VSK sklep Cp 598/2007
Sodna praksa višjih sodišč, 2007-06-05

Pritožbeno sodišče se s takšno oceno o doseženem uspehu pravdnih strank ne strinja in ocenjuje, da je gledano z vidika celotnega postopka uspeh tožeče stranke sicer pretežen, ob upoštevanju vseh okoliščin danega primera, t.j. zlasti dejstva, da v zadnji fazi postopka tožeča stranka s preostalim delom zahtevka ni uspela in je tako v ponovljenem postopku tožena stranka uspela v celoti, pa je dejanski uspeh tožeče stranke 70% in tožene 30%.

Pritožbi se ugodi in se sklep sodišča prve stopnje s p r e m e n i tako, da se po novem glasi:" Tožena stranka je dolžna povrniti tožeči stranki pravdne stroške v znesku 417,09 EUR, skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi od odmere dalje do plačila, v roku 8 dni pod izvršbo."

Tožeča stranka je dolžna povrniti toženi stranki stroške pritožbenega postopka v višini 140,45 EUR, v roku 8 dni od vročitve tega sklepa, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje odločilo, da je tožena stranka dolžna povrniti tožeči stranki pravdne stroške v znesku 1041,07 EUR, skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi od odmere dalje do plačila, v roku 8 dni pod izvšbo.

Zoper sklep se po pooblaščencu pritožuje tožena stranka. V pritožbi navaja, da je sodišče prve stopnje stroške postopka odmerilo na podlagi napačne ugotovitve, da je tožeča stranka uspela z 90% zahtevka. Sodišče prve stopnje napačno ugotavlja, da v zvezi z zavrnjenim delom zahtevka, ki se nanaša na širino poti, niso nastali nikakršni posebni stroški. Zahtevku, da tožena stranka omogoči pot široko 4,98 m je sodišče prve stopnje najprej ugodilo, tožena stranka je zoper ta zahtevek s pritožbo uspela, sodišče druge stopnje ga je razveljavilo, nato je sodišče prve stopnje ta zahtevek zavrnilo in tožeča stranka s pritožbo ni uspela. Predmetni zahtevek je bil torej na koncu pravnomočno zavrnjen, v zvezi z njim pa je nastalo veliko stroškov. Tožbeni zahtevek, da tožena stranka omogoči pot široko 4,98 m po vsebini predstavlja približno polovico zahtevka, če se upošteva, da je služnostna pot široka 2,5 m. Nepravilna je tudi ugotovitev sodišča, da je tožeča stranka uspela s pritožbo zoper sklep o stroških postopka z dne 06.11.2006. Tožeča stranka je uspela samo formalno, ker je bil sklep o stroških razveljavljen zaradi pritožbe tožene stranke. Zaključek sodišča prve stopnje, da je tožeča stranka uspela kar z 90% zahtevka, je tako očitno napačen. Tožena stranka je s pritožbo zoper prvi sklep z dne 19.01.2006 delno uspela, v ponovljenem postopku na prvi stopnji je uspela v celoti (zato tožeča stranka tudi ni upravičena do stroškov postopka v ponovnem odločanju), zavrnjen je bil tožbeni zahtevek, ki po vsebini in teži predstavlja polovico zahtevka in je celovito gledano uspeh pravdnih strank približno enak in bi bila pravilna odločitev, da vsaka stranka krije svoje stroške postopka. Tožena stranka priglaša stroške pritožbenega postopka.

Sodišče prve stopnje je ugotovilo, da stroški tožeče stranke znašajo skupno 1353,07 EUR, stroški tožene stranke pa 1766,87 EUR. Ocenilo je, da je uspeh tožeče stranke v predmetni pravdi zaradi motenja posesti 90%, uspeh tožene stranke pa 10% ter upoštevaje dosežen uspeh pravdnih strank po medsebojnem pobotu stroškov odločilo, da je tožena stranka dolžna povrniti tožeči stranki njene pravdne stroške v višini 1041,07 EUR. Pritožbeno sodišče se s takšno oceno o doseženem uspehu pravdnih strank ne strinja in ocenjuje, da je gledano z vidika celotnega postopka uspeh tožeče stranke sicer pretežen, ob upoštevanju vseh okoliščin danega primera, t.j. zlasti dejstva, da v zadnji fazi postopka tožeča stranka s preostalim delom zahtevka ni uspela in je tako v ponovljenem postopku tožena stranka uspela v celoti, pa je dejanski uspeh tožeče stranke 70% in tožene 30%. Pritožbeno sodišče je zato pritožbi ugodilo ter glede na zgoraj opredeljen uspeh pravdnih strank ter ob upoštevanju višine pravdnih stroškov, ki jih je sodišče prve stopnje odmerilo za vsako stranko (1353,07 EUR za tožečo in 1766,87 EUR za toženo stranko) in česar pritožba konkretno ne izpodbija, izpodbijani sklep spremenilo tako, da je tožena stranka dolžna povrniti tožeči stranki njene pravdne stroške v višini 417,09 EUR, skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi od odmere dalje do plačila (3. tč. 365. čl. ZPP).

O stroških pritožbenega postopka je sodišče druge stopnje odločilo na podlagi 2. odst. 165. čl. ZPP. Ker je tožena stranka s pritožbo uspela, ji je tožeča stranka dolžna povrniti njene stroške pritožnega postopka v višini 140,45 EUR (1. odst. 154. čl. ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.