VSK sklep I Cp 1590/2005
Sodna praksa višjih sodišč, 2007-04-03

popravni sklep - zaslišanje strank - nezmožnost preizkusa odločbe

Pritožnik utemeljeno graja, da je sodišče prve stopnje nekritično sledilo predlogu, saj je izdalo popravni sklep brez zaslišanja strank. Sodišče sicer lahko odloči o popravi sklepa brez zaslišanja strank v primerih določenih v 1. odstavku 328. člena ZPP, ker pa predlagateljica popravka svoji vlogi ni priložila ničesar s čimer bi predlagani popravek zapuščinskega sklepa utemeljila, preizkus pravilnosti odločitve sodišča prve stopnje ni možen.

Pritožbi se ugodi in  izpodbijani sklep   r a z v e l j a v i

ter zadeva vrne sodišču prve stopnje  v nov  postopek.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje sklenilo, da se sklep o dedovanju Okrajnega sodišča v Sežani, z dne 5.4.2005 spremeni v 7. alinei pod točko 1b – premičnine, kjer je bila navedena »neizplačana italijanska pokojnina po Konvenciji z Republiko Italijo«, tako da se pravilno glasi: »neizplačani italijanski prihranki, naloženi pri banki 2 s sedežem na O.«.

Proti takšnemu sklepu je pravočasno  vložila pritožbo pooblaščenka dediča S.O. zaradi bistvene kršitve pravil postopka, zmotne ugotovitve dejanskega stanja in zmotne uporabe materialnega predpisa. Višjemu sodišču predlaga, da prvostopni sklep v  celoti razveljavi in zadevo vrne istemu sodišču v ponovno odločanje. Navaja, da je sodišče prve stopnje nekritično sledilo predlogu V.M., sestre dediča, z dne 27.7.2005 in na podlagi 328. člena ZPP, izdalo popravni sklep, s čimer je zagrešilo bistveno kršitev pravil postopka iz 14. točke 339. člena ZPP. Iz sklepa o dedovanju D 1 z dne 5.4.2005, ki je postal pravnomočen dne 5.4.2005, izhaja iz točke 1b, 7. alinea, da v zapuščino spada tudi »neizplačana italijanska pokojnina po Konvenciji z Republiko Italijo«, kar po točki 4b deduje dedinja V.M.. Iz navedenega je jasno, da dedinji V.M. pripada tisti del italijanske pokojnine po pokojni mami, ki je pokojnici pripadala do datuma smrti, vendar ji ni bila izplačana. Gre za pokojnino in ne za prihranke. Pokojna mama pa je italijansko pokojnino prejemala na račun pri banki 1 in ne pri banki 2 v Italiji, kar je znano obema dedičema. Ker sodedinja zahteva prihranke pokojne mame pri banki 2, je očitno, da gre za naknadno najdeno premoženje pokojničine mame, saj v dednem postopku ni bilo govora o tem, da ima pokojna mama prihranke tudi v Italiji. Navedenega premoženja, prihrankov pri citirani banki, ni zaslediti v smrtovnici z dne 31.1.2005 pod D 1-1 dednega spisa, niti iz listin priloženih smrtovnici, niti ni moč zaslediti iz zapisnika zapuščinske obravnave z dne 5.4.2005 pod D 1-4 dednega spisa, da bi pokojna mama imela kakršnakoli denarna sredstva pri banki 2. Dedič je skušal pridobiti informacijo o denarnih sredstvih pokojne mame pri banki na Opčinah, vendar verodostojne finančne listine ni dobil, razen informacije, da ne gre za nakazila pokojnin. Sklepa, da je pokojna mama nalagala svoje prihranke tudi pri citirani banki, sodedinja pa je bila pooblaščenka pokojne mame za dvig citiranih prihrankov, zato je zamolčala, da takšni prihranki obstojijo. Ker je pooblastilo za dvig prihrankov  ugasnilo z materino smrtjo, je podala predlog z dne 27.7.2005, ki mu je sodišče prve stopnje nekritično sledilo, čeprav je že iz obeh besedil sklepov očitno, da neizplačana italijanska pokojnina ni neizplačani prihranek. Sodišče bi moralo zahtevati od predlagateljice popravnega sklepa, da predloži finančni dokument, ki bi izkazoval, da gre za neizplačano italijansko pokojnino pokojne matere in da je ta naložena prav pri banki 2. Iz navedenega sledi, da ni smelo uporabiti določbe 328. člena ZPP, saj ne gre za očitno napako v imenih in številkah, očitno pisno ali računsko pomoto, niti za pomanjkljivost oblike oz. neskladje med prepisom in izvirnikom sklepa, kar pomeni, da je prvostopno sodišče kršilo citirano določbo ZPP, s čimer je zagrešilo bistveno kršitev pravil postopka po 14. točki 339. člena ZPP, saj popravnega sklepa ni moč preizkusiti. Res je, da sta sodediča sklenila dedni dogovor, vendar v tem dogovoru ni bilo govora o materinih prihrankih pri banki 2, dedič tudi ni vedel za obstoj teh prihrankov. Ker sodišču prve stopnje ni bila predložena verodstojna finančna listina o višini zneska prihrankov pri že citirani banki 2 s podatki računa ali hranilne knjižice na ime pokojne mame, je tudi dejansko stanje neraziskano, pa vendar dovolj za sklep, da gre v resnici za naknadno najdeno premoženje pokojnice o katerem s sklepom o dedovanju z dne 5.4.2005 ni bilo odločeno, zato bo moralo prvostopno sodišče v ponovljenem postopku o tem premoženju odločiti tako, da dedinji V.M. in dediču S.O. pripada vsakemu do ½-ice prihrankov pokojne mame.

