TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSK sklep I Cp 1370/2005
Sodna praksa višjih sodišč, 2007-03-06

predlog za razveljavitev klavzule o pravnomočnosti - predlog za obnovo postopka - nepravilna vročitev

Dokler sodišče ne odloči o predlogu za razveljavitev potrdila o pravnomočnosti, ni mogoče odločati o obnovi postopka.

Pritožbi se ugodi in se izpodbijani sklep r a z v e l j a v i in zadeva vrne sodišču prve stopnje v novo odločanje.

Z izpodbijanim sklepom je Okrajno sodišče v S. zavrnilo predlog tožene stranke za obnovo postopka.

Zoper sklep se je tožena stranka pritožila in v pritožbi navajala, da je bila toženki v postopku preprečena možnost obravnavanja pred sodiščem, saj ni bila obveščena, da zoper njo teče kakršenkoli postopek. Med trajanjem postopka namreč ni bivala na naslovu stalnega bivališča in vročena ji ni bila nobena pošiljka. Prvostopno sodišče je ugotovilo zgolj kraj, kjer naj bi imela toženka stalno bivališče, ni pa se ukvarjalo z vprašanjem, ali so izpolnjeni drugi pogoji za pravilno vročitev. Zakon o pravdnem postopku (ZPP) v 140. in 141. členu govori le o stanovanju in ne o stalnem bivališču. Sodišče se v izpodbijanem sklepu tudi ni izjasnilo glede vseh navedb tožene stranke, zato je kršilo določbo 14. točke 2. odstavka 339. člena ZPP.

Pritožnica v pritožbi med ostalim opozarja, da ji ni bila vročena nobena pošiljka, torej tudi ne zamudna sodba. Iz spisa je v zvezi s tem razvidno, da je toženka z vlogo z dne 16.2.2005 (ki jo je sodišče prejelo 3.3.2005) zahtevala tudi razveljavitev potrdila o pravnomočnosti, o čemer pa prvostopno sodišče ni odločalo. Dokler pa sodišče ne odloči o predlogu za razveljavitev potrdila o pravnomočnosti, ni mogoče odločati o obnovi postopka. Če bi namreč tožena stranka z zahtevo uspela, postopek še ne bi bil pravnomočno zaključen, po določbi 394. člena ZPP pa se lahko obnovijo samo pravnomočno končani postopki. Ker prvostopno sodišče o zahtevi za razveljavitev potrdila o pravnomočnosti ni odločalo, bi pa moralo, ni preverjalo, ali je podan bistven pogoj za obnovo postopka, to je, da je postopek pravnomočno končan. Izpodbijanega sklepa se zato ne da preizkusiti (14. točka 2. odstavka 339. člena ZPP v zvezi s 366. členom ZPP) in ga je bilo treba zato razveljaviti (3. točka 365 člena ZPP v zvezi s 354. členom ZPP). Prvostopno sodišče bo moralo najprej odločiti o zahtevi za razveljavitev potrdila o pravnomočnosti in šele če se bo izkazalo, da je zahteva neutemeljena, bo lahko odločalo o predlogu za obnovo postopka. Pri tem se bo moralo opredeliti do vseh navedb toženke in do vseh dokazov, ki jih je predložila, saj pritožba utemeljeno opozarja, da zgolj podatek o stalnem bivališču ne zadošča za ugotovitev, ali je imela stranka možnost obravnavanja pred sodiščem.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSK sklep I Cp 1779/2006
Sodna praksa višjih sodišč, 2007-04-03

sklep o dopolnitvi tožbe - sklep procesnega vodstva - pritožba zoper sklep procesnega vodstva - napačen pravni pouk

Napačen pravni pouk namreč ne more vzpostaviti pravice do pritožbe, kjer ta ni dopustna.

Tožeča stranka sama krije svoje stroške pritožbenega postopka.

Z izpodbijanim sklepom je Okrožno sodišče v N. pozvalo tožečo stranko na dopolnitev tožbe, tako da v roku 15 dni od prejema pisnega odpravka sklepa predloži potrdilo o plačilu sodne takse za tožbo, sicer bo sodišče štelo, da tožbo umika.

