VSL sklep I Ip 1292/2010
Sodna praksa višjih sodišč, 2010-05-05

izvršba na nepremičnine - določitev vrednosti nepremičnine - stroški pritožbenega postopka

Določbo 1. odst. 179. čl. ZIZ je treba razumeti tako, da se vrednost nepremičnine določi po cenah na dan izdaje sklepa.

Pritožbi se ugodi, sklep se razveljavi in zadeva vrne sodišču prve stopnje v nov postopek.

Dolžnik sam krije svoje stroške pritožbenega postopka.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom ugotovilo, da znaša tržna vrednost nepremičnin parc. št. 692/2 in 692/10 k.o. D. z valuto september 2007 115.280,00 EUR.

Zoper sklep se je v roku pritožil dolžnik iz vseh pritožbenih razlogov, ki predlaga, da pritožbeno sodišče sklep razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v nov postopek. Navaja, da sodišče prve stopnje pripomb dolžnika v zvezi z cenitvenim poročilom ni upoštevalo, niti jih ni upošteval cenilec pri izdelavi cenilnega mnenja. V posledici tega je v izpodbijanem sklepu zmotno oziroma nepopolno ugotovljeno dejansko stanje, posledično čemur je ugotovljena nepravilna vrednost nepremičnin. V nadaljevanju pritožba našteva, katerih dolžnikovih pripomb cenilec v svojem izvedenskem mnenju ni upošteval. Poleg tega pritožba opozarja, da je vrednost nepremičnin v izpodbijanem sklepu določena po cenah v septembru leta 2007 in torej ne odraža dejanskega stanja. Splošno znano je, da so cene nepremičnin v zadnjih letih precej narasle. Nadalje je izpodbijani sklep nepravilen iz razloga, ker ne vsebuje določbe iz 3. odstavka 178. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju (ZIZ), ki omogoča ponovno ugotovitev vrednosti nepremičnine na prodajnem naroku.

Skladno določbi 1. odstavka 179. člena ZIZ izvršilno sodišče ugotovi vrednost nepremičnine v nepremičninski izvršbi s sklepom. To določbo je potrebno razumeti tako, da je vrednost nepremičnine določena po cenah na dan izdaje sklepa, ker le takšna vrednost odraža dejansko vrednost, ki je izhodišče za prodajo te nepremičnine na prodajnem naroku. Ker je sodišče prve stopnje z izpodbijanim sklepom, izdanim dne 12.2.2010, ugotovilo vrednost nepremičnin po cenah iz septembra 2007, je zmotno uporabilo zgoraj citirano določbo ZIZ, posledično čemur je ostalo dejansko stanje za ugotovitev dejanske vrednosti nepremičnine nepopolno ugotovljeno (ni razlogov o vrednosti po cenah na dan izdaje sklepa). Zato je pritožbeno sodišče pritožbi dolžnika ugodilo že iz tega razloga in z njo izpodbijani sklep razveljavilo ter zadevo vrnilo v nov postopek (3. točka 365. člena Zakona o pravdnem postopku v zvezi s 15. členom ZIZ), da bo sodišče prve stopnje lahko še dodatno raziskalo dejansko stanje v zgoraj nakazni smeri in nato materialnopravno pravilno ugotovilo vrednost obravnavanih nepremičnin.

Naj pritožbeno sodišče pojasni še, da v sklepu o ugotovitvi vrednosti nepremičnin ni potrebno dajati pouka po določbi 4. odstavka (pritožba očitno zmotno navede 3. odstavek) 178. člena ZIZ, ker za tako obveznost ni ustrezne določbe, niti pritožbeno sodišče ne dvomi v izvedenčevo pravilno upoštevanje okoliščin, ki vplivajo na vrednost tu obravnavanih nepremičnin.

Odločitev o stroških pritožbenega postopka temelji na določbi 6. odstavka 38. člena ZIZ in je dolžnik dolžan stroške tega postopka kriti sam. Upnik je namreč dolžan dolžniku na njegovo zahtevo povrniti izvršilne stroške le, v kolikor mu jih je neutemeljeno povzročil. Iz podatkov v spisu, tega ne zatrjuje niti pritožba, ni ugotoviti, da bi upnika dolžniku neutemeljeno povzročila stroške tega pritožbenega postopka.

ZIZ člen 38, 38/6, 178, 178/4, 179, 179/1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.