TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSK sklep PRp 152/2009
Sodna praksa višjih sodišč, 2009-06-04

ugovor zoper plačilni nalog - materialna ogroženost

V skladu z določbo petega odstavka 34. čl. Zakona o sodnih taksah (dalje ZST-1) je ugovor zoper plačilni nalog dopusten iz dveh razlogov in sicer, da je bila taksa že plačana ali da je sodišče takso napačno odmerilo.

Pritožba zavezanca D.V. se kot neutemeljena zavrne in   p o t r d i

Zavezanec  mora kot stroške pritožbenega postopka plačati sodno takso.

Okrajno sodišče v Kopru je z izpodbijanim sklepom zavrglo ugovor pritožnika D.V. z dne 6. aprila 2009 zoper plačilni nalog za plačilo sodne takse z dne 12. marca 2009, št. EDST 1.

Proti takšnemu sklepu je pritožnik vložil pritožbo. Meni, da bi moralo sodišče svoje ugotovitve navesti bolj natančno in jih razložiti. Razlog za vložitev ugovora zoper plačilni nalog je materialna ogroženost. Napisal je, da nima dovolj sredstev za plačilo 150,00 EUR takse, kar drži in lahko tudi dokaže. Zato ponovno poziva sodišče, naj ga plačila sodne takse oprosti.

Višje sodišče je ob preizkusu izpodbijanega sklepa ugotovilo, da je sodišče prve stopnje odločilna dejstva pravilno ugotovilo. Pritožniku je pojasnilo, da je v skladu z določbo petega odstavka 34. čl. Zakona o sodnih taksah (dalje ZST-1) ugovor zoper plačilni nalog dopusten iz dveh razlogov in sicer, da je bila taksa že plačana ali da je sodišče takso napačno odmerilo. Storilec ugovora ni vložil iz nobenega od navedenih razlogov, saj ne navaja, ne da je takso že plačal, niti da je sodišče takso napačno odmerilo, pač pa, da je le-ta previsoka glede na njegove premoženjske razmere. Glede na že povedano pa iz razloga, kot ga pritožnik navaja, ugovora zoper plačilni nalog ni mogoče vložiti. Zato je višje sodišče neutemeljeno pritožbo zavrnilo in potrdilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

Ker pritožnik s pritožbo ni uspel, mora v skladu z določbo prvega odstavka 147. čl. ZP-1 kot stroške pritožbenega postopka plačati sodno takso, ki se odmeri po tarifni št. 8408 Zakona o sodnih taksah (ZST-1).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSK sklep PRp 165/2009
Sodna praksa višjih sodišč, 2009-06-04

obročno plačilo globe - določitev uklonilnega zapora - ugovor

Sodišče prve stopnje v Ajdovščini je s sodbo opr. št. PR 1 z dne 25. februarja 2008 storilcu dovolilo plačilo globe v šestih zaporednih obrokih, z opozorilom, da v primeru zamude plačila posameznega obroka zapadejo v plačilo še preostali neplačani obroki. Storilec je plačal zgolj prvi obrok, preostalih pet pa ne. Glede na navedeno je odločitev sodišča prve stopnje, ki je zavrnilo storilčevo prošnjo, ki jo je vložil po prejemu sklepa o določitvi uklonilnega zapora, in s katero ponovno prosi, da se mu omogoči obročno plačilo, pravilna.

Pritožba storilca S.M. se kot neutemeljena zavrne in   p o t r d i

Storilec mora kot stroške pritožbenega postopka plačati sodno takso.

Okrajno sodišče v Postojni je z izpodbijanim sklepom sklenilo, da se ugovor storilca S.M. zoper sklep o določitvi uklonilnega zapora z dne 18. februarja 2009, opr. št. PRuz 1 zavrne kot neutemeljen.

