VSK sklep I Cp 1503/2006
Sodna praksa višjih sodišč, 2007-04-17

prenehanje članstva v lovski družini - pravica do združevanja - zahteva za sodno varstvo - rok za vložitev tožbe

Nobene razlike ne vidi pritožbeno sodišče med izključitvijo in črtanjem iz članstva, v obeh primerih gre za odrekanje pravice do članstva v društvu, v obravnavanem primeru v lovski družini.

Pritožbi se ugodi, izpodbijani sklep se r a z v e l j a v i in zadeva vrne sodišču prve stopnje v ponovno odločanje.

Odločitev o pritožbenih stroških se pridrži za končno odločbo.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje tožbo kot prepozno zavrglo.

Zoper sklep se po pooblaščencu pritožuje tožnik iz vseh pritožbenih razlogov po 338.čl. Zakona o pravdnem postopku (ZPP) s predlogom, da se izpodbijani sklep razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo odločanje. Najprej ugotavlja, da v spisu ni nobenega dokumenta toženih strank, ki bi nosil datum 07.04.2004. Zato gre za absolutno bistveno kršitev določb pravdnega postopka po 14.tč. 2.odst. 339.čl. ZPP, saj je obrazložitev sklepa v nasprotju z listinami v spisu. Sodišče prve stopnje ugotavlja, da gre v obravnavanem primeru za črtanje iz članstva, ne pa za izključitev ter da je za črtanje pristojen upravni odbor. Postavlja se vprašanje, ali je za črtanje iz članstva pristojen občni zbor, ki je 07.04.2002 odločal o črtanju tožnika iz lovske družine oziroma kakšne so pravne posledice, če o črtanju odloča organ, ki za to ni pristojen. V 12.čl. Pravil Lovske družine B. je med nalogami občnega zbora tudi pristojnost, da dokončno soodloča o izključitvi iz članstva s črtanjem. V 9.čl. navedenih Pravil pa je določeno, da prenehanje članstva s črtanjem ugotovi upravni odbor. Odgovor na to vprašanje ni takšen kot ga ponuja sodišče prve stopnje. Občni zbor soodloča o izključitvi iz članstva s črtanjem, nikakor pa o tem ne odloča samostojno. Določilo 12.čl. v zvezi z 9.čl. Pravil je razumeti tako, da občni zbor in upravni odbor društva soodločata o črtanju posameznega člana iz članstva. Torej tožnik samo z aktom občnega zbora (ki ga v spisu ni) ni mogel biti dokončno črtan iz lovske družine. Potrebno je opozoriti na ugotovitev sodišča prve stopnje, da po sprejemu odločitve na disciplinski komisiji drugotožene stranke dne 12.06.2001, upravni odbor o črtanju tožnika iz članstva društva ni odločal, pač pa, da naj o črtanju tožnika ponovno sklepa občni zbor na prvi redni ali izredni seji. Torej o kakšnem soodločanju v danem primeru ne more biti govora. O tej bistveni zadevi, čeprav je izpostavljena že v tožbi, sodišče prve stopnje ni zavzelo nobenega stališča. Ravno tako ni najti odgovora, ali so organi Lovske družine B. postopali v skladu s Pravili društva. Sodišče se do tega vprašanja ni izrecno opredelilo, čeprav je bistveno za ta spor. Če pa sprejemanje odločitev organov društva ni v skladu s Pravili, potem se je potrebno opredeliti do pomena postopkovnih kršitev. Sklepa sodišča prve stopnje se tako ne da preizkusiti, zato je podana bistvena kršitev pravil pravdnega postopka po 14.tč. 2.odst. 339.