Zoper sklep se je tožeča stranka pritožila in v pritožbi navajala, da je v zadevi, ki se pri Okrožnem sodišču v N. vodi pod opr.št. P ___vložila tožbo zoper zavarovalnico zaradi plačila odškodnine. Kasneje je tožbo razširila še na zavarovanca, to je na Zdravstveni dom N.. Sodišče se do vprašanja, ali je šlo za subjektivno ali objektivno spremembo tožbe, ni opredelilo in je takoj štelo razširitev tožbe za novo tožbo. Tako postopanje je nepravilno, zato je nepravilen tudi izpodbijani sklep.

Z izpodbijanim sklepom je prvostopno sodišče na podlagi določbe 105.a člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) tožečo stranko pozvalo na dopolnitev tožbe tako, da predloži potrdilo o plačilu sodne takse. Sklep, s katerim sodišče od vložnika zahteva, da vlogo popravi ali dopolni, je sklep procesnega vodstva, zato proti njemu ni pritožbe. Pritožba je dovoljena samo zoper sklep, s katerim se vloga zavrže (oziroma šteje za umaknjeno). To velja kljub napačnemu pravnemu pouku, da je pritožba možna. Napačen pravni pouk namreč ne more vzpostaviti pravice do pritožbe, kjer ta ni dopustna. Zato je pritožbeno sodišče pritožbo kot nedovoljeno zavrglo (1. točka 365. člena ZPP).

Ker je bila pritožba zavržena, pritožnik sam trpi svoje stroške pritožbenega postopka.

ZPP člen 270,  270/3,  363,  270,  270/3,  363.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSK sklep II Cpg 251/2006
Sodna praksa višjih sodišč, 2007-03-02

nadaljevanje izvršbe zoper novega družbenika - izbris družbe iz sodnega registra

Zakon ne določa, da bi moralo sodišče razveljaviti prvotni sklep, na podlagi katerega je tekla izvršba zoper subjekt, ki ne obstaja več, ampak določa le, da se v takšnem primeru izvršba nadaljuje zoper novega dolžnika pod pogoji, ki so v zakonu navedeni in novi dolžnik mora prevzeti izvršbo v tistem stanju, v katerem je, ko vstopi vanjo.

Pritožba dolžnika se zavrne in se p o t r d i izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje kot neutemeljen zavrnilo ugovor dolžnika zoper sklep z dne 14.7.2004.

Proti navedenemu sklepu je dolžnik vložil pritožbo, v kateri zatrjuje, da je sodišče napačno ugotovilo dejansko stanje in zato napačno uporabilo materialno pravo, ker v svojem sklepu ni upoštevalo dejstev in dokazov, ki jih je dolžnik navajal v ugovoru. Bolj podrobno obrazložitev bo pritožnik podal v nadaljnjem šest dnevnem roku, saj je sklep prejel v času sodnih počitnic, zato pritožbo vlaga zgolj iz previdnosti in varovanja roka.

Pritožbeno sodišče ugotavlja, da ni dolžnik v pritožbi zoper izpodbijani sklep navedel nobenih relevantnih razlogov. Utemeljen pa tudi ni očitek, da ni sodišče prve stopnje upoštevalo dejstev, ki jih je dolžnik navajal v ugovoru; vse, kar je v njem navajal je, da naj bi sodišče napačno postopalo, ker da ni razveljavilo prvotnega sklepa, izdanega zoper subjekt, ki ne obstaja več in da ni pravne podlage za nadaljevanje postopka zoper novega dolžnika, ter da mu ni bil vročen sklep o začetku postopka izbrisa prvotnega dolžnika in da mu ni bila dana možnost udeležbe v postopku izbrisa. Kar se tiče prve trditve, zakon ne določa, da bi moralo sodišče razveljaviti prvotni sklep, na podlagi katerega je tekla izvršba zoper subjekt, ki ne obstaja več, ampak določa le, da se v takšnem primeru izvršba nadaljuje zoper novega dolžnika pod pogoji, ki so v zakonu navedeni in novi dolžnik mora prevzeti izvršbo v tistem stanju, v katerem je, ko vstopi vanjo (4. odst. 24. čl. Zakona o izvršbi in zavarovanju, ZIZ). Zatrjevano nesodelovanje dolžnika v postopku izbrisa prvotnega dolžnika pa tudi ne bi imelo nobenega vpliva na predmetni postopek, pomembno je dejstvo, da je bil prvotni dolžnik izbrisan iz sodnega registra na podlagi Zakona o finančnem poslovanju podjetij, ZFPPod (kar se pa tiče dolžnikove trditve v ugovoru, da mu sklep o začetku postopka izbrisa ni bil nikoli vročen, ZFPPod v 2. odst. 29. čl. določa, da se takšen sklep vroči gospodarski družbi, ne določa pa, da ga je treba vročiti tudi družbenikom).