Proti takšnemu sklepu se je storilec pritožil. Navaja, da globe v višini 600,00 EUR ni mogel pravočasno poravnati, ker nima sredstev niti možnosti, da bi globo v enkratnem znesku poravnal. Zaveda se obveznosti poravnave navedenega zneska, 100,00 EUR je že poravnal, prosi pa, da mu višje sodišče dovoli plačilo zneska v obrokih v obdobju enega leta, v skladu z določili 18. čl. Zakona o prekrških, kar je, kot pritožnik navaja, v njegovi sedanji finančni situaciji edino možno in izvedljivo. Pritožbi prilaga plačilne liste o plači, družinski list in potrdilo o plačilu zneska 100,00 EUR.

Iz spisovnih podatkov je razvidno, da je sodišče prve stopnje v Ajdovščini s sodbo opr. št. PR 1 z dne 25. februarja 2008 storilcu dovolilo plačilo globe v šestih zaporednih obrokih, z opozorilom, da v primeru zamude plačila posameznega obroka zapadejo v plačilo še preostali neplačani obroki. Storilec je plačal zgolj prvi obrok, preostalih pet pa ne. Glede na navedeno je odločitev sodišča prve stopnje, ki je zavrnilo storilčevo prošnjo, ki jo je vložil po prejemu sklepa o določitvi uklonilnega zapora, in s katero ponovno prosi, da se mu omogoči obročno plačilo, pravilna. Ker storilec tudi v pritožbi ne navaja nobene takšne okoliščine, ki bi lahko privedla do drugačne odločitve, je višje sodišče njegovo pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje (168. čl. v zvezi s tretjim odstavkom 163. čl. ZP-1).

Storilec s pritožbo ni uspel, zato mora kot stroške pritožbenega postopka v skladu z določbo prvega odstavka 147. čl., v zvezi z določbami 6. tč. prvega odstavka 143. čl. in prvega odstavka 144. čl. ZP-1, plačati sodno takso, ki se odmeri po tarifni št. 8407 Zakona o sodnih taksah (ZST-1).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSM sklep I Ip 448/2009
Sodna praksa višjih sodišč, 2009-06-16

odvetnik - pooblastilo - nepredložitev pooblastila - popolnost pritožbe - zavrženje pritožbe - vročanje

Ker odvetnik v spis ni vložil pooblastila za zastopanje dolžnice, niti ga ni  priložil k pritožbi zoper sklep o ugovoru, je pritožba nepopolna in jo je zato treba zavreči.

Ker pooblastilo za zastopanje dolžnice ni bilo predloženo, bi moralo sodišče sklep vročiti neposredno dolžnici. Ker ga je vročilo odvetniku, sklep dolžnici ni bil pravilno vročen in zato, kljub odločitvi drugostopenjskega sodišča o zavrženju pritožbe, še ni postal pravnomočen.

Dolžnica krije sama svoje stroške postopka s pritožbo.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje dolžničin ugovor z dne 15.12.2003 zavrnilo kot neutemeljen.

Proti takemu sklepu je dolžnica vložila pritožbo po pooblaščencu odvetniku. Uveljavlja vse tri pritožbene razloge iz prvega odstavka 338. člena Zakona o pravdnem postopku – ZPP v zvezi s členoma 366 ZPP in 15 Zakona o izvršbi in zavarovanju – ZIZ. Predlaga spremembo izpodbijanega sklepa z ugoditvijo njenemu ugovoru, le podrejeno pa njegovo razveljavitev in vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v nov postopek.

V skladu z določbo člena 15 ZIZ v zvezi s prvim odstavkom 130. člena Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o pravdnem postopku – ZPP-D (Uradni list RS, št. 45/08) se predmetni postopek nadaljuje po določbah ZPP-D.

Peti odstavek člena 98 ZPP-D, ki ga je treba uporabiti v zvezi s členom 15 ZIZ, določa, da sodišče ne dovoli odvetniku, da začasno opravlja pravdna dejanja za stranko, če vlogi ni predložil pooblastila, ampak tožbo ali pravno sredstvo zavrže. Taka ureditev je skladna določbi člena 336 ZPP, ki določa, da se v postopku s pritožbo ne uporabljajo določbe 108. člena ZPP o vračanju nepopolnih vlog v dopolnitev.