čl. ZPP. Tožeča stranka je že v tožbi opozorila, da ni nikoli prejela nobene odločbe o črtanju iz članstva Lovske družine B., zato ne drži ugotovitev prvostopenjskega sodišča, da je tožnik z njemu neznanim aktom črtan iz članstva prvotožene stranke. Tožniku je bilo posredovano zgolj obvestilo, da je občni zbor Lovske družine B. 07.04.2002 zopet obravnaval sklep občnega zbora z dne 18.03.2001 ter da je ponovno sklenil, da M.Z. zaradi neporavnanih obvez do lovske družine preneha članstvo v Lovski družini B. Črtanje iz članstva društva je poseg v njegove pridobljene osebne pravice, zato mora biti prizadetemu članu vročena odločba pristojnega organa društva o prenehanju članstva. Takšen zaključek je mogoče izpeljati tudi na podlagi določbe 59.čl. ZVGLD, ki govori o 30-dnevnem roku za vložitev tožbe, vendar po prejemu sklepa o zavrnitvi ali izključitvi iz društva. V tem primeru se izpostavlja dejstvo, da prvotožena stranka v sodni spis ni predložila dokazil, da je odločbo o črtanju iz članstva sploh napisala, še manj, da jo je tožniku vročila. Obvestilo z dne 10.04.2002 pa z zakonom zahtevanega sklepa ne more nadomestiti, pa ne zaradi naziva dokumenta, pač pa zato, ker nima zahtevanih sestavin: izreka, obrazložitve in pravnega pouka in ker ni podpisano s strani predsednika lovske družine, kot je to določeno v 15.čl. Pravil. Tajnica Lovske družine B. nima pooblastil, da bi podpisala odločitev o črtanju iz članstva, dodati je, da obvestilo z dne 10.04.2002 sploh ni podpisano. Zato gre za dokument, ki glede na očitane pomanjkljivosti, ne more imeti nobenih pravnih posledic za tožnika. V spisu tudi ni dokazil, na primer zapisnika seje občnega zbora z dne 07.04.2002, iz katerega bi bilo razvidno, da je občni zbor tega dne dejansko potekal in da je izglasoval sklep o črtanju tožnika iz članstva. Sodišče prve stopnje ni razložilo, zakaj verjame toženima strankama, da je bil dokončni sklep o črtanju sploh izglasovan. Prvostopenjsko sodišče trdi, da je bilo tožniku najkasneje s 13.05.2002 znano, da je črtan iz lovske družine, zato naj bi s tem datumom začel teči 30-dnevni rok za vložitev pritožbe. Za ta postopek je seznanitev z odločitvijo irelevantna, ker 59.čl. ZVGLD ne določa, da začne 30-dnevni rok teči z dnem, ko član izve za svojo izključitev iz društva, pač pa z dnem, ko prejme sklep o izključitvi iz članstva. Sodišče prve stopnje pa edino pravno relevantnega dejstva, ki se nanaša na tek roka za vložitev tožbe, ni ugotavljalo. Sodišče prve stopnje v spisovnem gradivu nima opore za trditev, da je rok za vložitev pritožbe potekel 12.06.2002, ker toženi stranki nista dokazali, da je bila tožniku izdana in vročena kakršnakoli odločba, kakor tudi ne, da bi bila tožniku vročena vsaj odločitev pristojnih organov društva, na katerem bi bil podpis pristojne osebe. Glede na določbo 59.čl. ZVGLD pa je potrebno odgovoriti na vprašanje, ali je bila prvotožena stranka dolžna izdati ustrezno odločbo o črtanju tožnika iz članstva društva, ali pa je za črtanje dovolj že obvestilo tajnice, ki povrh vsega niti ni podpisano. Nadalje, ali je sodno varstvo dovoljeno zgolj v primeru izključitve iz društva in v primeru zavrnitve sprejema v članstvo, ali pa tudi v primeru črtanja iz društva. Slednje še posebej poudarja zato, ker sodišče prve stopnje svojo odločbo utemeljuje zlasti na razlikovanju med črtanjem iz društva in izključitvijo iz društva. Skratka, ali se je potrebno po določbi 59.