TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSL sodba I Cpg 752/2006
Sodna praksa višjih sodišč, 2008-04-02

pogodbena kazen - podjemna pogodba - prevzem del - zamuda z izpolnitvijo - trajanje zamude z izpolnitvijo - uveljavljanje jamčevalnih zahtevkov - prekluzija - stroški za predpravdno izvedensko mnenje - pravdni stroški

Čim je tožena stranka (tožeča po nasprotni tožbi) izbrala kot sankcijo za kršitev pogodbenih obveznosti dokončanje del na stroške tožeče stranke (tožene po nasprotni tožbi), le-ta po poteku roka, ki ji jo je za izvršitev del določila naročnica, ni bila teh del več upravičena izvajati, s tem pa po poteku tega roka tudi ni bila več v zamudi z izpolnitvijo pogodbenih obveznosti. V tej smeri se izkaže kot pravilno stališče pritožnice, da zamuda z izpolnitvijo ne more trajati neskončno.

1. Pritožba zoper 2. točko izreka se zavrne in se v tem delu sodba sodišča prve stopnje potrdi.

2. Pritožbi zoper 4. in 6. točko izreka se delno ugodi in se v tem delu sodba sodišča prve stopnje delno spremeni tako, da se:

- zavrne zahtevek po nasprotni tožbi za plačilo glavnice 560.439,00 SIT z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 20.11.2002 do plačila in za plačilo zakonskih zamudnih obresti od glavnice 186.816,00 SIT za čas od 20.11.2002 do 28.11.2002;

- zavrne zahtevek po nasprotni tožbi za plačilo 359.335,00 SIT z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 24.2.2004 do plačila,

- zahtevek po nasprotni tožbi za plačilo 168.120,00 SIT z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 24.2.2004 v zvezi s spremembo 6. točke izreka sodbe sodišča prve stopnje, tako da po spremembi pravilno glasi: „Tožena stranka je dolžna tožeči stranki plačati pravdne stroške v višini 1.189,67 EUR, v roku 15 dni, z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od naslednjega dneva po poteku tega roka dalje.“

3. V preostalem delu se pritožba zavrne in se v nespremenjenem delu (glede plačila 186.816,00 SIT z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 29.11.2002 dalje) potrdi 4. točka izreka sodbe sodišča prve stopnje.

4. Tožena stranka je dolžna tožeči stranki plačati pritožbene stroške v višini 486,37 EUR, v roku 15 dni, z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od naslednjega dneva po poteku tega roka dalje.

ZPP člen 8, 8. OZ člen 251, 251/4, 251/5, 299, 299/2, 619, 635, 635/1, 639, 639/3, 641, 642, 642/3, 251, 251/4, 251/5, 299, 299/2, 619, 635, 635/1, 639, 639/3, 641, 642, 642/3.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSM sklep I Ip 1137/2008
Sodna praksa višjih sodišč, 2008-10-21

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

primernost izvršilnega naslova - ugovor zoper sklep o izvršbi - preizkus po uradni dolžnosti - zamudne obresti

Ni mogoče enačiti zapadlosti glavnične terjatve (izvršljivosti izvršilnega naslova) s primernostjo izvršilnega naslova v obsegu izterjevanih glavničnih zamudnih obrestih, ki jih izvršilni naslov ne vključuje.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje v napadenih točkah 1 do 3 in 5 izreka.

Z napadenim sklepom je prvo sodišče delno ugodilo ugovoru in razveljavilo v zadevi izdan sklep o izvršbi v obsegu glavničnih zamudnih obresti ter naložilo upniku v plačilo 85,12 EUR ugovornih stroškov, kot to natančno izhaja iz njegovega izreka.

Upnik vlaga pritožbo zoper ugovoru ugodeni del izreka prvostopnega sklepa iz vseh pritožbenih razlogov in predlaga njegovo spremembo oziroma razveljavitev v napadenem delu. Poudarja, da je dolžnik na podlagi izvršilnega naslova, v plačilni zamudi že z 20.1.2004, ko je pretekel v sklepu o dedovanju določen desetletni rok za zapadlost glavnične terjatve. Dolžnik pa v ugovoru tudi ni grajal izterjave glavničnih zamudnih obresti.

Ni sporno na pritožbeni stopnji, da izvršilni naslov ne vključuje glavničnih zamudnih obresti. Res je, da slednjih dolžnik posebej ni grajal v ugovoru, vendar je opravičevala pravilna uporaba materialnega prava, na katero je dolžno paziti sodišče po uradni dolžnosti, preizkus primernosti izvršilnega naslova po prvem sodišču v smislu določil 21. člena prvega odstavka Zakona o izvršbi in zavarovanju - ZIZ.