Pregled zadeve pokaže, da odvetnik v predmetni spis ni vložil pooblastila za zastopanje dolžnice. Pooblastila za zastopanje ni priložil niti k pritožbi zoper sklep o ugovoru. Taka pritožba je nepopolna in jo je zato bilo treba, skladno spredaj izpostavljenim zakonskim določilom, zavreči.

Po obrazloženem je bilo odločiti tako, kakor izhaja iz izreka tega sklepa (1. točka člena 365 ZPP V zvezi s členom 15 ZIZ).

Sodišče prve stopnje pa je treba opozoriti na dejstvo, da sklepa o ugovoru z dne 06.03.2009, glede na to, da odvetnik v predmetni izvršilni spis pooblastila za zastopanje dolžnice sploh ni vložil, ne bi smelo vročiti temu odvetniku (glej vročilnico pripeto k list. št. 49). Iz povedanega sledi, da sklep o ugovoru dolžnici ni bil pravilno vročen in zato, kljub odločitvi drugostopenjskega sodišča o zavrženju pritožbe, ki jo je vložil odvetnik, še ne more biti pravnomočen. Sklep o ugovoru bo torej treba dolžnici neposredno vročiti.

Odločitev o pritožbenih stroških ima, ob povsem neuspešni pritožbi, podlago v prvem odstavku 165. člena ZPP in prvem odstavku 154. člena ZPP v zvezi s členom 15 ZIZ.

ZPP člen 98, 108, 336, 365, 365/1, 365/1-1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep I Cp 1457/2009
Sodna praksa višjih sodišč, 2009-06-17

denacionalizirano premoženje - oporočno razpolaganje - učinek oporočnega razpolaganja na denacionalizirano premoženje

Oporočna razpolaganja, napravljena pred izdajo odločbe o denacionalizaciji, imajo glede premoženja, ki pripada upravičencu po tej odločbi, pravni učinek samo, če je to v oporoki izrecno navedeno.

Pritožbam se ugodi, sklep o dedovanju se v točkah A/4 in B izreka razveljavi ter se zadeva v tem obsegu vrne sodišču prve stopnje v nov postopek.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim dodatnim sklepom pod točko A izreka ugotovilo obseg dodatne zapuščine in pod tč. B izreka to zapuščino na podlagi sklepa o dedovanju Okrajnega sodišča v Ljubljani "D" III D 695/95, z dne 6.6.2007, dodelilo zakonitim dedičem zapustnika po njihovih zakonitih dednih deležih.

Zoper sklep o dedovanju so se v roku pritožili dediči A. M., M. Ž. in M. C., ki v svojih pritožbah zatrjujejo, da je zapustnik v svoji oporoki z dne 9.1.1956 izrecno izrazil svojo poslednjo voljo glede takrat mu nacionaliziranih nepremičnin za primer, da mu bodo le-te vrnjene, in sicer so te nepremičnine naštete v 1. in 2. alineji tč. A/1 izreka izpodbijanega sklepa o dedovanju. Njegova volja je bila, da te nepremičnine v primeru vrnitve dedujeta njegova sinova A. in B., kar bi sodišče prve stopnje moralo upoštevati pri dodelitvi nepremičnin zapustnikovim dedičem.

Po določbi 81. člena Zakona o denacionalizaciji (ZDen) imajo oporočna razpolaganja, napravljena pred izdajo odločbe o denacionalizaciji, glede premoženja, ki pripada upravičencu po tej odločbi, pravni učinek samo, če je to v oporoki izrecno navedeno. Zapustnik je v svoji oporoki z dne 9.1.1956 izrecno razpolagal s takrat mu nacionaliziranimi nepremičninami A in B (po navedbah dedičev so to očitno v 1. in 2. alineji točke A/1 izreka izpodbijanega dodatnega sklepa o dedovanju navedene nepremičnine), česar sodišče prve stopnje pri dodelitvi zapuščine dedičem ni upoštevalo skladno prej citirani določbi ZDen.