čl. ZVGLD ravnati tudi v primeru izključitve (verjetno črtanja) iz društva. Iz gramatikalne razlage navedenega zakonskega določila ni mogoče priti do zaključka, da je 30-dnevni rok za vložitev tožbe potrebno spoštovati tudi v primeru črtanja iz članstva. Če bi zakonodajalec želel časovno omejiti vlaganje tožb s strani članov lovskih društev, ki so črtani iz članstva, bi to navedel. Ker temu ni tako, ni dovoljeno sklepanje, da je pod terminom izključitev zakonodajalec mislil tudi na črtanje iz članstva. To ne gre tudi iz razloga, ker gre pri črtanju iz članstva za povsem drug postopek kot pri izključitvi. Tudi v primeru, če pa bi sodišče 59.čl. ZVGLD razlagalo v smeri, da je potrebno 30-dnevni rok upoštevati tudi v primeru črtanja iz članstva, bi moralo ugotoviti tudi začetek teka prekluzivnega roka. Tožnik meni, da je prvostopenjsko sodišče preveč poenostavilo odprta vprašanja v tej pravdni zadevi. Sklep pritožbenega sodišča z dne 04.01.2006 ni mogoče razumeti kot trditve, da v danem primeru tožba ni bila vložena pravočasno, pač pa, da je potrebno v dokaznem postopku ugotoviti, ali je bila tožba vložena pravočasno. Ker gre za več vprašanj dejanskega stanja, je nanje mogoče odgovoriti le na podlagi izvedenega dokaznega postopka. V ponovnem postopku pa se dokazni postopek sploh ni izvajal, zato je podana absolutna bistvena kršitev pravil postopka po 10.tč. 2.odst. 339.čl. ZPP. Tožnik meni, da je napačno stališče o irelevantnosti odločitve disciplinske komisije z dne 05.06.2002. Gre za skupni organ lovskih družin s področja P., ki na vloženo pravno sredstvo tožnika ni reagiral z zavrženjem pritožbe, pač pa z meritorno odločitvijo. Ob tem ni nepomembno, da je pritožbena disciplinska komisija dvakrat meritorno odločala o dveh pritožbah tožeče stranke ter da je prvotožena stranka spoštovala odločitev disciplinske komisije, saj je zadevo tožnika ponovno obravnavala. S tem, da se je prvotožena stranka ravnala po sklepu pritožbene disciplinske komisije z dne 12.06.2001, ima določene pravne posledice tako za toženi stranki kakor tudi za tožnika. Toženi stranki sta odločanje o pritožbah tožnika prenesli na pritožbeno disciplinsko komisijo, kar je dokazano s tem, da je prvotožena stranka odločitev priznavala kot pravno zavezujočo oziroma da ima odločitev pritožbene disciplinske komisije pravne posledice v zvezi z odločitvijo prvotožene stranke. Po drugi strani pa je tožeča stranka s tem, ko je bil upoštevan sklep pritožbene disciplinske komisije z dne 12.06.2001, dobila jasen pravni poduk, kako ravnati v ponovljenem postopku. Ni bistveno, da pravni poduk ni bil opredeljen v pisni obliki, pač pa je po mnenju tožnika dovolj, da je izkazan s konkludentnimi dejanji. Nenazadnje tudi zato, ker tožniku ni bil izdan sklep v smislu 59.čl. ZVGLD in mu torej v pisni obliki ni bil dan noben pravni pouk. Znano je stališče sodne prakse, da čeprav napačen pravni poduk ne more iti v škodo tistega, ki ima pravico do pravnega sredstva. To pomeni, da je sodišče prve stopnje napačno presodilo ravnanja tožene stranke ter da se do vseh teh pravnih vprašanj ni opredelilo in izpodbijanega sklepa zato ni mogoče preizkusiti. Ustava RS v 25.čl. zagotavlja pravico do pravnega sredstva zoper sodne odločbe in pravico do enakega varstva pravic v postopku. Stranka ima pravico vedeti, četudi njenemu pravnemu sredstvu ni ugodeno, da se je pritožbeni organ z njenimi argumenti seznanil in da jih je pošteno obravnaval. Tožnik pričakuje, da bo v danem primeru dobil relevantne odgovore na ključna vprašanja, ki se tičejo te pravne zadeve, zlasti zato, ker gre pri črtanju iz članstva za poseg v osebne pravice tožnika.

