbe.

Po 5. odstavku 1. člena in 4. odstavkom 16.

lena Splošnih pogojev za gradbeno zavarovanje (priloga B2, v nadaljevanju: splošni pogoji) zavarovanje ne krije posredne škode ali izgub zaradi nastanka zavarovalnega primera (izgubljene najemnine ipd.) in stroškov za odstranitev napak samih. Po 1. in 2. odstavku 28.

lena splošnih pogojev se k škodi sicer prištejejo stroški za

enja ali poškodbe zavarovanih stvari, vendar najve

do 3% od vrednosti zavarovane stvari, ki je bila prizadeta ob škodi in stroški, potrebni pred za

do 1% od vrednosti zavarovanje stvari, ki je bila prizadeta od škodi.

e druge stopnje je pri ugotavljanju vrednosti zavarovanje stvari, ki je bila prizadeta ob škodi in vse ostale škode izhajalo iz izvedenskega mnenja (list. št. 77), saj ga ocenjuje kot verodostojnega in strokovnega. Pri ocenjevanju stroškov za

pogojih treba izhajati iz vrednosti zavarovane stvari, ki je bila prizadeta ob škodi. Vrednost dobave in polaganje klasi

nega lamelnega parketa ter montaža obstoje

ih kotnih letev znaša 1.722.92 EUR, vrednost saniranja razpoke z bandažiranjem, kitanjem in beljenjem stene z belo poldisperzijsko barvo pa znaša 160,47 EUR. Sodiš

enja do katere odgovarja druga tožena stranka. Ugotovilo je, da znaša 56,49 EUR (4). Za preostanek škode

enja v višini 226,63 EUR (5) druga tožena stranka v skladu s splošnimi pogoji ne odgovarja. Najvišja vrednost stroškov pred odstranjevanjem škode do katere odgovarja druga tožena stranka pa znaša 18,82 EUR (6). Za preostanek te škode v višini 426,64 EUR (7) ne odgovarja.

Kot že navedeno, druga tožena stranka tudi ne odgovarja za posredno škodo v znesku 3.473,97 EUR (8) in za stroške za odstranjevanje napak samih v višini 291,58 EUR (9). Zato je od ocenjene škode v višini 7.553,04 EUR treba odšteti tudi navedena zneska. Glede na navedeno je sodiš

e druge stopnje od zneska 7.553,04 EUR odštelo znesek v višini 4.418,82 EUR, ki vklju

426,64 EUR za stroške pred odstranjevanjem škode,

291,58 EUR za odstranjevanje napak samih.

Tako je druga tožena stranka solidarno odgovorna s prvo toženo stranko tože

ati stroške za sanacijo v višini 3.134,22 EUR. Preostanek v višini 4.418,82 EUR pa mora pla

i stranki prva tožena stranka, saj škoda v tem znesku ni predmet zavarovalnega kritja.

e prve stopnje sicer pravilno ugotovilo dejansko stanje, da pa je zmotno presodilo splošne pogoje, po katerih je odgovornost druge tožene stranke omejena glede kritja dolo

ene škode. Zato je bilo treba v tem delu pritožbi ugoditi in razsoditi kot izhaja iz 2. to

ke izreka sodbe (primerjaj z 1. odstavkom 358.

e prve stopnje pravilno uporabilo materialno pravo. Sodiš

e druge stopnje ni ugotovilo bistvene kršitve dolo

b pravdnega postopka, na katero se sklicuje prva tožena stranka (185.

b pravdnega postopka, na katere mora sodiš

e paziti po uradni dolžnosti (primerjaj z 1. in 2. odstavkom 350.

Glede na doseženi uspeh druge tožene stranke v pravdnem postopku, je sodiš

a stranka in druga tožena stranka vsaka svoje stroške postopka pred sodiš

em prve stopnje. Pritožbene stroške druge tožene stranke, ki je pred sodiš

em druge stopnje v pretežnem delu uspela, ji morata v znesku 184,78 EUR solidarno povrniti tože

Prva tožena stranka, ki v postopku ni uspela, je dolžna povrniti tože

i stranki poleg pravdnih stroškov pred sodiš

em prve stopnje v znesku 1.802,46 EUR še pritožbene stroške v znesku 329,08 EUR (primerjaj 1. odstavek 165.

-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Tožeči stranki sta tudi skladno izpovedali, da njima prva tožena stranka nikoli ni zatrdila, da bi po ugotovitvi vzroka napako tudi odpravila. Kot sta navedli v pripravljalni vlogi, ju ni prva tožena stranka nikoli obvestila, da bo sanirala parket ali je seznanila s predvidenimi deli. Tožeči stranki sta tudi skladno izpovedali, da njima prva tožena stranka nikoli ni zatrdila, da bi po ugotovitvi vzroka napako tudi odpravila.

Primerjaj tudi s sodbo Vrhovnega sodišča RS, opr. št. II Ips 395/1998 z dne 25.11.1999.

Primerjaj s sodbo Vrhovnega sodišča RS, opr. št. II Ips 649/93 z dne 7.7.1994.

3 % od zneska 1.722,92 EUR znaša 51,68 EUR; 3 % od zneska 160,47 EUR znaša 4,81 EUR.

Skupna vrednost škode, ki predstavljajo stroške čiščenja je 283,12 EUR (glej postavke 35.1-6, 35.1-7 in 3.52.3).

1 % od zneska 1.722,92 EUR znaša 17,22 EUR; 1 % od zneska 160,47 EUR znaša 1,60 EUR.

Skupna vrednost škode, ki predstavljajo stroške pred odstranjevanjem škode je 445,46 EUR (glej postavke 35.1-1, 35.1-2, 35.2-1).

Posredno škodo predstavljajo stroški selitve pohištva, skladiščenja, beljenja, najema 2-sobnega stanovanja (glej postavke od 3.53 do 3.56).

Stroški za odstranjevanje napak samih predstavljajo odstranitve klasičnega parketa (glej postavko 3.51-3).

ZOR člen 99, 99/1, 620, 620/1, 620/3, 941, 941/1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.