VSL sklep I Cpg 23/2010
Sodna praksa višjih sodišč, 2010-03-10

nova trditvena podlaga - pravočasnost trditev - možnost obravnavanja pred sodiščem

Pritrditi je treba pritožniku, da je bila vloga tožeče stranke z dne 9. 7. 2009 predložena sodišču pred prvim narokom za glavno obravnavo. Naroka, ki je bil razpisan za dne 10. 6. 2009, prvostopno sodišče ni opravilo, temveč ga je preložilo. Navedbe tožeče stranke v njeni pripravljalni vlogi z dne 9. 7. 2009 torej niso bile podane po izteku roka 1. odst. 286. člena ZPP, kot je to zmotno ugotovilo prvostopno sodišče. Podane so bile pravočasno in bi jih prvostopno sodišče moralo upoštevati. Iz obrazložitve sodbe pa tudi ne izhaja, da bi v danem primeru šlo za situacijo iz 2. odst. 286. člena oziroma 5.odst. 286.a člena ZPP.

Pritožbi se ugodi, izpodbijana sodba se razveljavi in se zadeva vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo zavrnilo tožbeni zahtevek tožeče stranke, po katerem bi ji bila tožena stranka dolžna plačati 8.205,54 EUR z obrestmi v višini 5% letne obrestne mere od 6. 3. 2002 dalje (1. odst izreka). Tožeči stranki je naložilo, da je dolžna povrniti toženi stranki 40,97 EUR stroškov pravdnega postopka (2. odst. izreka).

Tožeča stranka je zoper sodbo pravočasno vložila pritožbo iz vseh pritožbenih razlogov. Pritožbenemu sodišču predlaga, da pritožbi ugodi, izpodbijano sodbo razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Tožena stranka na pritožbo ni odgovorila.

Prvostopno sodišče je ugotovilo, da tožeča stranka s tožbenim zahtevkom uveljavlja povrnitev škode, ki jo je izplačala svojemu zavarovancu na podlagi sklenjenega kasko zavarovanja s polico št. 40-7556027-51. Ugotovilo je, da je tožeča stranka v tožbi trdila, da je zavarovanec tožene stranke trčil v zadnji levi bok vozila zavarovanca tožeče stranke, pri tem pa ni pojasnila, kakšne so bile dejanske okoliščine prometne situacije v nezgodi niti, v čem je zavarovancu tožeče stranke mogoče očitati ravnanje proti predpisom, ki urejajo pravila vožnje v cestnem prometu. Trdila je le še, da je njen zavarovanec pravilno vozil avtomobil po svojem voznem pasu, ko je vanj trčil zavarovanec tožene stranke, ki je zapeljal na nasprotni vozni pas. V pripravljalni vlogi z dne 9. 7. 2009 pa je navedla, da je do škodnega dogodka prišlo na levem voznem pasu v smeri vožnje obeh udeleženih vozil, ko naj bi zavarovanec tožene stranke prehiteval tovorno vozilo, zavarovanec tožeče stranke, ki je vozil pred tovornim vozilom, pa je zavijal levo. Zavarovanec tožene stranke naj bi začel prehitevati, čeprav je cesta tekla skozi naselje z več hišami in dovoznimi potmi z obeh strani ceste, zato je bilo moč pričakovati, da bo vozilo zavijalo levo, kar je dovoljevala prekinjena sredinska črta. Izključna odgovornost zavarovanca tožene stranke naj bi bila podana, ker je začel prehitevati po tem, ko je zavarovanec tožeče stranke že zavijal na levi vozni pas.

Takšni konkretizirani očitki zavarovancu tožene stranke glede protipravnosti njegovega ravnanja pa po oceni prvostopnega sodišča pomenijo novo trditveno podlago, ki dopolnjuje trditve tožeče stranke, kot jih je podala v tožbi in v pripravljalni vlogi dne 1. 6. 2009. Prvostopno sodišče teh trditev ni upoštevalo, ker je ugotovilo, da je tožeča stranka te nove okoliščine glede zatrjevane protipravnosti v ravnanju zavarovanca tožene stranke podajala šele po izteku roka iz 1. odst. 286. člena ZPP (6. odst. 286. člena ZPP).

Pritožnik v pritožbi očita prvostopnemu sodišču, da je zmotno zaključilo, da je bila tožeča stranka z navedbami v pripravljalni vlogi dne 9. 7. 2009 prekludirana v smislu 6. odst. 286. člena ZPP. Navaja, da je tožena stranka šele v vlogi z dne 16. 6. 2009 konkretizirano navedla, zakaj zavarovanec tožene stranke ni odgovoren za nastalo škodo, tožeča stranka pa je na te navedne odgovorila v vlogi z dne 9. 7. 2009. Tožeča stranka je v tem času prejela vabilo na prvi narok za glavno obravnavo, ki je bil razpisan za dne 9. 9. 2009. V tem vabilu je pisalo, da imata stranki pravico najkasneje na prvem naroku navesti vsa dejstva in ponuditi dokaze za ugotovitev njunih navedb. Tožeča stranka pa je vse svoje dokaze in navedbe podala najkasneje že v vlogi dne 9. 7. 2009, dva meseca pred prvim narokom, imela pa bi čas še na prvem naroku dne 9. 9. 2009.

Očitki prvostopnemu sodišču so utemeljeni.

Pritrditi je treba pritožniku, da je bila vloga tožeče stranke z dne 9. 7. 2009 predložena sodišču pred prvim narokom za glavno obravnavo. Naroka, ki je bil razpisan za dne 10. 6. 2009, prvostopno sodišče ni opravilo, temveč ga je preložilo. Navedbe tožeče stranke v njeni pripravljalni vlogi z dne 9. 7. 2009 torej niso bile podane po izteku roka 1. odst. 286. člena ZPP, kot je to zmotno ugotovilo prvostopno sodišče. Podane so bile pravočasno in bi jih prvostopno sodišče moralo upoštevati. Iz obrazložitve sodbe pa tudi ne izhaja, da bi v danem primeru šlo za situacijo iz 2. odst. 286. člena oziroma 5.odst. 286.a člena ZPP.

Ker torej prvostopno sodišče ni upoštevalo vloge tožeče stranke z dne 9. 7. 2009, v kateri je ponudila konkretne pravno relevantne trditve kot odgovor na trditve tožene stranke, da ni in zakaj ni odgovorna za nastalo škodo, je s tem tožeči stranki odvzelo možnost obravnavanja pred sodiščem. S tem pa je storilo bistveno kršitev določb pravdnega postopka iz 8. točke 2. odst. 339. člena ZPP.

Pritožbeno sodišče je ob povedanem pritožbi tožeče stranke ugodilo, izpodbijano sodbo razveljavilo in zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v novo sojenje (1. odst.  354. člena ZPP).

ZPP člen 286/1, 286/2, 286/6, 286a/5, 339/2-8.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.