Res je prvostopenjsko sodišče v 2.odstavku na 2.strani izpodbijanega sklepa zapisalo datum sklepa 07.04.2004, ko naj bi občni zbor Lovske družine B. (v nad. lovska družina) odločil o spornem črtanju tožnika iz članstva lovske družine, kot opozarja pritožba, namesto pravilno 07.04.2002, vendar gre po mnenju pritožbenega sodišča le za očitno pomoto pri zapisu, saj iz obrazložitve izpodbijanega sklepa jasno izhaja, da gre za sklep občnega zbora z dne 07.04.2002, katerega razveljavitev uveljavlja tožnik z vloženo tožbo. Zato očitek bistvene kršitve v tem delu ni utemeljen. Pritožba v nadaljevanju sprašuje, ali je sodno varstvo dopustno tudi v primeru črtanja iz članstva ali le izključitve člana iz lovske družine. Po mnenju pritožbenega sodišča je odgovor pritrdilen. Izhajati je treba že iz 5.čl. Zakona o društvih (Ur.l. RS, št. 60/95 s spremembami, podobno sedaj 2.čl. ZDru-1, Ur.l. RS, št. 61/06), ki določa, da lahko vsakdo postane član in deluje v društvu pod enakimi pogoji. Glede članstva v lovski družini je 1.odst. 58.čl. Zakona o varstvu, gojitvi in lovu divjadi ter o upravljanju lovišč (ZVGLD, Ur.l. SRS, št. 25/76 s spremembami), ki je veljal v obravnavanem obdobju, določal, da lahko vsak občan postane ob enakih pogojih član lovske družine po predpisih o članstvu v društvih in po splošnem aktu lovske družine. V postopku sprejema v članstvo oziroma izključitve in črtanja iz članstva je potrebno upoštevati ne le društvena pravila, pač pa tudi, da gre pri pravici do članstva v društvu za pravico do združevanja (2.odst. 42.čl. Ustave RS), s katero je tesno povezano vprašanje prenehanje članstva v društvu. Gre torej za ustavno pravico, ki nedvomno uživa sodno varstvo (23.čl. Ustave RS). Če se z zavrnitvijo članstva, z izključitvijo ali črtanjem iz članstva to pravico izključi, mora za to obstajati ustrezen razlog, predviden v pravilih društva, o tem torej odloča lovska družina, taka odločitev pa je po 59.čl. ZVGLD podvržena sodni presoji. Nobene razlike ne vidi pritožbeno sodišče med izključitvijo in črtanjem iz članstva, v obeh primerih gre za odrekanje pravice do članstva v društvu, v obravnavanem primeru v lovski družini. Cit. 59.čl. ZVGLD je v takem primeru določal rok 30 dni za vložitev zahteve za sodno varstvo. Postavlja se torej vprašanje, ali je tožnik pravočasno vložil tožbo, šteto od prejema sklepa o črtanju iz članstva (črtanje iz članstva pride v poštev v primeru prenehanja pogojev za članstvo -"kdor kljub opominu ne plača obveznih prispevkov v roku 1 meseca - 5 alineja tč.b 9.čl. Pravil). Sodišče prve stopnje je sprejelo izpodbijano odločitev o zavrženju tožbe kot prepozno vloženo, sklicujoč se na 274.čl. ZPP, tako odločitev pritožba utemeljeno graja. Fazo predhodnega preizkusa tožbe je sodišče prve stopnje v obravnavanem primeru že opravilo, opravilo glavno obravnavo in v zadevi enkrat že razsodilo, zato bi v ponovnem sojenju lahko sprejelo odločitev o zavrženju tožbe le po izvedenem dokaznem postopku, po opravljeni glavni obravnavi, zato je utemeljen pritožbeni očitek bistvene kršitve po 10.tč. 2.odst. 339.čl. ZPP. Že zgolj ta kršitev pa je terjala ponovno razveljavitev prvostopenjske odločitve. Ne glede na to, kot že predhodno navedeno, so za odločanje v konkretnem primeru, o črtanju iz članstva lovske družine, pomembna njena Pravila. Sodišče prve stopnje se v izpodbijanem sklepu sklicuje na 9.čl. Pravil Lovske družine B., po katerem prenehanje članstva s črtanjem ugotovi upravni odbor lovske družine, pritožba pa se sklicuje na določbo 12.čl. Pravil lovske družine, da občni zbor soodloča o izključitvi iz članstva s črtanjem in da je treba določbo 12.čl. v zvezi z 9.čl. Pravil razumeti tako, da občni zbor in upravni odbor društva soodločata o črtanju posameznega člana iz članstva. Na to vprašanje pa pritožbeno sodišče ne more odgovoriti, saj v Pravilih lovske družine, ki se nahajajo v spisu, manjkata 5. in 6. stran, ravno določbe od 10. do 15.čl. Pravil. V zvezi s tem pa je tudi pomembno nadaljnje vprašanje, ali je po Pravilih lovske družine sploh predvidena pritožba zoper sklep o črtanju iz članstva, torej v primeru, da je o (prvem) črtanju iz članstva po sklepu št. 8/2001 sklepal pristojni organ lovske družine, ali so zoper tak sklep Pravila sploh predvidela pritožbo. Ker v spisu dostopna Pravila lovske družine niso popolna, tudi na to vprašanje zaenkrat ni mogoče odgovoriti, zaenkrat le pogojno, da v primeru, da je odločitev o črtanju v letu 2001 sprejel po Pravilih pristojni organ in da Pravila niso predvidela pritožbe, je treba šteti rok za vložitev tožbe po 59.čl. ZVGLD že od prejema tega sklepa (in ne zgolj obvestila) dalje, in so neupoštevne pritožbene navedbe o (konkludentnem) prenosu odločanja na disciplinsko komisijo. Gre za rok, določen z zakonom in zato prej zatrjevano, o konkludentnem prenosu odločanja na disciplinsko komisijo, ne more preprečiti procesne posledice, ki jo ima vsaka zamuda prekluzivnega roka za vložitev tožbe. Upoštevne so le določbe Pravil o pristojnosti organov lovske družine, katera morajo spoštovati tako člani kot lovska družina pri razreševanju vprašanj iz medsebojnih članskih razmerij. Ob vsem povedanem je moralo pritožbeno sodišče izpodbijani sklep razveljaviti in zadevo vrniti sodišču prve stopnje v novo odločanje (354.čl. ZPP), v katerem bo moralo natančno proučiti Pravila lovske družine in odgovoriti na vsa, v razlogih tega sklepa opozorjena vprašanja in v zadevi ponovno odločiti.

Odločitev o pritožbenih stroških se pridrži za končno odločbo (165.čl. ZPP).

ZVGLD člen 58,  58/1,  59,  58,  58/1,  59.  URS člen 42,  42/2,  42,  42/2.  ZDru-1 člen 2,  2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.