Pritožbeno sodišče je zato pritožbam ugodilo, izpodbijani dodatni sklep o dedovanju glede dodelitve zapuščine dedičem razveljavilo in v tem obsegu zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v nov postopek (3. točka 365. člena Zakona o pravdnem postopku v zvezi s 163. členom Zakona o dedovanju). Pri ponovni dodelitvi zapuščine naj ima sodišče prve stopnje v vidu zgoraj podane pripombe pritožbenega sodišča.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep I Cp 1557/2009
Sodna praksa višjih sodišč, 2009-06-17

Identifikacijski znak nepremičnine v zemljiški knjigi je njena parcelna številka.

Pritožba se zavrne in se v izpodbijanem delu potrdi sklep o dedovanju sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom o dedovanju pod 1. točko izreka ugotovilo obseg zapuščine in pod 2. točko izreka proglasilo dediče na podlagi oporočnega dedovanja in sklenjenega dednega dogovora.

Zoper sklep o dedovanju se je v roku laično, brez izrecne navedbe pritožbenih razlogov pritožil dedič J. M., in sicer zoper 2. alinejo točke 1/b izpodbijanega sklepa, kjer je navedeno, da v zapuščino sodi tudi parcela štev. 548, vl. št. 1180, k. o. AA. Pritožnik zahteva, da se pri tej nepremičnini dopiše še, da ta nepremičnina predstavlja stavbišče s hišo 112 m2, dvorišče 169 m2 in njivo 474 m2, ker bi se z dopolnitvijo zgoraj navedenih podatkov izognili morebitnim nesporazumom med dediči.

Identifikacijski znak nepremičnine v zemljiški knjigi je njena parcelna številka. Ker le-to nepremičnina, navedena v izpodbijanem delu sklepa o dedovanju, obsega, ni nobenega dvoma, za katero nepremičnino v naravi gre. Torej ni potrebe, da bi se nepremičnina parcele štev. 548 k.o. AA dodatno označevala z v pritožbi citiranim podatkom, ker ta podatek ni identifikacijski znak za nepremičnino po Zakonu o zemljiški knjigi.

Pritožbeno sodišče je zato, ker ni ugotovilo niti drugih kršitev, na katere pazi po uradni dolžnosti, pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in v izpodbijanem delu potrdilo sklep o dedovanju sodišča prve stopnje (2. točka 365. člena Zakona o pravdnem postopku v zvezi s 163. členom Zakona o dedovanju).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep I Cp 1660/2009
Sodna praksa višjih sodišč, 2009-06-17

vpis v zemljiško knjigo - predložitev listin v zemljiškoknjižnem postopku - izvirnik listine - poziv sodišča na predložitev listin

Ker predlagatelj predlogu za vpis lastninske pravice v zemljiški knjigi ni predložil listin, na katerih predlog temelji, v izvirniku, niti teh ni predložil na poziv sodišča, je bil že to razlog, da se predlogu za vpis ne ugodi.

Pritožba se zavrne, sklep sodišča prve stopnje se potrdi in hkrati dovoli izbris zaznambe zavrnitve vpisa.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom kot neutemeljenega zavrnilo ugovor predlagatelja zoper sklep zemljiškoknjižnega referenta Dn. št. 33487/2004, z dne 7.9.2006, s katerim je bil zavrnjen predlog predlagatelja za vknjižbo lastninske pravice pri stanovanju v I. nadstropju stanovanjske stavbe v Ljubljani, AA, na parc. št. BB, vpisane v vl. št. 796 k.o. CC.

