VSC sklep II Ip 545/2007
Sodna praksa višjih sodišč, 2007-05-30

predlog za izvršbo - zavrnitev - prisilna poravnava - prijava terjatev - dovolitev izvršbe

V postopku prisilne poravnave prijavijo upniki samo tiste terjatve, ki so nastale do začetka postopka prisilne poravnave. Samo za te terjatve je zato mogoče uporabiti 36. člen ZPPSL, ne pa tudi za terjatve, ki so nastale po začetku postopka prisilne poravnave.

Pritožbi se ugodi, izpodbijani sklep sodišča prve stopnje se razveljavi ter se zadeva vrne sodišču prve stopnje v nov postopek.

Odločitev o stroških tega pritožbenega postopka se pridrži za končno odločbo.

Sodišče prve stopnje je z v uvodu navedenim sklepom zavrnilo upnikov predlog za izvršbo.

Zoper navedeni sklep se je pravočasno pritožil upnik iz vseh pritožbenih razlogov po I. odstavku 338. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju: ZPP) v zvezi s 366. členom ZPP in s 15. členom Zakona o izvršbi in zavarovanju (v nadaljevanju: ZIZ). V pritožbi je navedel, da je sodišče prve stopnje zmotno in nepopolno ugotovilo dejansko stanje, ker je bila dne 15. 11. 2006 na podlagi načrta finančne reorganizacije, ki ga je za dolžnika pripravil upnik, prisilna poravnava potrjena. Dolžniku je dne 3. 8. 2006 izdal račun za opravljeno storitev, zato je upravičen do plačila. Ker pa je njegova terjatev nastala po nastopu pravnih posledic začetka postopka prisilne poravnave, je te posledice ne zadanejo, niti je ne zajema potrjena prisilna poravnava. Poleg tega pa izterjevani znesek predstavlja strošek prisilne poravnave v skladu s III. odstavkom 70. člena Zakona o prisilni poravnavi, stečaju in likvidaciji (v nadaljevanju: ZPPSL), ki ga je dolžan plačati dolžnik v celoti brez odloga plačila. Predlog za izvršbo je vložil, ker dolžnik terjatve ni plačal niti po zaključku postopka prisilne poravnave.

Prav ima sicer sodišče prve stopnje, ko v skladu s I. odstavkom 36. člena ZPPSL ugotavlja, da od dneva začetka postopka prisilne poravnave proti dolžniku ni mogoče dovoliti prisilne izvršbe niti ukrepov zavarovanja. Vendar pa ta prepoved velja (v primerih, ko pride do potrditve prisilne poravnave) le do izdaje sklepa o potrditvi prisilne poravnave. Tega dejstva pa sodišče prve stopnje ni ugotovilo.

Sodišče druge stopnje soglaša s pritožbo, da je v obravnavanem primeru za presojo, ali je sodišče prve stopnje utemeljeno zavrnilo predlog za izvršbo, ključnega pomena, kdaj je nastala izterjevana terjatev. V postopku prisilne poravnave prijavijo upniki samo tiste terjatve, ki so nastale do začetka postopka prisilne poravnave (4. točka 29. člena ZPPSL). Samo terjatve, nastale do začetka postopka prisilne poravnave, se v omenjenem postopku ugotavljajo, samo zanje velja potrjena prisilna poravnava oziroma samo na te terjatve potrjena prisilna poravnava učinkuje, čeprav jih upniki v postopku prisilne poravnave niso prijavili (III. odstavek 59. člena, I. odstavek 61. člena, I. odstavek 62. člena in II. odstavek 64. člena ZPPSL). Ničesar pa ZPPSL ne določa o terjatvah, nastalih po začetku postopka prisilne poravnave, kar pomeni, da je možno 36. člen ZPPSL uporabiti le za terjatve, nastale do začetka postopka prisilne poravnave, ne pa tudi za tiste, ki so nastale pozneje. Te mora namreč dolžnik poravnati tako, kot se glasijo tudi v primeru, da je bila prisilna poravnava sklenjena in potrjena. Nanje se določbe potrjene prisilne poravnave ne raztezajo, zato tudi I. odstavek 36. člena ZPPSL zanje ne velja.

V izpodbijanem sklepu ni ugotovitve o tem, kdaj je nastala terjatev, katere plačilo zahteva upnik s predlogom za izvršbo. Ker je tako dejansko stanje v tej zadevi ostalo nepopolno ugotovljeno, je sodišče druge stopnje utemeljeni pritožbi upnika v celoti ugodilo in izpodbijani sklep razveljavilo ter zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v nov postopek (3. točka 365. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ).

V novem postopku bo sodišče prve stopnje moralo ponovno odločiti o upnikovem predlogu za izvršbo, ob tem pa upoštevati čas nastanka upnikove terjatve in se opredeliti do narave upnikove terjatve.

Na podlagi III. odstavka 165. člena ZPP se odločitev o stroških pritožbenega postopka pridrži za končno odločbo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.