Tako je prvo sodišče s prvostopnim sklepom v napadenem delu, pravilno odločilo o ugovoru dolžnika, vloženem zoper celotni sklep o izvršbi, ko se je dolžnik v ugovoru nasploh protivil obstoju glavnične terjatve, s tem pa tudi njenim pripadkom. Ni namreč mogoče enačiti zapadlosti glavnične terjatve (izvršljivosti izvršilnega naslova) s primernostjo izvršilnega naslova v obsegu izterjevanih glavničnih zamudnih obrestih, ki jih izvršilni naslov ne vključuje.

Pritožba ne pove, v čem vidi pri delu prvega sodišča v pritožbi le posplošeno očitano absolutno bistveno kršitev določb postopka, in česar takega ni pokazal uradni pritožbeni preizkus zadeve v napadenem obsegu prvostopnega sklepa (člen 350/II Zakona o pravdnem postopku - ZPP v zvezi s členom 366 ZPP in 15. členom ZIZ).

Pritožbena odločitev je sprejeta po 2. točki 365. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ.

O pritožbenih stroških upnika je odločeno po členu 165/I ZPP v zvezi s 154. členom prvi odstavek ZPP in členom 15 ZIZ.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSM sklep I Kp 562/2008
Sodna praksa višjih sodišč, 2008-08-20

ugovor zoper obtožnico - zahteva za izločitev dokazov - odločanje o zahtevi - pritožba - dovoljenost - zavrženje pritožbe

Ko je predlog za izločitev dokaza podan skupaj z ugovorom zoper obtožnico, pritožba zoper sklep, s katerim je bil predlog za izločitev dokaza zavrnjen, ni dovoljena.

Pritožba zagovornice se zavrže kot nedovoljena.

Z uvodoma navedenim sklepom je zunajobravnavni senat sodišča prve stopnje ob zavrnitvi ugovora zagovornice zoper obtožnico, kot neutemeljeno zavrnil zahtevo za izločitev uradnega zaznamka o zaznavi kaznivega dejanja, št. 3L694/27/D1041521/K563246/1041520, z dne 5.10.2005 na list. št. 6, zapisnika o zasegu predmetov, št. 3L694/45/D1041521/K563246/2417380, z dne 5.10.2005 na list. št. 7 in 8 in izvedeniško mnenje Inštituta za sodno medicino Medicinske fakultete Univerze, št. FM-192-1/06, T1639/06/GK, z dne 21.9.2006 na list. št. 55 - 59.

Zoper tak sklep, in sicer glede zavrnitve zahteve za izločitev že navedenih listin, se je pritožila zagovornica. V pritožbi izpodbija utemeljenost odločitve prvostopnega sodišča z navajanjem razlogov v smeri utemeljevanja stališča, da so bili izločeni dokazi pridobljeni s kršitvijo ustavne pravice obdolženca iz 35. in 36. člena Ustave R Slovenije in s tem s kršitvijo prvega odstavka 214. člena Zakona o kazenskem postopku (ZKP) ter prvega odstavka 148. člena ZKP, s predlogom pritožbenemu sodišču, da pritožbi ugodi in izloči nezakonito pridobljene dokaze.

Pregled zadeve pokaže, da pritožba ni dovoljena.

Iz določbe 276. člena ZKP v zvezi z 283. členom ZKP izhaja, da je pritožba zoper odločbo senata iz tretjega odstavka 276. člena ZKP dovoljena, zoper odločbo iz 277. in 278. člena ZKP pa se lahko pritožita tožilec in oškodovanec. Zoper druge odločbe, ki jih izda senat v zvezi z ugovorom zoper obtožnico, ni pritožbe. Glede na navedeno je jasno, da ni dovoljena pritožba zoper sklep zunajobravnavnega senata, s katerim je bilo hkrati z zavrnitvijo ugovora zoper obtožnico, zavrnjena kot neutemeljena zahteva za izločitev v izreku pod točko 1 podrobneje navedenih dokazov.

V izpodbijanem sklepu je sicer naveden pouk o pravici do pritožbe v zvezi zahteve za izločitev nedovoljenih dokazov, vendar je tak pouk po že povedanem - napačen. Bo pa lahko pritožnik predlog za izločitev nedovoljenih dokazov podal v fazi priprav na glavno obravnavo.

Po obrazloženem je bilo o pritožbi zagovornice odločiti, kot je razvidno iz izreka tega sklepa.