Zoper sklep se je v roku pritožil predlagatelj iz vseh pritožbenih razlogov, ki predlaga, da pritožbeno sodišče sklep razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo odločanje. Navaja, da je predlog predlagatelja v celoti utemeljen, saj ima predlagatelj pravni naslov – veljavno pogodbo, da se na njegovo ime vknjiži lastninska pravica na zadevnih nepremičninah. Predlog je vložil za vpis lastninske pravice pri parc. št. DD, k.o. CC, iz katere je kasneje nastala parcela št. BB, vpisana pri vl. št. 796 k.o. CC. Tako gre v konkretnem primeru za kontinuiteto iste parcele. Nadalje pritožnik še poudarja, da izpodbijani sklep ni obrazložen oziroma v njem niso navedeni razlogi o odločilnih dejstvih, v posledici česar odločitve ni možno preizkusiti, kar predstavlja absolutno bistveno kršitev določb postopka iz 14. točke 2. odst. 339. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP).

Izpodbijani sklep ima potrebne razloge, tako da se pravilnost odločitve sodišča prve stopnje na podlagi njih lahko preizkusi in sodišče prve stopnje ni zagrešilo v pritožbi zatrjevane absolutne bistvene kršitve določb postopka.

Ker predlagatelj predlogu za vpis lastninske pravice v zemljiški knjigi ni predložil listin, na katerih predlog temelji, v izvirniku (2. odst. 142. člena Zakona o zemljiški knjigi – ZZK-1), niti teh ni predložil na poziv sodišča, je bil že to razlog, da se predlogu za vpis ne ugodi. Torej je sodišče prve stopnje z izpodbijanim sklepom utemeljeno zavrnilo ugovor predlagatelja že iz tega razloga in se pritožbeno sodišče o preostalih pritožbenih navedbah ne opredeljuje.

Pritožbeno sodišče je zato, ker ni ugotovilo niti kršitev, na katere pazi po uradni dolžnosti,  pritožbo predlagatelja kot neutemeljeno zavrnilo, z njo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje potrdilo in hkrati dovolilo izbris zaznambe zavrnitve vpisa (2. točka 3. odst. 161. člena ZZK-1).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep I Cp 1949/2009
Sodna praksa višjih sodišč, 2009-06-17

V kolikor toženi stranki v primeru sosporništva zastopa isti pooblaščenec, ima tožena stranka, ki je uspela, pravico do povrnitve polovice pravdnih stroškov.

1. Pritožbi se ugodi in se izpodbijani sklep spremeni tako, da so tožniki dolžni povrniti tožencu F. M. 1.792,17 EUR pravdnih stroškov v roku 15 dni od prejema sklepa v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi pod izvršbo.

2.Toženec M. F. je dolžan tožeči stranki povrniti stroške pritožbe v znesku 247,86 EUR v roku 15 dni od prejema sklepa, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi pod izvršbo.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom odločilo, da so tožniki tožencu F. M. dolžni povrniti 3.584,35 EUR pravdnih stroškov z ustreznimi zamudnimi obrestmi.

Zoper tak sklep se iz vseh pritožbenih razlogov pritožuje tožeča stranka, ki v pritožbi predlaga, da pritožbeno sodišče ugodi njeni pritožbi ter izpodbijani sklep spremeni in tožencu naloži povrnitev pritožbenih stroškov. V pritožbi tožniki navajajo, da je sodišče prve stopnje napačno ugotovilo višino potrebnih stroškov toženca. Toženca F. M. je zastopal isti odvetnik kot toženo stranko G.. V primeru, da isti pooblaščenec zastopa dve stranki, se v primeru uspeha priznajo odvetniški stroški, zvišani za 10%. Tudi v predhodnem razveljavitvenem sklepu je bilo zapisano, da ima toženec pravico so sorazmernega povračila sorazmernih stroškov in da si ti delijo po enakem delu.