Upoštevaje gornjo obrazložitev je pritožbeno sodišče, na podlagi 2. tč. 365. čl. Zakona o pravdnem postopku (ZPP) v zvezi s 15. čl. ZIZ, pritožbo dolžnika zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

ZIZ člen 24,  24/4,  24,  24/4.  ZFPPod člen 29,  29/2,  29,  29/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSK sklep I Cpg 55/2007
Sodna praksa višjih sodišč, 2007-03-08

tuja pravna oseba kot tožena stranka - stečaj - pravne posledice tuje sodne odločbe - priznanje tuje sodne odločbe

Sodišču prve stopnje je bil posredovan preveden sklep o začetku stečajnega postopka nad toženo stranko. Ker pa ta sklep predstavlja tujo sodno odločbo, njegove pravne posledice ne nastopijo samodejno, temveč šele s priznanjem.

Pritožba se zavrne in p o t r d i izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje odločilo, da se postopek, ki je bil prekinjen zaradi prenehanja tožeče stranke, nadaljuje z M.o.K.

Zoper ta sklep se pritožuje tožena stranka po svoji pooblaščenki in predlaga njegovo spremembo oziroma razveljavitev. V pritožbi navaja, da je tožena stranka tudi sama v stečajnem postopku, ki je bil zoper njo uveden na podlagi sklepa Trgovinskega sodišča v B. z dne 07.04.2005. Sklep o uvedbi stečajnega postopka je tožena stranka priložila, priložila pa je tudi overjen prevod tega sklepa v slovenski jezik. Pred naslovnim sodiščem pa teče tudi postopek za priznanje tuje sodne odločbe. Zato bi moralo sodišče predmetni pravdni postopek prekiniti in povabiti stečajnega upravitelja, da vstopi v pravdo. O vprašanju statusa tožene stranke oziroma o dejstvu stečaja se sodišče ni z ničemer izreklo.

Pritožbeno sodišče ugotavlja, da pritožba niti ne napada odločitve sodišča prve stopnje, da namesto prvotno tožeče stranke G. d.o.o., v pravdo vstopa M.o.K. Trdi le, da bi moralo sodišče prve stopnje zaradi začetega stečaja nad toženo stranko postopek prekiniti. To stališče tožene stranke pa ni pravilno. V obravnavanem primeru je tožena stranka tuja pravna oseba. Sodišču prve stopnje je bil sicer posredovan preveden sklep o začetku stečajnega postopka nad toženo stranko. Ker pa ta sklep predstavlja tujo sodno odločbo, njegove pravne posledice v Republiki Sloveniji ne nastopijo samodejno, temveč šele s priznanjem. Po določbah 185.čl. Zakona o prisilni poravnavi, stečaju in likvidaciji (ZPPSL) se odločbe tujih sodišč, izdane v postopku stečaja zoper dolžnika, ki ima sedež na območju tujega sodišča, priznajo v Republiki Sloveniji pod pogoji, določenimi za priznanje tujih sodnih odločb. Iz same pritožbe je razbrati, da sklep o začetku stečajnega postopka nad toženo stranko še ni bil priznan v Republiki Sloveniji. Dokler tuja odločba o začetku stečajnega postopka ni priznana, pa je sodišče ne more upoštevati. Iz navedenih razlogov je pritožbeno sodišče pritožbo tožene stranke kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje (2.tč. 365.čl. Zakona o pravdnem postopku - ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSK sklep II Cpg 8/2007
Sodna praksa višjih sodišč, 2007-03-08

predlog tretjega za odlog izvršbe - pogoji za odlog

Tretja udeleženka v obravnavanem primeru ni izpolnila že temeljnega pogoja za odlog izvršbe, saj ni vložila niti ugovora tretjega niti tožbe za nedopustnost izvršbe.

Pritožba se zavrne in p o t r d i izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje zavrnilo predlog za odlog izvršbe, ki ga je dne 05.04.2006 podala tretja udeleženka, G.H.

