VSM sklep III Cp 1836/2009.
Sodna praksa višjih sodišč, 2010-01-15

varstvo, vzgoja in preživljanje otroka - začasna odredba izdana v tujini - predodelitev otroka - postopek predhodnega odločanja pred Sodiščem Evropske unije

Po določbi šestega odstavka 113.a člena Zakona o sodiščih je predhodna odločba Sodišča Evropske unije za sodišče obvezujoča.

Pritožbi se ugodi in se izpodbijani sklep spremeni tako, da glasi:

„Ugovoru nasprotnega udeleženca se ugodi in se razveljavi sklep Okrožnega sodišča v Mariboru, opr. št. R 411/2008 z dne 09.12.2008.

Zavrne se predlog predlagateljice za izdajo začasne odredbe z dne 28.11.2008.

Stranki krijeta vsaka svoje stroške postopka za izdajo začasne odredbe.“

Stranki krijeta vsaka svoje pritožbene stroške.

1. Z izpodbijanim sklepom je prvostopno sodišče pod točko I izreka zavrnilo ugovor nasprotnega udeleženca z dne 02.02.2009 proti sklepu o začasni odredbi opr. št. R 411/2008 z dne 09.12.2008, s katerim je prvostopno sodišče hčero pravdnih strank ASD, roj. 06.09.1997, upoštevaje največje možne koristi otroka, začasno predodelilo v varstvo in vzgojo materi – predlagateljici JD. Pod točko II izreka je odločilo, da stiki hčerke z očetom nadalje ne potekajo več kot osebni stiki, temveč le kot stiki preko pisemske pošte oziroma elektronskih telekomunikacij (telefon, elektronska pošta). V točki III izreka je odločilo, da v ostalem ostane sklep o začasni odredbi nespremenjen. S stroški postopka v znesku 181,99 EUR z obrestmi, je obremenilo nasprotnega udeleženca (točka IV izreka).

2. Proti navedenemu sklepu je pritožbo vložil nasprotni udeleženec po svojem pooblaščencu zaradi bistvene kršitve določb postopka in zmotne uporabe materialnega prava. V pritožbi predvsem izpostavlja, da je prvostopno sodišče postopalo in odločalo v nasprotju z določbo 20. člena Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27.novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo. Po pritožbi na podlagi navedene določbe v obravnavani zadevi ni mogoče spremeniti ukrepa začasnega zavarovanja Okrožnega sodišča v Tivoliju (Republika Italija) z dne 25.07.2007, s katerim je bila A dodeljena v varstvo in vzgojo očetu. Pravilna materialnopravna razlaga 20. člena Uredbe Sveta (ES) narekuje razveljavitev prvostopnega sklepa o začasni odredbi. V kolikor pritožbeno sodišče ne ugodi pritožbenemu predlogu v smeri razveljavitve prvostopnega sklepa, pritožnik podrejeno predlaga, da pritožbeno sodišče o razlagi določbe 20. člena Uredbe Sveta (ES) pred Sodiščem Evropske skupnosti sproži postopek predhodnega odločanja.

3. V odgovoru na pritožbo se nasprotna udeleženka zavzema za zavrnitev pritožbe in potrditev izpodbijanega sklepa. V odgovoru na pritožbo predvsem obrazlaga pravilnost uporabe določbe 20. člena Uredbe Sveta (ES), s katero je prvostopno sodišče materialnopravno utemeljilo izpodbijani sklep.

5. Ni sporno, da sta stranki postopka v Italiji, v Rimu, skupaj živeli 25 let. Od tega sta 10 let poročeni. Strankama se je dne 06.09.1997 rodila hčerka A. Zaradi čustvenega razhajanja med strankama v Republiki Italiji pred pristojnim sodiščem v Tivoliju teče razvezni postopek (iz podatkov spisa izhaja, da je prvostopna sodba že izdana, zadeva je pred pristojnim pritožbenim sodiščem v Republiki Italiji v pritožbeni obravnavi). Sodišče v Tivoliju je tekom razvezne pravde s sklepom štev. 3058/06 z dne 25.07.2007 izdalo ukrep zavarovanja, s katerim je odločilo, da se A zaupa v izključno skrb očetu, pri čemer se otrok začasno namesti v Zavodu Sprejemna hiša K sester v Rimu. Na dan izdaje ukrepa zavarovanja, torej dne 25.07.2007, je mati s hčerko A zapustila Italijo ter odpotovala v Slovenijo, v kraj Z. P., kjer s hčerko živi še sedaj. V postopku razglasitve izvršljivosti tuje sodne odločbe je bila citirana odločba sodišča v Tivoliju razglašena za izvršljivo na območju Republike Slovenije s sklepom Okrožnega sodišča v Mariboru, opr. št. IV R 23/2007 z dne 22.11.2007 v zvezi s sklepom Vrhovnega sodišča RS, opr. št. Cp 17/2008 z dne 02.10.2008. Na podlagi navedene odločbe v Republiki Sloveniji pred Okrajnim sodiščem v S. B. teče izvršilni postopek zaradi izročitve otroka očetu z namestitvijo v navedeni zavod v Republiki Italiji. V izvršilnem postopku je izvršba odložena do zaključka tega sodnega postopka.

