VSL sklep II Cp 840/2010
Sodna praksa višjih sodišč, 2010-03-31

pravdni stroški - začasna odredba - stroški odločitve o začasni odredbi

V kolikor sodišče odloča o predlogu za izdajo začasne odredbe v okviru pravde, so del teh pravdnih stroškov tudi stroški v zvezi s predlogom in odločitvijo o začasni odredbi. To pomeni, da je odločitev o stroških v zvezi z začasno odredbo odvisna od končnega uspeha strank v pravdi in se zato o njih lahko odloči, ko je ta znan.

Pritožbi se zavrneta in se potrdita zamudni sklep ter sklep sodišča prve stopnje.

Stranki krijeta vsaka svoje stroške pritožbenega postopka.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim zamudnim sklepom pod 1. točko izreka ugotovilo, da je tožena stranka motila posest tožeče stranke na parc.št. 165/1.S in 2474, obe k.o. J. v., s tem, da je dne 23.6.2008 na notranjem delu ovinka ceste na parc.št. 165/1.S k.o. J.v. zabila 30 do 40 cm visok kovinski količek in vanj nasadila leseno palico višine cca 1 meter, dne 26.6.2008 ob rob vozišča na zunanji strani istega ovinka zabila 5 lesenih količkov višine cca 50 cm in nato še en kovinski količek višine cca 20 cm, nadalje dne 19.6.2008 nasproti škarpe vodnjaka parkirala kmetijski traktor s priključeno kiblo, nadalje dne 20.6.2008 na istem mestu odložila traktorsko kiblo in naprej vzdolž gospodarskega poslopja parkirala navedeni kmetijski traktor s priključenim obračalnikom in na ta način tožeči stranki onemogočila uporabo dostopne poti za dostop do stanovanjske hiše D.s. 22 ter ostalih nepremičnin tožeče stranke s tovornjaki, pod 2. točko izreka je toženi stranki naložilo vzpostavitev prejšnjega stanja tako, da odstrani pod 1. točko izreka navedene količke, kiblo ter traktor s priključenim obračalnikom ter pod 3. točko izreka toženi stranki v bodoče prepovedalo takšne ali podobne posege v posest tožeče stranke na v 1. točki izreka navedene nepremičnine. Z izpodbijanim sklepom pa je sodišče prve stopnje pod 1. točko izreka zaradi delnega umika predloga za izdajo začasne odredbe sklep o začasni odredbi z dne 20.6.2008 v 1. točki izreka razveljavilo in v tem delu postopek ustavilo, pod 2. točko izreka je ugodilo ugovoru toženca ter sklep o izdani začasni odredbi z dne 20.6.2008 razveljavilo tudi v 2., 3., 4. ter 5. točki izreka, pod 3. točko izreka pa je toženi stranki naložilo v povrnitev tožeči stranki stroške postopka v znesku 202,25 EUR, z zakonskimi zamudnimi obrestmi za čas zamude.

Zoper zamudni sklep se je v roku pritožila tožena stranka iz vseh pritožbenih razlogov, ki predlaga, da pritožbeno sodišče izpodbijani sklep ustrezno spremeni. Navaja, da tožena stranka tožbenega zahtevka tožeče stranke nikoli ni prejela. Dne 24.6.2008 je sicer res prejela in podpisala vročilnico, vendar je bil v pošti zgolj sklep Okrajnega sodišča v Novem mestu o začasni odredbi. Sicer pa je nesporno dejstvo, da tožena stranka nikakor ni mogla motiti tožeče stranke, ker ne drži, da je posest na dostopni poti tožeča stranka izvajala tudi s težkimi tovornjaki. Posest je namreč vedno izvajala zgolj z osebnimi vozili in traktorji ter včasih z manjšimi tovornjaki. Vsa ta našteta vozila so lahko nemoteno vozila tudi po sami postavitvi količkov s strani tožene stranke. Tožeča stranka nikoli ni imela kakorkoli v posesti parc.št. 165.S in 2474 k.o. J.v., niti ni preko navedenih parcel vozila s kakršnimikoli vozili oziroma imela kakršnekoli služnosti. Zlasti nikoli po navedeni poti ni vozila z večjimi tovornjaki, saj je pot za vožnjo takšnih vozil neprimerna in ne dovolj široka. Upravna enota Novo mesto je tožeči stranki izdala tudi gradbeno dovoljenje za gradnjo stanovanjske hiše, pri čemer bi morala tožeča stranka zgraditi nov dostop do svojih nepremičnin po lastnih zemljiščih. Te poti nikdar ni zgradila. Količke na svojih parcelah je tožena stranka postavila takoj, ko je težki tovornjak prvič vozil po njenih parcelah in v celoti poteptal cvetlično gredico ter uničil oreh na parceli. V konkretnem primeru je tako šlo zgolj za samopomoč tožene stranke.

