VSL sklep IV Cp 3608/2008
Sodna praksa višjih sodišč, 2008-10-02

CIVILNO PROCESNO PRAVO - MEDNARODNO ZASEBNO PRAVO - DRUŽINSKO PRAVO

spor z mednarodno zvezo - mednarodna pristojnost sodišč - spor v zvezi s starševsko odgovornostjo - prekinitev postopka - ureditev razmerij med starši in otroki -

Pred avstrijskim sodiščem tožba za ureditev razmerij med starši in otroki ni bila vložena, zato ni nobene ovire, da se spor o tem ne bi takoj obravnaval pred sodiščem v Republiki Sloveniji, ki je pristojno za odločanje v obravnavani zadevi. O ureditvi razmerij med starši in otroci lahko sodišče odloča ne glede na to, ali sta starša že razvezana ali ne, bistveno je le, da se o navedenih vprašanjih ne moreta sporazumeti.

Pritožbi se ugodi in se sklep sodišča prve stopnje razveljavi v delu, ki se nanaša na prekinitev postopka v zvezi z varstvom, vzgojo in preživljanjem otrok ter o njihovih stikih s starši.

Odločitev o stroških pritožbenega postopka se pridrži za končno odločbo.

Sodišče prve stopnje je s sklepom prekinilo pravdni postopek do pravnomočne odločitve avstrijskega sodišča v zadevi, ki se vodi pod opr. št. xy, B., N., H 2, 3040 N., Avstrija.

Proti sklepu se pritožuje toženec iz vseh pritožbenih razlogov in predlaga, naj pritožbeno sodišče pritožbi ugodi in izpodbijani sklep razveljavi ter nadaljuje s pravdnim postopkom. Odločitev sodišča prve stopnje je napačna in nezakonita, saj dejstvo, da je toženec v Avstriji vložil tožbo na razvezo zakonske zveze, za postopek v obravnavani zadevi v zvezi z varstvom in vzgojo otrok, določitvijo stikov in preživnine, ni relevantno. Toženec je v Avstriji vložil le tožbo na razvezo zakonske zveze, ne pa tudi na dodelitev otrok in preživnine, zato ni razloga za prekinitev postopka. Starša, ki ne živita skupaj, se morata sporazumeti o varstvu in vzgoji skupnih otrok ne glede na to, ali sta razvezana ali ne. Zato je treba odločiti o vzgoji, varstvu in preživljanju otrok in njihovih stikih s staršem, pri katerem ne živijo, četudi starša še nista razvezana. Poudarja, da mu tožnica onemogoča stike z otroci, saj je zamenjala telefonsko številko. Toženec ne more vzpostaviti stika z njimi in jih ni videl že več mesecev. Zato je vprašanje varstva, vzgoje in preživljanje otrok in stikov z njimi potrebno rešiti. Sodišče za prekinitev postopka ni imelo pravne podlage.

Tožnica je na vročeno pritožbo odgovorila in predlaga njeno zavrnitev.

Sodišče prve stopnje je prekinilo pravdni postopek zaradi razveze zakonske zveze, dodelitve otrok ter določitve preživnine in stikov, ker je menilo, da je treba pred avstrijskim sodiščem najprej pravnomočno odločiti o zahtevku na razvezo zakonske zveze, ki ga uveljavlja toženec proti tožnici v Republiki Avstriji.

Višje sodišče na podlagi podatkov v spisu ugotavlja, da gre za razmerje z mednarodnim elementom, saj je toženec avstrijski državljan, ki tudi od konca leta 2006 prebiva v Avstriji, tožnica pa je državljanka Republike Slovenije, ki ima od leta 2003 prijavljeno stalno prebivališče v Sloveniji, njuni trije otroci, ki so sicer avstrijski in ameriški državljani, pa imajo stalno prebivališče v Sloveniji od avgusta 2007. Ker sta pravdni stranki državljana držav članic Evropske unije, je treba za odločitev o tem, katero sodišče je pristojno za odločanje o sporu, uporabiti Uredbo sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. 11. 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo in Uredbo sveta (ES) št. 44/2001 o pristojnosti ter priznanju in izvršitvi sodb v civilnih in gospodarskih zadevah z dne 22. 12. 2000. Sodišče prve stopnje je pravilno odločilo, da je sodišče Republike Slovenije pristojno za odločanje v tem zakonskem sporu in sporu iz razmerij staršev in otrok glede na 3. in 8. člen Uredbe št. 2201/2003 (glede zakonskega spora in starševske odgovornosti) ter 5. člen Uredbe št. 44/2001 (glede preživnine). Po 19. členu Uredbe sveta (ES) št. 2201/2003 v primeru, če pred sodišči različnih držav članic tečejo postopki v zvezi z razvezo, prenehanjem življenjske skupnosti ali razveljavitvijo zakonske zveze med istima staršema, sodišče, ki je drugo začelo postopek, po uradni dolžnosti prekine svoj postopek, vse dokler se ne ugotovi pristojnost sodišča, ki je prvo začelo postopek.

Iz obrazložitve izpodbijanega sklepa je razvidno, da je toženec v Republiki Avstriji, kjer sta pravdni stranki sklenili zakonsko zvezo, na pristojnem sodišču vložil zahtevo za razvezo zakonske zveze, zato je prav, da je sodišče prve stopnje prekinilo postopek v zvezi z razvezo zakonske zveze. Ni pa prav, da je prekinilo tudi postopek v zvezi z varstvom, vzgojo in preživljanjem otrok in stikih z njimi. Pred avstrijskim sodiščem tožba za ureditev razmerij med starši in otroki ni bila vložena, zato ni nobene ovire, da se spor o tem ne bi takoj obravnaval pred sodiščem v Republiki Sloveniji, ki je pristojno za odločanje v obravnavani zadevi. O ureditvi razmerij med starši in otroci lahko sodišče odloča ne glede na to, ali sta starša že razvezana ali ne, bistveno je le, da se o navedenih vprašanjih ne moreta sporazumeti.

Višje sodišče je tako ugotovilo, da je sodišče prve stopnje zmotno uporabilo materialno pravo, zato je sklep sodišča prve stopnje v delu, ki se nanaša na prekinitev postopka v zvezi z varstvom, vzgojo in preživljanjem otrok in njihovih stikih s starši, razveljavilo in zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v nadaljnji postopek (3. točka 365. člena ZPP).

Zakon o pravdnem postopku v tretjem odstavku 165. člena določa, da sodišče pridrži odločitev o stroških postopka v zvezi s pritožbo za končno odločbo, če razveljavi odločbo, zoper katero je bila pritožba vložena.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.