VSL sklep II Cp 2452/2009
Sodna praksa višjih sodišč, 2009-07-15

NEPRAVDNO PRAVO - CIVILNO PROCESNO PRAVO - DENACIONALIZACIJA

odškodninski zahtevek na podlagi ZPVAS - odškodnina iz naslova podržavljenega premoženja agrarne skupnosti - določitev odškodnine - vrsta postopka po ZPVAS - pristojnost pravdnega sodišča

Odškodninski zahtevki po 10. členu ZPVAS se obravnavajo po pravilih pravdnega postopka.

Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijani sklep.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom odločilo, da se ustavi nepravdni postopek za določitev odškodnine iz naslova podržavljenega premoženja agrarne skupnosti. Sklenilo je še, da se bo postopek po pravnomočnosti navedenega sklepa nadaljeval po pravilih pravdnega postopka.

Predlagatelj se pritožuje zoper navedeni sklep zaradi zmotne uporabe materialnega prava in predlaga, da pritožbeno sodišče razveljavi izpodbijani sklep. V pritožbi navaja, da Zakon o ponovni vzpostavitvi agrarnih skupnosti (ZPVAS) v 10. čl., ki omogoča upravičencem v primerih, ko zaradi pravne ali stvarne nemožnosti ni mogoče vrniti premoženja v naravi, da uveljavljajo odškodninske zahtevke, ne vsebuje nobenih določb o postopku ali pristojnosti. ZPVAS predstavlja le enega od denacionalizacijskih predpisov in se zato za postopek pri ugotavljanju odškodnine na podlagi 10. čl. ZPVAS smiselno uporabljajo določila Zakona o denacionalizaciji (ZDen). Zato je za reševanje odškodninskih zahtevkov po ZPVAS pristojno nepravdno sodišče. Pri teh zahtevkih tudi ne gre za klasičen odškodninski spor, ki se rešuje po določbah Obligacijskega zakonika v pravdnem postopku.

Nasprotni udeleženec v odgovoru na pritožbo pritrjuje stališču predlagatelja, da je treba zadevo obravnavati v nepravdnem postopku. Predlaga, da pritožbeno sodišče ugodi pritožbi.

Predlagatelj v predlogu trdi, da je bila z delno odločbo Upravne enote Radovljica z dne 12.6.2007, št. D-321-1/93-181, zavrnjena njegova zahteva (prav: zahteva članov A. s. S. F. – S.) za vrnitev določenih nepremičnin v naravi, ker so te nepremičnine zazidana stavbna zemljišča (2. odst. 32. čl. ZDen). Zato trdi, da je upravičen do odškodnine za odvzeta zemljišča. Predlagateljev predlog (zahtevek) za določitev odškodnine temelji na 10. čl. ZPVAS.

Drži, da je ZPVAS eden od denacionalizacijskih predpisov, da ne vsebuje nobenih določb o postopku ali pristojnosti za obravnavanje odškodninskih zahtevkov po 10. čl. ZPVAS in da pri teh zahtevkih ne gre za klasičen odškodninski spor. Vendar pa je zmotno predlagateljevo stališče, da se v tovrstnih zadevah smiselno uporabljajo določila ZDen za postopek določanja odškodnine, zaradi česar naj bi bilo potrebno opraviti postopek po pravilih nepravdnega postopka. ZNP določa (97. čl.), da sodišče odloči o odškodnini v postopku za določitev odškodnine (po pravilih nepravdnega postopka), če je z zakonom določeno, da se odškodnina določi v nepravdnem postopku. Ker za odločanje o odškodnini, katere temelj je 10. člen ZPVAS, noben zakon ne predpisuje, da se jo določi v nepravdnem postopku, glede na 97. čl. ZNP ni podlage za določitev tovrstne odškodnine v nepravdnem postopku. Določba 97. čl. ZNP je specialne narave (izrecno se nanaša prav na postopek za določitev odškodnine), zato za tovrstne zadeve ne pride v poštev niti splošna določba 2. odst. 1. člena ZNP.

Po 10. členu ZPVAS lahko člani agrarne skupnosti uveljavljajo odškodnino po splošnih predpisih v primerih, ko ne morejo uveljavljati istovrstnih pravic, kakršne so imeli pred njihovim odvzemom. Odškodninski zahtevki se po splošnih predpisih obravnavajo v pravdnem postopku. Glede na doslej povedano za tovrstne odškodninske zahtevke uporaba določb ZDen zato ne pride v poštev. Res je pri odškodninskih zahtevkih iz 10. čl. ZPVAS uzakonjena njihova podlaga, zaradi česar ne gre za klasične odškodninske spore oziroma odpade ugotavljanje predpostavk civilnega delikta, vendar pa ob upoštevanju določb zgoraj navedenih predpisov narava odškodninske obveznosti sama po sebi ne vpliva na vrsto sodnega postopka, v katerem se obravnava tovrstne odškodninske zahtevke.

Odločitev sodišča prve stopnje, sprejeta na podlagi 17. člena ZNP, je zato pravilna. Ker uveljavljani pritožbeni razlogi niso podani, prav tako pa tudi ne razlogi, na katere pazi po uradni dolžnosti, je pritožbeno sodišče zavrnilo pritožbo kot neutemeljeno in potrdilo izpodbijani sklep (2. odst. 350. čl. in 2. točka 365. čl. ZPP, v zvezi s 37. čl. ZNP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.