Tožeča stranka v odgovoru na pritožbo tožene stranke zoper zamudni sklep prereka pritožbene navedbe, potrjuje pravilnost odločitve sodišča prve stopnje in predlaga zavrnitev pritožbe.

Zoper sklep pa se je v roku pritožila tožeča stranka iz pritožbenih razlogov bistvene kršitve določb pravdnega postopka in zmotne uporabe materialnega prava. Navaja, da je sodišče prve stopnje pod 2. točko izreka nepravilno odločilo, ko je razveljavilo 2., 3., 4. in 5. točko izreka ter v tem delu ugodilo ugovoru toženca. Sicer je pravilno ugotovilo, da zaradi umika predloga v 1. točki začasne odredbe tožeča stranka nima več interesa na preostalem delu zahtevka, razen na stroških zaradi izpolnitve zahtevka. Pravilno je tudi ugotovilo, da sicer pravočasno vloženi ugovor nima pravno relevantnih navedb, v posledici česar je odločitev o ugoditvi ugovoru glede preostalih točk sklepa o začasni odredbi materialnopravno nepravilna. Obstaja tudi nasprotje med izrekom in razlogi sodbe, zaradi česar je potrebno sklep v izpodbijanem delu spremeniti in začasno odredbo v 2., 3. in 5. točki razveljaviti. Dejstvo je, da je bilo že samo za izdajo začasne odredbe v 4. točki izreka priznanih več stroškov za vložitev predloga in druga predhodna dejanja, kot v izpodbijanem sklepu v 3. točki za celoten postopek, v katerem so bili tožniku priznani še dodatni stroški. Torej bi morali biti vsi stroški postopka izdaje začasne odredbe priznani v znatno višjem znesku.

K pritožbi tožene stranke zoper zamudni sklep:

S trditvami, da tožena stranka ni prejela tožbe v odgovor, pritožba sodišču prve stopnje smiselno očita absolutno bistveno kršitev določb postopka iz 7. točke 2. odst. 339. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP), ko naj bi sodišče prve stopnje izdalo zamudno sodbo v nasprotju z določbami ZPP. Ta očitek je protispisen, saj iz potrjene poštne vročilnice (v spisu pri list. št. 9) izhaja, da je toženec dne 24.6.2008 osebno prejel sklep z dne 20.6.2008 in drugopis tožbe s prilogami ter pozivom na odgovor z opozorilom. Potrjena poštna vročilnica je namreč javna listina, ki dokazuje resničnost tistega, kar se z njo potrjuje ali določa, pri čemer je dovoljeno dokazovati, da so v javni listini dejstva neresnično ugotovljena ali da je sama listina nepravilno sestavljena (1. in 4. odst. 224. člena ZPP). Tožena stranka v pritožbi sicer trdi, da ob prejemu poštne pošiljke dne 24.6.2008 ni prejela tožbe v odgovor, vendar za to svojo trditev ne ponudi nobenega dokaza, tako, da ni mogoče šteti za izpodbito resničnost tistega, kar je v zgoraj navedeni potrjeni poštni vročilnici navedeno.

