VSL sklep II Cp 884/2009
Sodna praksa višjih sodišč, 2009-07-08

osebna vročitev - fikcija vročitve - vročanje na naslovu prebivališča - dejansko bivanje naslovnika - nepravilna vročitev

Vročitev je pravilno opravljena, če se opisani postopek vročanja opravi na naslovu prebivališča toženca. Za pravilno vročitev je odločilno, kje toženec dejansko živi, in ne, kje ima toženec prijavljeno (stalno ali začasno) prebivališče. Prav navedena okoliščina pa je bila odločilna pri ugotavljanju pravilne vročitve tožbe tožencu.

Pritožbi se ugodi in se izpodbijana sodba razveljavi ter vrne sodišču prve stopnje v nov postopek.

: 1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijano zamudno sodbo razsodilo, da je toženec dolžan plačati tožeči stranki znesek 8.345,85 EUR in zakonske zamudne obresti od zneska 1.568.400,00 SIT od 16. 2. 2005 do 31. 12. 2006, od zneska 431.600,00 SIT od 22. 7. 2005 do 31. 12. 2006, od zneska 1.801,03 EUR od 1. 1. 2007 do prenehanja obveznosti, vse v roku 15 dni. Toženec je dolžan plačati tožeči stranki tudi 117,95 EUR pravdnih stroškov. 2. Toženec v pritožbi predlaga, da se zamudna sodba razveljavi in zadeva vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje. Za izdajo zamudne sodbe niso bili izpolnjeni pogoji iz 318. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP). Tožba tožencu ni bila pravilno vročena v skladu z določbo 142. člena ZPP. V kolikor bi vročevalec ravnal v skladu s tretjim odstavkom 142. člena ZPP, bi s poizvedbami ugotovil, da toženec na tem naslovu dejansko ne živi. 3. Tožeča stranka ni odgovorila na pritožbo. 4. Pritožba je utemeljena. 5. Sodišče prve stopnje je predlog tožnika za vrnitev v prejšnje stanje zavrglo kot prepoznega. Glede na pritožbene navedbe o nepravilni vročitvi tožbe, je prvo sodišče na naroku izvedlo dokaze, ki jih je predlagal toženec. 6. V obravnavani zadevi se glede na prehodno določbo drugega odstavka 130. člena ZPP ne uporablja novela ZPP-D. Zamudno sodbo lahko izda sodišče, če je tožba pravilno vročena tožencu v odgovor (1. točka prvega odstavka 318. člena ZPP) in če so izpolnjene druge predpostavke (2. - 4. točka prvega odstavka 318. člena ZPP). Tožba mora biti vročena tožencu osebno (prvi odstavek 142. člena ZPP). Če se toženec ne najde na naslovu bivališča, kjer naj bi se mu tožba vročila, mora vročevalec poizvedeti, kdaj in na katerem mestu bi toženca lahko našel, in tožencu pusti pri katerem od odraslih članov gospodinjstva ali drugi osebi, navedeni v prvem in drugem odstavku 140. člena ZPP, pod pogoji navedenimi v tem členu, pisno sporočilo, naj bo določenega dne ob določeni uri v stanovanju, da pisanje sprejme (tretji odstavek 142. člena ZPP). Če vročitev sporočila ni mogoča, ga pusti vročevalec v hišnem ali izpostavljenem predalčniku oziroma na vratih (četrti odstavek 142. člena ZPP). Če vročevalec niti potem ne najde toženca, se vročitev opravi po določbah 140. in 141. člena ZPP, kar pomeni, da se pisanje, če gre za vročitev po pošti, vrne pošti bivališča stranke, na vratih ali predalčniku na naslovu bivališča pa se pusti tožencu obvestilo, kje in v kakšnem roku mora toženec tožbo dvigniti, saj v nasprotnem velja, da je vročitev tožbe opravljena na dan, ko je bilo na vratih oziroma v hišnem predalčniku puščeno obvestilo (peti odstavek 142. člena ZPP). 7. Vročitev je pravilno opravljena, če se opisani postopek vročanja opravi na naslovu prebivališča toženca. Za pravilno vročitev je odločilno, kje toženec dejansko živi, in ne, kje ima toženec prijavljeno (stalno ali začasno) prebivališče. Prav navedena okoliščina pa je bila odločilna pri ugotavljanju pravilne vročitve tožbe tožencu. 8. Iz vročilnice na list. št. 5 izhaja, da naj bi bila tožencu tožba vročena 1.10.2007. Vročevalec je drugo obvestilo pustil v nabiralniku dne 14. 9. 2007, ker toženec ni dvignil sodne pošiljke, se je štelo, da je tožbo prejel 1. 10. 2007. Tudi prvo obvestilo o prispeli pošiljki je vročevalec pustil v predalčniku. Toženec v pritožbi zatrjuje, da vročitev tožbe ni bila pravilno opravljena, saj bi vročevalec, če bi opravil poizvedbe (kot to določa tretji odstavek 142. člena ZPP), lahko ugotovil, da toženec na naslovu vročitve ne stanuje. Odločilna pa je okoliščina, da je toženec izkazal (z lastnim zaslišanjem in zaslišanjem prič), da v času vročanja ni stanoval (prebival) na naslovu G. Dokazni postopek je potrdil, da toženec prebiva na naslovu M B., saj nasprotnih dokazov tožena stranka ni predlagala (v odgovoru na predlog za vrnitev v prejšnje stanje je predlagala le poizvedbe na pošti). 9. Ker je toženec po izdani zamudni sodbi izkazal, da mu je bila tožba nepravilno vročena, je pritožbeno sodišče pritožbi ugodilo in zamudno sodbo razveljavilo ter zadevo vrnilo prvemu sodišču v novo sojenje (prvi odstavek 354. člena ZPP).

ZPP člen 140, 141, 142, 142/1, 142/3, 318/3.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.