Že v predhodnih razveljavitvenih odločbah je bilo zavzeto stališče, da ima toženec F. M. pravico do sorazmernega povračila pravdnih stroškov, kot utemeljeno navaja tožeča stranka v pritožbi. Toženca F. M. in prvotoženo stranko G., zoper katero so tožniki uspeli, je zastopal isti pooblaščenec. ZPP sicer ne pozna posebnih pravil, kako naj stranka povrne stroške sospornikom, niti pravil, po katerih se mora sodišče ravnati, kadar stranka v razmerju do enega sospornika, uspe. Sodna praksa se je v takem primeru že izrekla, da pride v poštev analogna uporaba prvega odstavka člena 161 ZPP, po kateri sosporniki trpijo stroške po enakih delih in je drugotoženec upravičen ob tem, ko je prvo in drugotoženo stranko zastopal isti pooblaščenec, le do povrnitve polovice pravdnih stroškov. Pritožbi tožeče stranke je bilo zaradi tega potrebno ugoditi in odločitev sodišča prve stopnje spremeniti in tožencu F. M. prisoditi le polovico prisojenih stroškov, to je 1.792,17 EUR (drugi odstavek člena 365 tč. 2 ZPP).

Tožeča stranka je uspela s pritožbo in toženec M.F. ji je dolžan povrniti pritožbene stroške, ki so odmerjeni v skladu z veljavno odvetniško tarifo. Tak izrek o stroških temelji na določbi člena 166 ZPP.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep II Cp 1357/2009
Sodna praksa višjih sodišč, 2009-06-17

mirovanje postopka - nadaljevanje postopka - predlog za nadaljevanje postopka

Rok, v katerem morata stranki predlagati nadaljevanje postopka, ne teče od pravnomočnosti sklepa, s katerim je sodišče ugotovilo mirovanje, ampak od trenutka, ko mirovanje nastane.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje ustavilo pravdni postopek, saj nobena od pravdnih strank v zakonskem roku od dneva, ko je nastopilo mirovanje, ni predlagala nadaljevanja postopka.

Zoper sklep o ustavitvi vlaga pritožbo tožeča stranka in navaja, da se je zoper sklep o mirovanju postopka pritožila, nikoli pa ni prejela sklepa Višjega sodišča v zvezi s pritožbo in zato tudi ni mogla predlagati mirovanja postopka. Predlaga razveljavitev sklepa.

Tožena stranka na pritožbo ni odgovorila.

Višje sodišče v Ljubljani je s sklepom z dne 30.1.2008 zavrnilo pritožbo tožeče stranke, ki jo je vložila zoper sklep Okrajnega sodišča v Grosupljem z dne 15.11.2007 in s katerim je prvostopno sodišče ugotovilo, da postopek v tej zadevi miruje od 15.11.2007 dalje. Kot je razvidno iz povratnice v spisu, je pooblaščenka tožnice sklep Višjega sodišča v Ljubljani prejela 14.3.2008, tožena stranka pa 1.3.2008, kar je pravilno ugotovilo tudi prvostopno sodišče v izpodbijanem sklepu. Pritožbena trditev, da pritožnica tega sklepa ni prejela, torej ni resnična.

Ne glede na to pa je pritožnici potrebno pojasniti, da rok, v katerem bi morali stranki predlagati nadaljevanje postopka, ne teče od pravnomočnosti sklepa, s katerim sodišče ugotovi mirovanje, ampak od trenutka, ko mirovanje nastane, to pa je bilo v konkretnem primeru 15.11. 2007 (210. člen ZPP). Ker nobena od pravdnih strank v zakonskem roku nadaljevanja postopka ni predlagala, je sodišče prve stopnje zato ravnalo prav, ko je postopek ustavilo.