ZKP člen 276,  276/3,  277,  278,  283,  276,  276/3,  277,  278,  283,  276,  276/3,  277,  278,  283.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSM sklep III Cp 2154/2008
Sodna praksa višjih sodišč, 2008-12-10

Materialnopravno zahtevek na zvišanje preživnine temelji na določbi 132. člena ZZZDR in navedena določba (pa tudi 132. a člena ZZZDR, ki določa letno uskladitev preživnine z indeksom rasti življenjskih potrebščin), ne določata, da mora tožeča stranka k tožbi za zvišanje preživnine priložiti dokazilo pristojnega CSD, da sta se starša ob njegovi pomoči poskušala sporazumeti o zvišanju preživnine.

Pritožbi se ugodi, izpodbijani sklep se razveljavi in zadeva vrne v nadaljnje postopanje sodišču prve stopnje.

Z uvodoma navedenim sklepom je sodišče prve stopnje tožbo tožeče stranke na zvišanje preživnine zavrglo kot nepopolno vlogo iz razloga, ker k tožbi ni bilo priloženo dokazilo, da sta se starša tožnice poskušala sporazumeti o zvišanju preživnine.

Proti navedenemu sklepu se je pritožila tožeča stranka smiselno zaradi zmotne ugotovitve dejanskega stanja ter nepravilne uporabe materialnega prava. Pritožbenemu sodišču predlaga "ugodno rešitev pritožbe".

Prvostopno sodišče je tožbo tožeče stranke na zvišanje preživnine zavrglo, ker tožeča stranka k tožbi, kljub pozivu na dopolnitev tožbe, ni priložila dokazila, da sta se starša tožnice poskušala sporazumeti o zvišanju preživnine. Navedeno odločitev je oprlo na določbo tretjega odstavka 108. člena Zakona o pravdnem postopku - ZPP v zvezi s četrtim odstavkom 105. člena in 105.a členom Zakona o zakonski zvezi in družinskih razmerjih - ZZZDR. Pritožbeno sodišče ugotavlja, da je v danem primeru prvostopno sodišče postopalo procesno nepravilno. Tožeča stranka namreč v danem primeru vtožuje zvišanje preživnine, ki je bila že določena z dogovorom o preživnini, sklenjenim pred CSD dne 1.8.2003 (priloga A1) in dosedaj že večkrat z obvestilom CSD usklajena (priloga A2, A3 in A4). Materialnopravno zahtevek na zvišanje preživnine temelji na določbi 132. člena ZZZDR in navedena določba (pa tudi 132. a člena ZZZDR, ki določa letno uskladitev preživnine z indeksom rasti življenjskih potrebščin), ne določata, da mora tožeča stranka k tožbi za zvišanje preživnine priložiti dokazilo pristojnega CSD, da sta se starša ob njegovi pomoči poskušala sporazumeti o zvišanju preživnine. Navedeno dokazilo se mora priložiti le za sodni postopek, ko se prvič določa preživninska obveznost roditelja za otroka, kot to določa drugi odstavek 105. a člena ZZZDR. Ali drugače povedano, ni zakonske podlage, da bi tožeča stranka k tožbi za zvišanje preživnine morala priložiti navedeno dokazilo in zato je prvostopno sodišče postopalo nepravilno, ko je tožečo stranko pozvalo k dopolnitvi tožbe s predložitvijo navedenega dokazila in v posledici nepredložitve le-tega tožbo zavrglo kot nepopolno vlogo.

Po obrazloženem je pritožbeno sodišče odločilo, kot je razvidno iz izreka tega sklepa (tretji odstavek 365. člena ZPP).

Odločitev o pritožbenih stroških je odpadla, ker ti niso bili priglašeni.

ZZZDR člen 105,  105a,  105a/2,  105/4,  132,  132a,  105,  105a,  105a/2,  105/4,  132,  132a.  ZPP člen 108,  108/3,  365,  365/3,  108,  108/3,  365,  365/3.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSM sklep I Cp 1763/2008
Sodna praksa višjih sodišč, 2008-11-04

zaznamba sklepa o izvršbi - vknjižba hipoteke

Zemljiškoknjižno sodišče ni dolžno preverjati obstoja denarne terjatve, zaradi katere se vodi izvršilni postopek, ampak izključno slediti obvestilu in sklepu izvršilnega sodišča.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje ter dovoli izbris zaznambe nepravnomočnosti sklepa o dovolitvi vpisa.

