VSL sklep I Cp 554/2010
Sodna praksa višjih sodišč, 2010-02-24

spor majhne vrednosti - preklic naroka - prošnja za preklic naroka - neudeležba na naroku v sporu majhne vrednosti - pravica do izjave

Pritožnik se zaradi bolezni, ki je bila z zdravniškim potrdilom izkazana šele po izvedbi naroka, v sporu mahne vrednosti ni udeležil naroka, katerega izvedbo je zahteval; ne navaja, da so zanj nastale neugodne posledice in za katero procesno opravilo je bil prikrajšan. Edino procesno opravilo, ki je bilo na naroku izvedeno, je bilo branje listinskih dokazov. Sodišče izostanka z naroka ni sankcioniralo. Pravica do izjavljanja pritožniku v teh okoliščinah ni bila kršena.

Pritožba se zavrne in sodba sodišča prve stopnje potrdi.

Pravdni stranki nosita vsaka svoje stroške pritožbenega postopka.

Z izpodbijano sodbo je odločeno, da sklep o izvršbi Okrajnega sodišča v Ljubljani z dne 22.1.2004, opr. št. 0002 I 2004/01255, ostane v veljavi glede plačila glavnice 101,78 € z zakonskimi zamudnimi obrestmi od zneska 46,69 € od 12.12.2003 dalje, od zneska 46,74 € pa od 14.5.2003 dalje do plačila, zahtevek za obrestovanje v obdobju pred navedenima datumoma pa je zavrnilo. Toženi stranki je naložena obveznost plačila 193,47 € € pravdnih stroškov tožeče stranke.

Zoper sodbo sodišča prve stopnje se pritožuje tožena stranka. Uveljavlja vse tri, z Zakonom o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) predvidene pritožbene razloge. Trdi, da sodišče prve stopnje ni upoštevalo ugotovitev pritožbenega sodišča o tem, da s plačilom ni v zamudi. Vztraja, da opominov, računov in knjig ni dobil. Ker tožeča stranka svojih obveznosti ni izpolnila, s plačilom ni prišel v zamudo. Trdi, da bo knjige dolžan plačati šele, če mu bo tožeča stranka knjige poslala ali jih položila pri sodišču. Tožečo stranko prosi, da knjig ne pošilja, ker jih zaradi brezposelnosti ni sposoben plačati. Trdi, da je izostanek z naroka opravičil v telefonskem razgovoru z vodjo pisarne, ki mu je svetovala, da opravičilo in naknadno še zdravniško potrdilo pošlje po faksu.

Tožeča stranka je na pritožbo dogovorila. Trdi, da je višje sodišče ugotovilo le kršitev procesnih pravil in se v dejansko stanje ni spuščalo. Meni, da je izpolnitev svojih pogodbenih obveznosti dokazala.

Izpodbijana sodba je bila izdana v sporu majhne vrednosti in se zato lahko izpodbija zaradi bistvene kršitev določb pravdnega postopka iz 2. odstavka 339. čl. ZPP in zmotne uporabe materialnega prava (1. odstavek 458. čl. ZPP). Tako je bil pritožnik s pravnim poukom, vsebovanim v dopolnilnem sklepu, tudi poučen. Pravilnost ugotovitve dejanskega stanja zaradi omejenosti pritožbenih razlogov ne more biti predmet presoje v pritožbenem postopku. Na očitek, da na osnovi izvedenega dokaznega postopka sodišče dejanskega stanja ni ugotovilo pravilno, pritožbeno sodišče zato ne odgovarja.

Sodišče prve stopnje je sledilo napotkom pritožbenega sodišča in se po odpravi procesne kršitve ponovno opredelilo do trditev in ugovorov obeh pravdnih strank. Napotkov o obravnavi toženčevih trditev pritožbeno sodišče ni dalo, v svoji sodbi je pritožbene trditve le povzelo.

Preložitev naroka je izjema od splošnega pravila, izhajajočega iz načela ekonomičnosti postopka (11. čl. ZPP), da se razpisani naroki izvedejo. 115. čl. ZPP predvideva preložitev naroka iz zdravstvenih razlogov le v primeru predloženega zdravniškega potrdila. Pritožnik, ki je zdravniško potrdilo predložil šele po naroku, zatrjuje, da se naroka za glavno obravnavo zaradi bolezni ni mogel udeležiti, ne pa tudi, za katero procesno opravilo je bil zaradi tega prikrajšan oz. katere neugodne posledice so zanj zaradi odsotnosti z naroka nastale. Sodišče je postopalo po postopku v sporih majhne vrednosti, ki poteka na osnovi pisno izvedenih pravdnih dejanj, pa še število teh je omejeno. Dejstva in dokazi, ki niso navajani v teh vlogah, se ne upoštevajo (450. - 453. čl. ZPP). Edino procesno opravilo, ki je bilo na naroku izvedeno, je bilo branje pisnih dokazov. Sodišče izostanka z naroka ni sankcioniralo (3. odstavek 454. čl. ZPP). Vse navedeno utemeljuje zaključek, da toženec za obravnavanje pred sodiščem ni bil prikrajšan in zato absolutna bistvena kršitev iz 8. točke 2. odstavka 339. čl. ZPP ni bila storjena.

Tudi v preizkusu sodbe, ki ga je pritožbeno sodišče dolžno opraviti po uradni dolžnosti, bistvene kršitve postopka iz 2. odstavka 339. čl. ZPP niso bile ugotovljene; materialno pravo je pravilno uporabljeno (2. odstavek 350 čl. ZPP).

Ker niti pritožbeni razlogi niti razlogi, na katere sodišče pazi po uradni dolžnosti, niso podani, je na osnovi 353. čl. Zakona o pravdnem postopku pritožba zavrnjena.

Ker pritožnik s pritožbo ni uspel, odgovor na pritožbo pa ni pripomogel k razjasnitvi zadeve, je odločeno, da vsaka stranka nosi svoje stroške pritožbenega postopka (1. odstavek 165. čl. v zvezi s 1. odstavkom 155. in 1. odstavkom 154. čl. ZPP).

O pritožbi odloča sodnica posameznica na osnovi 5. odstavka 458. čl. ZPP.

ZPP člen 11, 115, 339, 339/2, 339/2-8, 454/3.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.