Vse preostale pritožbene navedbe predstavljajo pritožbeni napad na zamudni sklep iz razloga zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja. Kot je bila tožena stranka skladno določbi 2. odst. 338. člena v zvezi s 424. členom ZPP pravilno opozorjena že v pisnem odpravku izpodbijanega zamudnega sklepa, zamudnega sklepa ni možno izpodbijati iz pritožbenega razloga nepopolne ali zmotne ugotovitve dejanskega stanja. Torej so pritožbene navedbe v tej smeri neupoštevne in se pritožbeno sodišče o njih ne opredeljuje.

Pritožbeno sodišče je zato, ker ni ugotovilo niti kršitev, na katere pazi po uradni dolžnosti, pritožbo tožene stranke kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo z njo izpodbijani zamudni sklep sodišča prve stopnje (2. točka 365. člena ZPP).

Ko je sodišče prve stopnje z izpodbijanim sklepom razveljavilo tudi 4. točko izreka sklepa o začasni odredbi z dne 20.6.2008, je postopalo materialnopravno pravilno. Kot določa 154. člen ZPP, sodišče odloči o stroških pravdnega postopka glede na uspeh strank v pravdi. Uspeh strank v pravdi je ugotovljen s končno odločbo o glavni stvari, torej o tožbenem zahtevku, in je tako možno o stroških postopka odločiti šele po odločitvi o tožbenem zahtevku. V kolikor sodišče odloča o predlogu za izdajo začasne odredbe v okviru pravde, so del teh pravdnih stroškov tudi stroški v zvezi s predlogom in odločitvijo o začasni odredbi. To pomeni, da je odločitev o stroških v zvezi z začasno odredbo odvisna od končnega uspeha strank v pravdi in se zato o njih lahko odloči, ko je ta znan. Torej je bila odločitev o stroških glede začasne odredbe v sklepu o izdani začasni odredbi preuranjena, materialnopravno zmotna, in jo je sodišče prve stopnje zato z izpodbijanim sklepom pravilno razveljavilo, ko je ugodilo ugovoru tožene stranke.

S tem, ko je sodišče prve stopnje z izpodbijanim sklepom sklep o začasni odredbi v 2., 3., 4. in 5. točki izreka razveljavilo zaradi ugoditve ugovoru tožene stranke, čeprav bi po trditvah pritožbe moralo to storiti (razen razveljavitve 4. točke) zaradi umika predloga tožeče stranke, je pravno irelevantno, ker to na posledice in rezultat sklepa nima vpliva.

Da v 3. točki izpodbijanega sklepa sodišče prve stopnje po višini ne bi pravilno odmerilo stroške v zvezi z začasno odredbo, je pavšalna pritožbena trditev in se pritožbeno sodišče o njej ne more opredeliti. Zgolj pritožbena navedba, da ti stroški ne bi bili pravilni, ker so nižji kot v sklepu o začasni odredbi, ni opredeljena trditev, ki bi omogočala preveritev pravilnosti izračuna stroškov. Pritožba bi morala določno navesti, zakaj in za koliko so stroški nepravilno odmerjeni.

Pritožbeno sodišče je zato, ker ni ugotovilo niti kršitev, na katere pazi po uradni dolžnosti, pritožbo tožeče stranke zoper sklep kot neutemeljeno zavrnilo in sklep sodišča prve stopnje potrdilo (2. točka 365. člena ZPP).

Odločitev o stroških pritožbenega postopka temelji na določbi 1. odst. 165. člena ZPP in sta stranki dolžni kriti vsaka svoje. S svojimi pritožbami namreč nista uspeli, tožeča stranka pa v odgovoru na pritožbo tožene stranke ni navajala ničesar takega, kar bi pritožbeno sodišče lahko s pridom uporabilo za lažjo in hitrejšo odločitev o pritožbi.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.