Ker torej pritožbeni očitek ni utemeljen, pritožbeno sodišče pa ob preizkusu izpodbijanega sklepa tudi ni ugotovilo nobenih kršitev, na katere pazi po uradni dolžnosti (2. odstavek 350. člena ZPP v zvezi s 366. členom istega zakona), je zato sklep sodišča prve stopnje potrdilo (365. člen ZPP). V zavrnitvi pritožbe je vsebovana že tudi odločitev o stroških pritožbenega postopka. Ker pritožnica s pritožbo ni uspela, te stroške nosi sama (154. člen v zvezi s 165. členom ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep I Cp 1785/2009
Sodna praksa višjih sodišč, 2009-07-08

stroški postopka - stroški izvedenca - zbiranje in proučevanje zbrane dokumentacije - vrednotenje zbiranja in proučevanja dokumentacije

Pritožbeno sodišče sicer soglaša s pritožnico, da sta zbiranje in proučevanje zbrane dokumentacije dve različni fazi dela, tako časovno kot tudi vsebinsko. Kljub temu pa sta v določbi 1. odstavka 46. člena Pravilnika o sodnih izvedencih in sodnih cenilcih  obravnavani in tarifirani oz. vrednoteni kot enotna postavka. Zato pritožnici ne pripada ločeno za zbiranje dokumentacije 100 točk in še posebej enako število točk za njeno proučevanje.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanima sklepoma sodni izvedenki za ekonomijo in finance, B. A., za opravljeno izvedensko delo priznalo nagrado v višini 143.000,00 SIT bruto ter stroške v višini 11.650,00 SIT, kar skupaj znaša 154.650,00 SIT in kar se nakaže na izvedenkin transakcijski račun.

Zoper navedeni sklep vlaga pritožbo izvedenka. Ne soglaša, da ji je sodišče odmerilo zgolj 100 točk skupaj za zbiranje in proučevanje dokumentacije. Pridobivanje dokumentacije je bilo izvedeno na dveh naslovih, katere je bilo potrebno najprej poiskati in nanje nasloviti dopise, izvedene pa so bile tudi poizvedbe na internetnih virih, kar vse je vloženo v prilogo D, opravljenih pa je bilo tudi nekaj telefonskih razgovorov. Zbrano dokumentacijo je bilo potrebno prebrati, izločiti iz nje za izvedensko mnenje pomembna dejstva, zavreči nepomembna dejstva. Vsekakor sta zbiranje in proučevanje zbrane dokumentacije dve različni fazi dela, tako časovno kot tudi vsebinsko. Navaja tudi dve zadevi, in sicer Okrožnega sodišča v Ljubljani, opr. štev. 8 Pg 141/2005, z dne 11.4.2006 in Okrožnega sodišča v Kopru opr. štev. P 503/03, z dne 25.1.2006, ko je sodišče priznalo ločeno – zbiranje in ločeno proučevanje zbrane dokumentacije.

Pritožbeno sodišče sicer soglaša s pritožnico, da sta zbiranje in proučevanje zbrane dokumentacije dve različni fazi dela, tako časovno kot tudi vsebinsko. Kljub temu pa sta v določbi 1. odstavka 46. člena Pravilnika o sodnih izvedencih in sodnih cenilcih (Ur. list RS, št. 7/2002, s spremembami) obravnavani in tarifirani oz. vrednoteni kot enotna postavka. Zato pritožnici ne pripada ločeno za zbiranje dokumentacije 100 točk in še posebej enako število točk z njeno proučevanje. Pritožnica se torej zavzema za neupoštevanje cit. določbe pravilnika. Sodišče prve stopnje je torej sporno določbo pravilno uporabilo, ko je v tem delu priznalo izvedenki skupaj 100 točk in zato ni izkazan pritožbeni očitek zmotne uporabe materialnega prava, vsebinsko uveljavljan v pritožbi. Ob povedanem je moralo pritožbeno sodišče zavrniti pritožbo in potrditi izpodbijani sklep (člen 353 ZPP).

ZPP člen 249, 249/1. Pravilnik o sodnih izvedencih in sodnih cenilcih člen 46, 46/1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.