Sodišče prve stopnje je sklenilo, da se dovoli zaznamba sklepa o izvršbi Okrajnega sodišča v ... z dne 10.04.2008, opr. št. In 111/2008, in vknjižba hipoteke na nepremičninah dolžnika v korist upnice za denarno terjatev 655,83 EUR s pripadki.

Drugi udeleženec v pravočasni laični pritožbi zatrjuje, da je poplačal svoj dolg, ki ga zahteva upnik v izvršbi, zaradi česar je dovolitev vpisa hipoteke v zemljiško knjigo neutemeljena.

Pritožnik z zatrjevanjem prejema sklepa o izvršbi in plačila svojega dolga ne uveljavlja nobenega dopustnega pritožbenega razloga zoper sklep zemljiškoknjižnega sodišča, zaradi česar je pritožbeno sodišče opravilo le uradni preizkus, v katerem niso bile ugotovljene uradno upoštevne postopkovne kršitve (drugi odstavek 350. člena v zvezi s 366. členom Zakona o pravdnem postopku - ZPP).

Sodišče prve stopnje je pravilno dovolilo vpis po uradni dolžnosti glede na obvestilo izvršilnega sodišča, da je bil izdan sklep o izvršbi v izvršilnem postopku (86. člen Zakona o zemljiški knjigi - ZZK-1). Zemljiškoknjižno sodišče ni dolžno preverjati obstoja denarne terjatve, zaradi katere se vodi izvršilni postopek, ampak izključno slediti obvestilu in sklepu izvršilnega sodišča. Kolikor je pritožnik mnenja, da je poplačal celoten svoj dolg, lahko ugasnitev terjatve uveljavlja v izvršilnem postopku in ne v zemljiškoknjižnem postopku. Šele ko bo izvršilno sodišče izdalo sklep, s katerim se bo izvršba ustavila, bo lahko zemljiškoknjižno sodišče izbrisalo opravljene vpise.

Glede na obrazloženo je pritožbeno sodišče na podlagi 2. točke 161. člena ZZK-1 neutemeljeno pritožbo drugega udeleženca zavrnilo in izpodbijani sklep potrdilo ter dovolilo izbris zaznambe nepravnomočnosti sklepa o dovolitvi vpisa.

Pritožbeno sodišče je določila ZPP uporabilo smiselno skladno določilu drugega odstavka 120. člena ZZK-1 in določilu 37. člena Zakona o nepravdnem postopku - ZNP.

Odločitev o stroških pritožbenega postopka je odpadla, ker ti niso bili priglašeni.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSC sklep I Ip 1032/2008
Sodna praksa višjih sodišč, 2008-12-18

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

ustavitev izvršbe - omejitev teka zamudnih obresti

Sodišče ne more po uradni dolžnosti delno ustaviti izvršbe, če niso podani pogoji iz I. odst. 76. čl. ZIZ.

Pritožbi se ugodi in se sklep sodišča prve stopnje razveljavi.

Odločitev o pritožbenih stroških se pridrži za končno odločbo.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom izvršbo, dovoljeno s sklepom o izvršbi opr. št. I 1673/96 z dne 20.6.1996 delno ustavilo glede teka zakonskih zamudnih obresti od glavnice od 1.1.2002 do plačila in glede teka zakonskih zamudnih obresti od stroškov izvršilnega postopka po sklepu o izvršbi od 1.1.2002 do plačila.

Upnik se je zoper sklep pravočasno pritožil. Meni, da je odločitev sodišča v nasprotju z določbami ZIZ, ki se nanašajo na ugovor dolžnika. Dolžnik prenehanja teka obresti v skladu z ustavno odločbo ni ugovarjal. Delna ustavitev izvršbe v smeri, kot jo je opravilo sodišča pa po določbi II. odst. 55. čl. ZIZ ne spada med razloge, na katere bi sodišče moralo paziti po uradni dolžnosti. Upnik predlaga, da sodišče pritožbi ugodi in izpodbijani sklep odpravi, dolžniku pa naloži v plačilo upnikove pritožbene stroške.

