VSC sklep Cpg 212/2007
Sodna praksa višjih sodišč, 2007-06-20

stečajni postopek - stečajni dolžnik - samostojni podjetnik - premoženje - fizična oseba - izvršba - prekinitev izvršbe

Po čl. 111 ZPPSL se prekinejo samo tiste izvršbe, ki so bile dovoljene proti stečajnemu dolžniku. Ker pa se navedena izvršba vodi zoper dolžnika P. T. kot fizično osebo, ni bilo pogojev za prekinitev izvršilnega postopka in zato tudi ni pogojev za izdajo sklepa o nadaljevanju izvršilnega postopka s strani stečajnega senata, kot to zmotno uveljavlja upnica v pritožbi.

Pritožba se zavrne kot neutemeljena in se potrdi izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom stečajni postopek nad dolžnikom E. P. T. s.p., A. u. ..., C. - v stečaju zaključilo v skladu z določilom čl. 99/II Zakona o prisilni poravnavi, stečaju in likvidaciji ter odredilo objavo sklepa na oglasni deski sodišča in v Uradnem listu Republike Slovenije. Istočasno je sodišče sklenilo, da se lahko upniki pritožijo v roku 15 dni po objavi sklepa o zaključku v Uradnem listu Republike Slovenije, ter da se po pravnomočnosti sklepa odredi izbris stečajnega dolžnika iz pristojnega registra samostojnih podjetnikov.

Zoper citirani sklep sodišča prve stopnje je upnica S. b. d.d. L. vložila pravočasno pritožbo in predlagala, da se izpodbijani sklep razveljavi ali pa ustrezno dopolni in stečajni senat s sklepom ugotovi, da obstoji upničina terjatev v višini 62.107,33 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 19.1.2007 dalje do dneva plačila, ter se naloži stečajnemu dolžniku plačilo ugotovljene terjatve iz dela premoženja, na katerem obstoji ločitvena pravica upnice, to je na nepremičnini vl. št. ..., k.o. S. H., parc. št. ..., v lasti dolžnika - zastavitelja T. P. do 1/4. V obrazložitvi pritožbe je upnica navedla, da je prijavila terjatev do stečajnega dolžnika po pogodbi o dolgoročnem kreditu v višini 62.107,33 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 19.1.2007 dalje do dneva plačila ter da je prijavila tudi pravico do ločenega poplačila iz kupnine dosežene s prodajo zastavljene nepremičnine. Zastavna pravica upnice je vknjižena pri vl. št. 88 k.o. S. H. na prvem mestu, pod dn. št. 5680/98. Upnica vodi tudi izvršbo pri Okrajnem sodišču v Celju na zastavljeno nepremičnino. V izvršilni zadevi pod opr. št. In 2005/00311 je bila že pravnomočno ugotovljena vrednost nepremičnine v višini 29,013.200,00 SIT, za dne 11.5.2007 pa je bila razpisana druga javna dražba nepremičnine. V nadaljevanju je upnica navedla, da je tako nesporno izkazano, da obstoji premoženje stečajnega dolžnika, ki ni neznatne vrednosti in da se že vodi izvršba na to premoženje. Stečajni dolžnik da ima status samostojnega podjetnika, ki po določilu 7/II čl. ZGD-1 odgovarja za svoje obveznosti z vsem svojim premoženjem. V stečajno maso pri stečaju podjetnika pa gre vse premoženje, ki ga ima dolžnik ob začetku stečajnega postopka, razen stvari in prejemkov iz II. odst. 104. čl. ZPPSL. Ker se že vodi izvršba zoper dolžnika T. P. kot fizično osebo oz. kot zastavitelja nepremičnine, bi po mnenju upnice moral biti ta postopek zaradi začetka stečajnega postopka prekinjen. Stečajni senat je zato z izpodbijanim sklepom napačno ugotovil, da premoženje, ki bi prišlo v stečajno maso ne zadošča niti za stroške stečajnega postopka ali da je neznatne vrednosti. Po stališču upnice bi lahko stečajni senat stečajni postopek zaključil le ob ugotovitvi, da obstoji upničina terjatev v višini 62.107,33 EUR s pp. ter naložil stečajnemu dolžniku plačilo ugotovljene terjatve iz dela premoženja, na katerem obstoji ločitvena pravica upnice, to je na nepremičnini, kot je navedena zgoraj, v lasti dolžnika zastavitelja T. P. do 1/4. Ločitvena pravica namreč po določilu čl. 131/III ZPPSL ostane v veljavi. Stečajni senat bi moral v tem primeru dati tudi ustrezno napotilo izvršilnemu sodišču, da se izvršba na zastavljeno nepremičnino nadaljuje, čeprav je bil stečajni postopek zaključen, na podlagi določila 99/II čl. ZPPSL.