Ta se je zoper izpodbijani sklep pritožila in smiselno predlagala njegovo razveljavitev. V pritožbi opozarja, da je že v ugovoru opisala vse pogoje, ki bi ji nastali z nelegalno prodajo njenega avtomobila. Nelogično je tudi stališče sodišča, da ni uspela z visoko stopnjo verjetnosti izkazati, da je predmet izvršbe njena last. Izvršitelju je pokazala prometno dovoljenje. Tudi trditev, da ni podala ugovora tretjega je neresnična, saj je v svoji vlogi napisala "ugovor tretjega zoper rubež". Navaja še, da z dolžnikom nista v zakonski zvezi.

Po pregledu spisovnih podatkov pritožbeno sodišče ugotavlja, da pritožbene trditve pritožnice, da je v tem postopku podala ugovor tretjega, nimajo podlage v spisovnih podatkih. Vloga, na katero se pritožnica v pritožbi sklicuje, namreč ni naslovljena tako, kot ta zatrjuje (ugovor tretjega zoper rubež), pač pa kot "zadeva: predlog za odlog izvršbe z dne 20.03.2006". To pa dejansko potrjuje bistveno ugotovitev sodišča prve stopnje, da tretja udeleženka v obravnavanem primeru ni izpolnila že temeljnega pogoja za odlog izvršbe, saj ni vložila niti ugovora tretjega niti tožbe za nedopustnost izvršbe. Ker daje zakon pravni interes za odlog izvršbe le tistemu tretjemu, ki je izpolnil to predpostavko, je odločitev sodišča prve stopnje že iz tega razloga pravilna in zakonita. Že ob taki ugotovitvi se izkažejo vse nadaljnje trditve dolžnice za nepomembne. Zato je pritožbeno sodišče neutemeljeno pritožbo pritožnice zavrnilo in potrdilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSK sklep I Cpg 203/2006
Sodna praksa višjih sodišč, 2007-03-30

Če je zadnji dan roka sobota, nedelja, praznik ali drug dela prost dan, ki ga določa zakon o praznikih, se izteče rok s pretekom prvega prihodnjega delavnika.

Pritožba tožene stranke se zavrne in se p o t r d i izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje kot prepozno zavrglo pritožbo tožene stranke zoper sodbo Okrožnega sodišča v K. z dne 22.2.2006.

Proti navedenemu sklepu je tožena stranka vložila pritožbo in predlagala njegovo razveljavitev. Navaja, da jo podaja na temelju celotne vsebine ZPP, posebej 111. in 112. čl. tega zakona ter predvsem njegovega 338. čl. Meni, da sodišče ni pravilno upoštevalo začetka roka vročitve sklepa oz. sodbe (na katero je podala pritožbo), v nadaljevanju ni upoštevalo določil ZPP glede rokov pritožbe oz. jih je zmotno povzelo, saj je napačno interpretiralo določila glede nedelovnih dni, praznikov in drugih prekinitev roka, ki veljajo za končni rok za vložitev pritožbe. Posledično sodišče sploh ni obravnavalo vsebine pritožbe tožene stranke, s čimer je bistveno kršilo določila ZPP in ji tako odreklo možnost poštenega sojenja.

Pritožbeno sodišče ugotavlja, da pritožnica niti ne izpodbija ugotovitve sodišča prve stopnje o datumu vročitve toženi stranki sodbe z dne 22.2.2006 ter o datumu vložitve pritožbe te stranke zoper navedeno sodbo. Tako je v izpodbijanem sklepu ugotovljeno, da je tožena stranka sodbo prejela 26.4.2006 (vročilnica na l.št. 42), pritožbo zoper to sodbo pa je vložila priporočeno po pošti 12.5.2006, čeprav je 15-dnevni rok potekel dan pred tem, torej v četrtek, 11.5.2006. Pritožnica v svojih pritožbenih izvajanjih ni prav jasna, ko trdi, da naj bi sodišče prve stopnje zmotno povzelo določbe Zakona o pravdnem postopku (ZPP) glede roka oz. da naj bi napačno interpretiralo določila glede "delovnih dni, praznikov in drugih prekinitev roka". Če pa ima v mislih dneve, ko sodišče ne dela, so ti pomembni le za vprašanje izteka roka, ne pa za vprašanje začetka teka roka; 4. odst. 111. čl. ZPP namreč določa, da če je zadnji dan roka sobota, nedelja, praznik ali drug dela prost dan, ki ga določa zakon o praznikih, se izteče rok s pretekom prvega prihodnjega delavnika. V obravnavanem primeru pa takšna situacija ni podana, ker je rok iztekel na četrtek, 11.5.2006. Ker je torej utemeljen zaključek sodišča v izpodbijanem sklepu, da je tožena stranka prepozno vložila pritožbo, je zato logično, da vsebinska presoja pritožbe po pritožbenem sodišču sploh ni prihajala v poštev, kar pomeni, da se tudi vprašanje "poštenega sojenja", ki ga lahkotno izpostavlja pritožnica, v tem primeru ni moglo postaviti.

