VSL sklep IV Cp 1810/2009
Sodna praksa višjih sodišč, 2009-05-27

tožba - nepopolna tožba - zavrženje tožbe - tožba za znižanje preživnine - rejniki - stranke sporazuma po 130. členu ZZZDR

Za presojo predlagateljičine vloge je odločilna njena vsebina, ne pa njeno poimenovanje.

Rejniki niso stranke sporazuma o preživnini iz 130. člena ZZZDR za mladoletnega otroka, ki je v reji.

Pritožba se zavrne in se v izpodbijanem delu potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom zavrglo vlogo predlagateljice z dne 5.2.2009, katero je smiselno štelo kot predlog v pomenu 130. člena ZZZDR. Poleg tega je ugodilo predlogu predlagateljice za oprostitev plačila sodnih taks.

V zvezi s tem sklepom je predlagateljica vložila laično vlogo, ki jo je sodišče prve stopnje štelo kot pritožbo zoper navedeni sklep v delu, ki se nanaša na zavrženje predlagateljičine vloge. V pritožbi predlagateljica navaja, da se je v zvezi s svojo vlogo za zmanjšanje preživnine za otroke, ki so v reji, posvetovala z rejniki in CSD Trebnje. Povedali so ji, da rejniki nimajo ničesar s preživnino, ki jo plačuje, saj je razpolaganje s preživnino v pristojnosti CSD Trebnje. Rejniki so ji povedali, da zato niso pravi naslov za urejanje te zadeve. Meni, da bi se v zvezi s to zadevo sodišče moralo obrniti na CSD Trebnje. Predlagateljica smiselno predlaga razveljavitev sklepa in vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v novo odločanje.

Tožnica je 5.2.2009 vložila pri sodišču prve stopnje vlogo, ki jo je poimenovala kot vlogo za znižanje preživnine za otroke. Ker je bila vloga nepopolna, je sodišče prve stopnje s sklepom z dne 10.2.2009 pozvalo predlagateljico, da popravi vlogo tako, da bo sposobna za obravnavanje. Tožnica je v danem roku 15-ih dni na omenjeni poziv sodišča za dopolnitev svoje vloge odgovorila, da  pri njeni vlogi za znižanje preživnine za njene štiri otroke ne gre za tožbo, ampak za prošnjo oziroma za vlogo za znižanje preživnine.

Odločitev sodišča prve stopnje o zavrženju predlagateljičine vloge z dne 5.2.2009 je pravilna, sicer iz drugih razlogov, kot jih navaja izpodbijani sklep. Pritožba ne navaja pritožbenih razlogov oziroma je neobrazložena, zato jo je pritožbeno sodišče preizkusilo v okviru uradoma upoštevnih razlogov iz 2. odst. 350. člena ZPP, pri čemer je pritožbeno sodišče ugotovilo, da ti razlogi niso podani. Ne glede na predlagateljičino izjavo, da njene vloge ni šteti kot tožbe, ampak kot prošnjo za znižanje preživnine, je stališče sodišča prve stopnje, da predlagateljičina vloga z dne 5.2.2009 smiselno predstavlja predlog za izdajo sklepa o preživnini v pomenu 130. člena ZZZDR, napačno. Za presojo predlagateljičine vloge je odločilna njena vsebina, ne pa njeno poimenovanje. 130. člen ZZZDR se nanaša zgolj na primere, ko se starša sporazumeta o preživnini in zato predlagata, da sodišče v nepravdnem postopku izda o tem sklep. Iz vsebine predlagateljičine vloge z dne 5.2.2009 pa izhaja, da  želi doseči znižanje preživnine za svoje 4 mladoletne otroke, ki so v reji, pri čemer ne podaja nobenih trditev o morebitnem sporazumu o preživnini z drugim od staršev otrok. Predlagateljica želi torej doseči znižanje preživnine za svoje otroke, ki je bila po njenih navedbah predhodno določena v višini 20,00 EUR za vsakega otroka, v takšnem primeru pa je znižanje preživnine mogoče doseči le s tožbo v pravdnem postopku. Zato je predlagateljičina vloga z dne 5.2.2009 predstavljala nepopolno tožbo za znižanje preživnine, kot je sodišče prve stopnje to pravilno ugotovilo v svojem sklepu z dne 10.2.2009. Sodišče prve stopnje je zato pravilno postopalo, ko je s sklepom z dne 10.2.2009 na podlagi 108. člena ZPP pozvalo predlagateljico k dopolnitvi njene nepopolne tožbe v roku 15 dni. Ker predlagateljica v danem roku ni izpolnila naložene obveznosti, saj nepopolne tožbe ni dopolnila tako,  kot ji je sodišče naložilo s sklepom z dne 10.2.2009,  je sodišče prve stopnje pravilno zavrglo predlagateljičino tožbo, čeprav iz drugih razlogov.  Predlagateljičina vloga je bila namreč  utemeljeno zavržena na podlagi 5. odst. 108. člena ZPP, ne pa zato, ker predlagateljica ni predložila sporazuma o preživnini v pomenu 130. člena ZZZDR. Glede na podatke v spisu namreč v tej zadevi ne gre za situacijo, ki jo ureja 130. člen ZZZDR (s tem v zvezi je zmotno stališče sodišča prve stopnje, da so rejniki stranke sporazuma o preživnini iz 130. člena ZZZDR za mladoletnega otroka, ki je v reji). Odločitev o zavrženju predlagateljičine vloge je torej pravilna, pri čemer napačna vsebinska oznaka zavržene tožbe v 1. točki izreka izpodbijanega sklepa nima nobenega pomena. Glede na povedano je pritožbeno sodišče zato zavrnilo predlagateljičino pritožbo kot neutemeljeno in potrdilo sklep sodišča prve stopnje v izpodbijanem delu (glede 1. točke izreka sklepa), na podlagi 2. točke 365. člena ZPP.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.