6. Nasprotna udeleženka je 28.11.2008 pri Okrožnem sodišču v Mariboru vložila predlog za izdajo začasne odredbe (ukrep zavarovanja) za predodelitev otroka v varstvo in vzgojo materi. Okrožno sodišče v Mariboru je o predlogu za izdajo začasne odredbe in o ugovoru proti sklepu o začasni odredbi postopalo in odločilo, kot je navedeno pod točko 1 te obrazložitve.

7. V pritožbenem postopku je Višje sodišče v Mariboru kot pristojno pritožbeno sodišče s sklepom, opr. št. III Cp 1836/2009 z dne 19.10.2009 prekinilo postopek (tretji odstavek 113.a člena Zakona o sodiščih – ZS) ter Sodišču Evropskih skupnosti (sedaj Sodišče Evropske unije) v skladu s drugim odstavkom 113.a člena Zakona o sodiščih – ZS predlagalo sprejetje predhodne odločbe z uporabo nujnega postopka predhodnega odločanja o razlagi 20. člena Uredbe Sveta (ES) štev. 2201/2003 z dne 27.novembra 2003. Višje sodišče v Mariboru je v predhodno odločanje predložilo vprašanje:

„1. Ali je sodišče v Republiki Sloveniji (država članica Evropske unije) v skladu z določbo 20. člena Uredbe Sveta (ES) pristojno izdati ukrepe zavarovanja v primeru, če je sodišče druge države članice, ki je po Uredbi pristojno za odločanje o glavni stvari, že izdalo ukrep zavarovanja, ki je razglašen za izvršljiv v Republiki Sloveniji?

V primeru pritrdilnega odgovora sledi vprašanje, ali lahko slovensko sodišče z uporabo nacionalnega prava (uporabo tega uzakonja 20. člen Uredbe) z izdajo ukrepa zavarovanja po določbi 20. člena Uredbe spremeni oziroma razveljavi pravnomočen in izvršljiv ukrep zavarovanja, izdan po sodišču v drugi državi članici, ki je po Uredbi pristojna za odločanje o glavni stvari?“

8. Sodišče Evropskih skupnosti (sedaj Sodišče Evropske unije) je dne 27.10.2009 ugodilo predlogu predložitvenega sodišča, da se predlog za sprejetje predhodne odločbe obravnava po nujnem postopku.

9. Sodišče Evropske unije je na podlagi predloga za sprejetje predhodne odločbe na podlagi členov 68 ES in 234 ES, obravnavanem po nujnem postopku v skladu s členom 104.b Poslovnika, s sodbo z dne 23.decembra 2009, štev. C-403/09PPU, razsodilo:

„Člen 20 Uredbe Sveta (ES) štev. 2201/2003 z dne 27.novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) štev. 1347/2000 je treba razlagati tako, da v okoliščinah, kakršne so v zadevi v glavni stvari, sodišču države članice ne omogoča sprejetja začasnega ukrepa v zvezi s starševsko odgovornostjo, na podlagi katerega bi se otroka, ki je na območju te države članice, v varstvo in vzgojo dodelilo enemu od staršev, če je sodišče druge države članice, ki je na podlagi te uredbe pristojno za odločanje o glavni stvari glede varstva in vzgoje otroka, že izdalo odločbo, s katero je otroka v začasno varstvo in vzgojo zaupalo drugemu od staršev, in je bila ta odločba razglašena za izvršljivo na območju prve države članice.“

10. Po določbi šestega odstavka 113.a člena Zakona o sodiščih je predhodna odločba Sodišča Evropske unije za sodišče obvezujoča.

11. Po obrazloženem in na podlagi šestega odstavka 113.a člena Zakona o sodiščih ter pod točko 9 tega sklepa citirane zavezujoče sodbe Sodišča Evropske unije ter določb prvega odstavka 411. člena Zakona o pravdnem postopku – ZPP in 239. člena v zvezi s četrtim odstavkom 58. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju – ZIZ, je pritožbeno sodišče odločilo, kot je razvidno iz izreka tega sklepa.

12. Odločitev pritožbenega sodišča temelji na določbi 37. člena Zakona o nepravdnem postopku – ZNP v zvezi s 3. točko 365. člena ZPP.

13. Odločitev o stroških sodnega postopka pred sodiščem prve stopnje in druge stopnje (stroški postopka pred Sodiščem evropske unije predstavljajo pritožbene stroške, ker so stopnja v postopku predložitvenega - pritožbenega sodišča) je v skladu z določbo prvega odstavka 35. člena ZNP v zvezi s 37. členom ZNP in 413. členom ZPP, po pravilu katerega stranke sodnega postopka v zakonskih sporih krijejo lastne stroške sodnega postopka.

Zakon o izvršbi in zavarovanju (1998) - ZIZ  - člen 58, 58/4, 239

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 411, 411/1

Zakon o sodiščih (1994) - ZS  - člen 113a, 113a/2, 113a/3, 113a/6

EU - Direktive, Uredbe, Sklepi / Odločbe, Sporazumi, Pravila

Uredba Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 - člen 20

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.