Upoštevaje gornjo obrazložitev je pritožbeno sodišče, na podlagi 2. tč. 365. čl. ZPP, pritožbo tožene stranke zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

ZPP člen 111,  111/4,  333,  343,  343/1,  343/2,  111,  111/4,  333,  343,  343/1,  343/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSM sklep III Cp 2361/2007
Sodna praksa višjih sodišč, 2007-06-12

krajevna pristojnost - tožba za izpodbijanje očetovstva

V tem pravdnem postopku izpodbija očetovstvo otrok (ki ga zastopa skrbnica za poseben primer) in ima zato pravico vložiti tožbo tako po splošni krajevni pristojnosti (prebivališču toženca), ali pa pri sodišču, ki je krajevno pristojno po njegovem stalnem oziroma začasnem prebivališču.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje zavrnilo ugovor krajevne pristojnosti, ki ga je podal prvi toženec in odločilo, da je Okrožno sodišče v Murski Soboti krajevno pristojno za odločanje v tej pravdni zadevi.

Tak sklep s pravočasno pritožbo izpodbija toženec. Uveljavlja vse pritožbene razloge iz prvega odstavka 338. člena v zvezi 366. členom Zakona o pravdnem postopku - ZPP. Predlaga razveljavitev izpodbijanega sklepa in vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v ponovno obravnavo, podrejeno pa njegovo spremembo tako, da se ugovoru krajevne pristojnosti ugodi.

Tožeča stranka se v odgovoru na pritožbo zavzema za potrditev izpodbijanega sklepa.

Na podlagi določila prvega odstavka 56. člena ZPP lahko v sporih za izpodbijanje očetovstva vloži otrok tožbo tudi pri sodišču, na območju katerega ima sam stalno oziroma začasno prebivališče.

V tem pravdnem postopku izpodbija očetovstvo otrok (ki ga zastopa skrbnica za poseben primer) in ima zato pravico vložiti tožbo tako po splošni krajevni pristojnosti (prebivališču toženca), ali pa pri sodišču, ki je krajevno pristojno po njegovem stalnem oziroma začasnem prebivališču. Sodišče prve stopnje je iz dopisa Upravne enote z dne ugotovilo, da ima tožnik stalno prebivališče na območju Okrožnega sodišča, to je, začasno pa na območju Okrožnega sodišča, to je v in lahko zato po lastni izbiri tožbo na izpodbijanje očetovstva vloži tako pri Okrožnem sodišču, kakor tudi pri Okrožnem sodišču. Odločitev sodišča prve stopnje se tako izkaže za pravilno.

Pritožbeni razlogi niso podani, pritožbeno sodišče pa ob uradnem preizkusu zadeve tudi ni našlo tistih bistvenih kršitev določb postopka, na katere mora paziti po uradni dolžnosti, zato je na podlagi določila 2. točke 365. člena ZPP pritožbo zavrnilo in potrdilo izpodbijani sklep.

Izrek o stroških je odpadel, ker jih pravdni stranki nista priglasili.

ZPP člen 56,  56/1,  338,  338/1,  365,  365-2,  366,  56,  56/1,  338,  338/1,  365,  365-2,  366.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSM sklep II Kp 301/2007
Sodna praksa višjih sodišč, 2007-11-05

odreditev pripora - kršitev prepovedi približevanja določenemu kraju ali osebi - obrazložitev okoliščin

"Pri odreditvi pripora po drugem odstavku 195.a člena ZKP, posebna obrazložitev okoliščin iz 2. ali 3. točke prvega odstavka 201. člena ZKP ni potrebna, ker mora to biti storjeno s sklepom, s katerim je bila prepoved približevanja določenemu kraju ali osebi odrejena."

Pritožba zagovornika obdolženega se zavrne kot neutemeljena.

