VSL sklep II Cp 1389/2009
Sodna praksa višjih sodišč, 2009-07-15

plačilo takse kot procesna predpostavka - pravočasno plačilo sodne takse - dokazilo o plačilu sodne takse

Taksni zavezanec po opravljenem plačilu sodne takse sodišču ni dolžan dostavljati nikakršnih dokazil o plačilu, dovolj je že pravočasno plačilo sodne takse za konkretno zadevo.

Pritožbi se ugodi in se izpodbijani sklep razveljavi ter zadeva vrne sodišču prve stopnje v nov postopek.

Odločitev o stroških pritožbenega postopka se pridrži za končno odločbo.

Z izpodbijanim sklepom je prvostopenjsko sodišče ustavilo postopek, ker tožeča stranka ni plačala predpisane sodne takse v roku, ki ji ga je v nalogu določilo sodišče. Tožnici je sodišče dovolilo obročno izpolnitev obveznosti, vendar tožnica niti prvega obroka ni plačala v določenem roku.

Zoper sklep se je tožnica pravočasno pritožila iz vseh pritožbenih razlogov. Predlaga, da pritožbeno sodišče izpodbijani sklep razveljavi in ji odmeri stroške pritožbenega postopka, kot so bili priglašeni. Navaja, da je sodišče napačno štelo, da sodna taksa ni bila plačana, saj je dne 21.1.2009 v ta namen plačala 300,00 EUR. Sodišča o opravljenem plačilu ni bila dolžna obvestiti, iz priložene fotokopije plačilnega naloga BN 02 pa izhaja, da je bila njena obveznost plačila izpolnjena.

Zakon o pravdnem postopku (Ur. l. RS, št. 26/1999 s spremembami, v nadaljevanju ZPP) v 105. a. členu določa obveznost plačila sodne takse za tožbo ob njeni vložitvi, najkasneje pa v roku, ki ga v nalogu za plačilo sodne takse določi sodišče. Če sodna taksa v tem roku ni plačana in niso podani pogoji za njeno oprostitev, odlog ali obročno plačilo, se šteje, da je vloga umaknjena. Če je tožba umaknjena, izda sodišče v skladu z določbo 3. odst. 188. čl. ZPP sklep o ustavitvi postopka.

Prvostopenjsko sodišče je z nalogom z dne 7.1.2009 tožnici naložilo, da v 15 dneh od vročitve naloga plača prvi obrok neplačane takse za tožbo v znesku 47,25 EUR. Opozorilo jo je, da naj originalno potrdilo o vplačilu sodne takse nalepi na hrbtno stran naloga in ga v 15 dneh vrne sodišču, sicer bo morala plačati kazensko takso v skladu z določbo 3. odst. 29. čl. ZST. Tožba je bila v obravnavanem primeru vložena 28.11.2008, zato bi prvostopenjsko sodišče moralo uporabiti Zakon o sodnih taksah (Ur. l. RS, št. 37/2008, v nadaljevanju ZST-1), ki je v veljavo stopil 1.10.2008, in ne zakon o sodnih taksah (Ur. l. SRS, št. 1/1990 s spremembami, v nadaljevanju ZST). ZST-1 v 6. čl. določa, da se sodne takse plačujejo v gotovini, z elektronskim denarjem ali drugimi veljavnimi plačilnimi sredstvi na prehodni podračun sodišča, ki je pristojno za vodenje postopka. Taksni zavezanec po opravljenem plačilu sodne takse sodišču ni dolžan dostavljati nikakršnih dokazil o plačilu, razen če zakon ne določa drugače.

Iz predloženega plačilnega naloga BN 02 z dne 21.1.2009 je razvidno, da je tožnica na račun Okrožnega sodišča v Krškem plačala 300,00 EUR kot takso fizične osebe. Uporabila je referenco, ki je bila določena v nalogu sodišča, ni pa navedla opravilne številke P 312/2008, na kar jo je v nalogu opozorilo sodišče, zato ni razvidno, za kateri postopek je bila taksa plačana. V uradnem zaznamku z dne 18.3.2009 (list. št. 11) je zabeleženo, da iz seznama vplačil na internetni strani izhaja, da taksa ni plačana. Ker je bil po nalogu tožnice na vplačilni račun sodnih taks v RS očitno plačan znesek 300,00 EUR, bo potrebno preveriti, ali je bil v resnici namenjen poplačilu takse obravnavane tožbe, ali ne. Ker dejansko stanje ni bilo popolno ugotovljeno, je bilo sklep potrebno razveljaviti in zadevo vrniti v nov postopek (365. v zvezi s 1. odst. 366. in 355. čl. ZPP).

V skladu z določbo 3. odst. 165. čl. ZPP je odločitev o stroških pritožbenega postopka pridržana za končno odločbo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.