VSC sodba Cp 530/2007
Sodna praksa višjih sodišč, 2007-05-16

pogodba o dosmrtnem preživljanju - razveza - neizpolnjevanje

Če ena stranka onemogoča izpolnjevanje pogodbe, druga stranka ne more zahtevati razvezo.

Pritožba se zavrne kot neutemeljena in se potrdi sodba sodišča prve stopnje.

Tožeča stranka sama trpi pritožbene stroške.

Z izpodbijano sodbo je sodišče zavrnilo tožbeni zahtevek za razvezo pogodbe o dosmrtnem preživljanju z dne 22.06.1990.

Proti takšni sodbi se je pritožila tožeča stranka iz vseh pritožbenih razlogov in izpodbija sprejeto dokazno oceno. Sodišče ne bi smelo verjeti priči S. A., ki je pristranska. Priča je trdila, da tožnica ni hotela k nečakinji v L., iz poročila Centra za socialno delo pa izhaja, da je sama želela v L.. Sodišče je pomanjkljivo ocenilo izpovedbo M. G., ker ni res, da je izpovedba osamljena. Fotografije in potrdilo doma je sodišče nekritično ocenilo. Iz potrdila ni razvidno, kdaj je začela toženka obiskovati tožnico in v kakšnih okoliščinah. Iz potrdila ne izhaja, da je edino toženka skrbela za priboljške in jo obiskovala, potrdilo z dne 11.04.2005 je bilo vloženo v spis šele na prvem naroku 19.02.2006. Tudi iz fotografij ni razvidno, kdaj so nastale in v kakšnih okoliščinah. Sodišče iz fotografij zaključuje, da ni bilo nobene jeze med strankama, čeprav je bila tožnica bolna in nesposobna komunikacije. Iz poročila centra za socialno delo je razvidno, da je tožnica menila, da doma ni primernih pogojev za življenje. Priča V. S. je povedala, da imajo na centru za socialno delo uradni zaznamek, v katerem je tožnica na centru povedala, da ni zadovoljna z oskrbo, sodišče pa tega ni ocenilo. Kazenski spis je pomemben za izpolnjevanje pogodbe. Toženka je postala gospodarica celega posestva, čeprav bi postala lastnica ob smrti. Toženka je samovoljno odpeljala tožnico v dom. Predlaga spremembo ali razveljavitev.

Sodišče je pravilno ugotovilo, da ni dokazano neizpolnjevanje pogodbe.

Sodišče je utemeljeno verjelo priči S. A., ki je natančno opisala, da je od leta 1985 do odselitve tožnice z možem delala na posestvu, delo pa ji je plačala toženka. Priča je potrdila, da je tudi toženka po službi prihajala delati, da je prinašala hrano in prala za tožnico.

Izpovedba priče S. A. je popolnoma skladna z izpovedbama prič S. A. in A. P.

Izpovedba S. A., da tožnica ni hotela k drugi nečakinji v L., ni v nasprotju s poročilom centra za socialno delo in z izpovedbo V. S., saj iz obeh dokazov izhaja, da je tožnica želela v L. le začasno in sicer za en ali dva meseca in ne za stalno, kot je verodostojno izpovedala S..

Pri tem je pomembna navedba v pogodbi, da toženka že vrsto let skrbi za tožnico, kar je potrdil tudi A. S., ko je izpovedal, da toženka že od rane mladosti skrbi za tožnico.

Tožeča stranka ni predložila nobenega dokaza za neizpolnjevanje pogodbe. Neizpolnjevanje pogodbe tudi ne izhaja iz izpovedbe priče G. M., saj je slednji le omenjal "jezo" tožnice, ker jo je dala v dom v S. K.. Glede oddaje v Dom za starejše občane v S. K. je treba upoštevati poročilo centra za socialno delo, da je tožnica sama ocenila, da ni možnosti za življenje doma in torej ni odšla v dom proti svoji volji.

Sodišče je pravilno ocenilo fotografije, ki kažejo, da so bili odnosi med strankama prijateljski. Fotografije so tudi skladne s poročilom Doma v T., da je toženka tožnico redno obiskovala najmanj enkrat mesečno. Tožnica je bila vesela obiskov, toženka ji je prinašala razne priboljške. Sodišče je pravilno povzelo poročilo, da je v zadnjem času tožnico obiskovala samo toženka.

Pravilna je ugotovitev sodišča, da je tožnica preprečila izpolnjevanje pogodbe v celoti, ker je kljub veljavni pogodbi sklenila kupoprodajno pogodbo in nepremičnine prodala drugi osebi. Kupci nepremičnin pa so hišo celo podrli in tudi fizično onemogočili bivanje tožnici. Takšno stanje pa je povzročila tožnica, s kršitvijo prvotne pogodbe s toženko.

Poročilo Doma v T. ni prekludiran dokaz, saj je tožena stranka ta dokaz predlagala že na prvem naroku za glavno obravnavo, potrdilo pa je sodišče prejelo pozneje. Fotografije obeh strank v Domu v T. pa le dopolnjujejo poročilo in izpovedbo tožene stranke in tudi ne predstavljajo novega dokaza.

Stranki v pogodbi nista dogovorili skupnega življenja in predmet tožbe niso porušeni odnosi, ampak le neizpolnjevanje pogodbe. Zato občasni nesporazumi niso odločilni za to pravdo, saj so pomembna le dejstva, ki kažejo na izpolnjevanje pogodbe. Tožnica je sama ocenila, da doma ni primernih pogojev za bivanje (poročilo centra za socialno delo), vendar je treba upoštevati, da se toženka ni zavezala v pogodbi skrbeti za bivalne pogoje, ampak le za oskrbo tožnice v njenem stanovanju.

Uradni zaznamek na centru za socialno delo glede nezadovoljstva tožnice z oskrbo, ne kažejo na neizpolnjevanje pogodbe, ko pa so drugi dokazi (priče, poročilo centra za socialno delo, fotografije) potrdili izpolnjevanje pogodbe.

Sodišče je tudi pravilno ocenilo nenavadno nenadno prodajo nepremičnin drugi nečakinji, čeprav je pogodba s toženko še veljala. Tožnica je namreč med kratkotrajnim bivanjem v L. sklenila kupoprodajno pogodbo z drugo nečakinjo. Iz take dokazne ocene sodišča je očiten vpliv druge nečakinje na odločitev, da bo tožnica enostavno prekršila sklenjeno izročilno pogodbo.

Sodišče je prav ocenilo, da motenjski spis in kazenski spis glede gozdne tatvine ne vsebujeta odločilnih dejstev glede izpolnjevanja pogodbe.

Neutemeljena je tudi pritožbena trditev, da je toženka tožnico samovoljno oddala v dom, ko pa je tožnica sama ocenila, da doma ni pogojev za bivanje, čeprav je bila toženka še pripravljena izpolnjevati pogodbo v dogovorjenem obsegu, ni pa bila toženka odgovorna za bivalne razmere, saj je bila hiša nesporno stara in v slabem stanju.

Glede na zavrnitev pritožbe pritožnica sama trpi pritožbene stroške.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.