Odločba Ustavnega sodišča U-I-300/04 vpliva na izvršbo, dovoljeno na podlagi izvršilnega naslova, tako, da izvršba za zapadle, pa neplačane zakonske zamudne obresti, kolikor so presegle višino glavnice na dan 1.1.2002, ni dopustna. Na podlagi te odločbe pa sodišče prve stopnje po uradni dolžnosti ne more delno ustaviti izvršbe, kot je storilo sodišče v izpodbijanem sklepu. Zakon o izvršbi in zavarovanju (ZIZ) v 76. čl. določa, da sodišče poleg drugih primerov, ki so določeni v ZIZ ustavi izvršbo po uradni dolžnosti, tudi če je izvršilni naslov pravnomočno odpravljen, spremenjen, razveljavljen ali izrečen za neveljavnega, oziroma če je razveljavljeno potrdilo o izvršljivosti. Ker ti pogoji niso izkazani, sodišče prve stopnje ni imelo zakonske podlage za sprejem odločitve v izpodbijanem sklepu. Sodišče prve stopnje je s tem kršilo načelo dispozitivnosti, po katerem nudi sodišče pravno varstvo le na zahtevo stranke; po uradni dolžnosti pa le, če tako določa zakon. Sodišče prve stopnje je nepravilno uporabilo določbo 76. čl. ZIZ, kar bi lahko vplivalo na zakonitost in pravilnost sklepa, zato je podana relativna bistvena kršitev določb postopka po I. odst. 339. čl. ZPP v zv. s 366. čl. ZPP in 15. čl. ZIZ, ki terja razveljavitev izpodbijanega sklepa (3. tč. 365. čl. v zv. s I. odst. 354. čl. in 366. čl. ZPP ter 15. čl. ZIZ).

Odločitev o pritožbenih stroških temelji na določbi III. odst. 165. čl. ZPP v zvezi s 15. čl. ZIZ.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSC sklep I Ip 434/2008
Sodna praksa višjih sodišč, 2008-12-10

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

stroški - pravnomočnost priglasitve - odmera

Sklep o povrnitvi izvršilnih stroškov je možno izdati tudi po pravnomočnosti sklepa o ustavitvi izvršbe, vendar pod pogojem, da so bili stroški pravočasno priglašeni.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče obvezalo upnika k povrniti stroškov R. L. in M. L. v znesku 716,04 EUR.

Proti takšnemu sklepu se je pritožil upnik in v pritožbi trdi, da je pritožbeno sodišče s sklepom I Cp 1233/2006 zavrnilo upnikovo pritožbo, zadevo glede stroškov pa je vrnilo v nov postopek, pritožbene stroške pa je prepustilo prvostopnemu sodišču. Sodišče je nato 16.11.2007 izdalo sklep, s katerim je bil izvršilni postopek končan, sklep je postal pravnomočen 26.11.2007. V tem sklepu o stroških ni bilo odločeno, dolžnika pa v 15. dneh po čl. 325 Zakona o pravdnem postopku nista predlagala izdaje dopolnilnega sklepa. Rok 15 dni za priglasitev stroškov je tako potekel. V pritožbi pa pritožnik priznava, da so bili stroški za odgovor priglašeni že v samem odgovoru. Predlaga ugoditev pritožbi.

Sodišče je pravilno ugotovilo, da so bili stroški pravočasno priglašeni in sicer že v odgovoru na pritožbo na listni številki 140. Pravočasnost priglasitve stroškov v odgovoru na pritožbo je priznal tudi pritožnik.

Po čl. 15 Zakona o izvršbi in zavarovanju se določbe zakona o pravdnem postopku smiselno uporabljajo samo v primeru, če Zakon o izvršbi in zavarovanju ne določa drugače. Res je v čl. 163/IV ZPP predpisano, da se o stroških odloči s s končno odločbo.

Toda v čl. 38 ZIZ je vprašanje povrnitve izvršilnih stroškov posebej urejeno in zato ne prihajajo v poštev določbe ZPP o izdaji dopolnilnega sklepa. Po čl. 38/VII ZIZ je možno stroške priglasiti najkasneje 30 dni po končanem ali ustavljenem postopku, kar pomeni, da lahko sodišče odloči o izvršilnih stroških tudi po pravnomočnosti sklepa o ustavitvi izvršbe.

V konkretnem primeru pa so bili stroški za odgovor na pritožbo priglašeni celo pred koncem izvršilnega postopka in sicer že v odgovoru na pritožbo na listni številki ...

To pomeni, da je prvostopno sodišče imelo zakonito osnovo za izdajo odmernega sklepa v določbah čl. 38 ZIZ. Za izdajo sklepa o stroških je torej v izvršilnem postopku pomembna le pravočasna priglasitev stroškov, kar pa je sodišče pravilno ugotovilo.

Pritožnik pa ni izpodbijal dejanskega stanja glede ugotovljene potrebnosti stroškov, pritožbeno sodišče pa v to dejansko stanje ni smelo posegati po uradni dolžnosti.

Glede na zavrnitev pritožbe pritožnik sam trpi pritožbene stroške.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.