Pritožba je bila vročena stečajnemu upravitelju, ki je podal odgovor na pritožbo. Navedel je, da je bila pritožničina terjatev in ločitvena pravica na naroku za preizkus terjatev v celoti priznana. Ponovil je trditev, da ni verjetna vnovčitev podjetnikovega idealnega deleža nepremičnine. Prav tako je navedel, da bodo tako ločitveni upniki svoje terjatve vnovčili neprimerljivo ugodneje v nadaljevanju individualne izvršbe, ki teče pri Okrajnem sodišču v Celju pod opr. št. In 2005/00311, da je v tem postopku na drugem naroku za prodajo dne 11.5.2007 nepremičnina bila prodana za ceno 133.000,00 EUR, ter da je istega dne sodišče izdalo tudi sklep o domiku. V navedeni individualni izvršbi pa da je mogoče prodajati nepremičnino kot celoto, v stečajnem postopku pa bi lahko prodaji le podjetnikov idealni delež.

Po določilu čl. 99/II Zakona o prisilni poravnavi, stečaju in likvidaciji - ZPPSL izda stečajni senat sklep, s katerim stečajni postopek zaključi, če med stečajnim postopkom ugotovi, da premoženje, ki bi prišlo v stečajno maso, ne zadošča niti za stroške tega postopka ali da je neznatne vrednosti. Po določilu III. odst. 131. čl. ZPPSL pa v primeru, če se stečajni postopek ne opravi zaradi razlogov navedenih v 99. čl. tega zakona, ločitvene pravice upnikov ostanejo v veljavi.

Kot izhaja iz izpodbijanega sklepa je sodišče prve stopnje, po predlogu stečajnega upravitelja, sprejelo izpodbijani sklep, ker je ugotovilo, da stečajni dolžnik ne razpolaga praktično z nikakršnim premoženjem (razen s saldom na TRR v višini 111,58 EUR oz. 26.739,03 SIT), plačani predujem pa tudi ne zadošča za vse stroške stečajnega postopka, ki bi nastali v primeru nadaljevanja postopka.

Čeprav je imel stečajni dolžnik kot fizična oseba (v času izdaje izpodbijanega sklepa) lastništvo na delu stanovanjske stavbe (1/4) vl. št. ... k.o. S. H. parc. št. ..., ki pa je, kot to izhaja iz podatkov spisa, obremenjena s petimi hipotekami, ki večkratno presegajo njeno vrednost, to dejstvo ne vpliva na pravilnost sklepa sodišča prve stopnje, saj iz navedenega sledi, da premoženje, ki bi prišlo v stečajno maso, ne zadošča niti za stroške postopka. Sodišče prve stopnje je zato ravnalo prav, ko je sprejelo izpodbijani sklep o zaključku stečajnega postopka na osnovi določila čl. 99/II ZPPSL.

Kot je razvidno iz podatkov spisa je stečajni upravitelj na prvem naroku za preizkus terjatev dne 11.4.2007 terjatev upnice S. b. d.d. L. in ločitveno pravico na zgoraj navedeni nepremičnini v celoti priznal. Upnica pa bo svojo ločitveno pravico lahko uveljavila v izvršilnem postopku zoper fizično osebo P. T., ki je, kot je sama navedla v pritožbi, že v teku in v fazi prodaje nepremičnine.

Po čl. 111 ZPPSL se prekinejo samo tiste izvršbe, ki so bile dovoljene proti stečajnemu dolžniku. Ker pa se navedena izvršba vodi zoper dolžnika P.T. kot fizično osebo, ni bilo pogojev za prekinitev izvršilnega postopka in zato tudi ni pogojev za izdajo sklepa o nadaljevanju izvršilnega postopka s strani stečajnega senata, kot to zmotno uveljavlja upnica v pritožbi.

Upničina pritožba je tako neutemeljena in ker pritožbeno sodišče tudi ni zasledilo kakšnih kršitev v postopku na prvi stopnji, na katere mora v skladu z II. odst. 350. čl. v zvezi s čl. 366 Zakona o pravdnem postopku (ZPP) in v zvezi s čl. 15 ZPPSL paziti po uradni dolžnosti, je pritožbo zavrnilo in potrdilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje (čl. 365 tč. 2 ZPP v zvezi s čl. 15 ZPPSL).

ZPPSL člen 99,  99/2,  111,  131,  99,  99/2,  111,  131.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.