Dedinja V.M. je po svojem pooblaščencu, odvetniku F.M., podala odgovor na pritožbo in višjemu sodišču predlaga, da pritožbo kot neutemeljeno zavrne. Navaja, da je Okrajno sodišče v Sežani s popravnim sklepom z dne 27.7.2005 zgolj saniralo pisno napako oz. pomanjkljivost v sklepu o dedovanju z dne 5.4.2005 tako, da je iz sklepa po popravi razvidno, kje se nahaja zapuščina po pokojni Z.O., ki je bila po sklepu o dedovanju na podlagi dedne izjave dodeljena dedinji. Neizplačana pokojnina se je do smrti pokojne nakazovala na njen račun in tako pri banki predstavlja pokojničine prihranke, ki niso nič drugega kot pa pokojnine, ki pokojnici niso bile nikoli izplačane. Ne drži, da je italijansko pokojnino prejemala na račun pri banki 1, pač pa na račun pri banki 2. Neizplačani italijanski prihranki, naloženi pri banki 2 ne predstavljajo naknadno najdenega premoženja. Popravni sklep odpravlja pomanjkljivost oz. pisno pomoto v sklepu o dedovanju, zaradi česar je povsem pravilen in ni razlogov za njegovo razveljavitev.

Sodišče prve stopnje je izpodbijani popravni sklep izdalo na predlog dedinje V.M. v katerem navaja, da ji banka 2 ne more izplačati vloge, ki je naložena na računu pokojne mame, ker bi se sklep moral pravilno glasiti »neizplačani italijanski prihranki«. Predlagateljica predlogu ni priložila nobene listine iz katere bi bilo razvidno, da sredstva zapustnice na računu pri navedeni banki dejansko predstavljajo neizplačane italijanske pokojnine. Zato pritožnik utemeljeno graja, da iz navedb  dedinje ni mogoče zaključiti, da gre za nakazila pokojnin kot zatrjuje predlagateljica izdaje popravnega sklepa, utemeljeno pa tudi graja, da je sodišče prve stopnje nekritično sledilo predlogu, saj je izdalo popravni sklep brez zaslišanja strank. Sodišče sicer lahko odloči o popravi sklepa brez zaslišanja strank  (4. odstavek 328. člena Zakona o pravdnem postopku – ZPP, v zvezi s 37. členom Zakona o nepravdnem postopku - ZNP) v primerih določenih v 1. odstavku 328. člena ZPP, ker pa predlagateljica popravka svoji vlogi ni priložila ničesar s čimer bi predlagani popravek zapuščinskega sklepa utemeljila, preizkus pravilnosti odločitve sodišča prve stopnje ni možen. Ker so razlogi za izdajo izpodbijanega sklepa nejasni,  je pritožbeno sodišče izpodbijani sklep razveljavilo in vrnilo zadevo sodišču prve stopnje, da nejasnost, ali gre za sredstva, ki predstavljajo neizplačano italijansko pokojnino, katere dedinja je predlagateljica ali za pozneje najdeno premoženje, ki ni bilo predmet zapuščinskega postopka , odpravi in o predlogu predlagateljice znova odloči (3.točka 365. člena ZPP v zvezi s 37. členom ZNP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.