Okrajno sodišče je s sklepom opr. št. po sodnici posameznici na podlagi drugega odstavka 195.a člena Zakona o kazenskem postopku (ZKP) zoper obdolženega odredilo pripor. Odločitev temelji na ugotovitvi, da je obdolženi namerno kršil izrečeni ukrep prepovedi približevanja oškodovani.

Zoper sklep se je pritožil obdolženčev zagovornik, smiselno zaradi bistvene kršitve določb kazenskega postopka, izrecno pa zaradi zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja, s tem da še opozarja, da je bil obdolženemu sklep o odreditvi pripora vročen šele tretji dan od odvzema prostosti. Pritožbenemu sodišču zato predlaga, da napadeni sklep spremeni tako, da odrejeni pripor odpravi.

Ko je pripor odrejen zaradi kršitve prepovedi iz prvega odstavka 195.a člena ZKP, navajanje pripornega razloga iz 2. ali 3. točke prvega odstavka 201. člena ZKP ni potrebno. To je bilo namreč v obravnavani zadevi že storjeno s sklepom preiskovalnega sodnika z dne, opr. št., s katerim je bil navedeni ukrep odrejen in tudi tedaj, ko je bil s sklepom sodnice posameznice z dne opr. št. podaljšan, zaradi česar je treba v tem primeru le še preizkusiti, ali je do namerne kršitve prepovedi dejansko prišlo. Ker je sodišče prve stopnje tovrstni preizkus opravilo, njegove okvire in odločitev ustrezno obrazložilo, uveljavljana bistvena kršitev določb kazenskega postopka iz 11. točke prvega odstavka 371. člena ZKP ni podana.

Po pritožniku je sodišče prve stopnje dejansko stanje zmotno oziroma nepopolno ugotovilo zato, ker je bila oškodovanka tista, ki je kršila prepoved približevanja, medtem ko ji je obdolženi upoštevaje njeno hudo alkoholiziranost hotel samo pomagati. Ne oziraje se na razlog in obdolženčeve pobude je do srečanja med njim in oškodovanko prišlo, kar se, glede na smisel in namen prepovedi iz prvega odstavka 195.a člena ZKP tako ali tako ne bi smelo zgoditi. Ko pa iz podatkov spisa izvemo še, da naj bi to srečanje potekalo povsem drugače, kot ga je pritožnik opisal, in če ne pozabimo na predhodno ugotovljeni priporni razlog, je tudi po presoji pritožbenega sodišča treba ravnati tako, kot je to storilo sodišče prve stopnje.

Končno, pritožnikova opozorila o nepravočasni vročitvi napadenega sklepa obdolženega so po zapisih z dne umestna, vendar ne zadevajo predmeta tega pritožbenega postopka.

Po obrazloženem je pritožbeno sodišče o pritožbi zagovornika obdolženega odločilo tako, kot izhaja iz izreka tega sklepa (tretji odstavek 402. člena ZKP).

ZKP člen 3,  195a,  201,  201/1-2,  371,  371/1-11,  402,  402/3,  3,  195a,  201,  201/1-2,  371,  371/1-11,  402,  402/3.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSK sklep I Cp 427/2006
Sodna praksa višjih sodišč, 2007-05-22

Zemljiškoknjižno sodišče pri odločanju o vpisu ni pristojno preverjati, ali je dolžnik morebiti medtem dolgovani znesek poravnal, kot trdi , pač pa bo to moral uveljavljati v postopku izvršbe.

Pritožba se kot neutemeljena zavrne in p o t r d i sklep zemljiškoknjižnega sodnika ter hkrati dovoli izbris zaznambe nepravnomočnosti sklepa o dovolitvi vpisa.

Z izpodbijanim sklepom je Okrajno sodišče v P. sklenilo, da se na podlagi sklepa tega sodišča z dne 23.5.2005, opr. št. vl. št. 832 k.o. P., parc. št. 1263/1, 1263/2 in 1263/4 ter pod vl. št. 935 k.o. P., parc. št. 1261, 1262, last M. S., P., P. odreja zaznamba sklepa o izvršbi v korist upnika P. d.o.o., V., ter vknjižba hipoteke v korist upnika P. d.o.o., V., V. v znesku 18.564,00 SIT.

Zoper takšen sklep se pritožuje S. M. in prosi za izbris navedene zaznambe sklepa o izvršbi in vknjižbe hipoteke. Navaja, da je določeni znesek poravnal že 25.5.2005, kar je razvidno iz fotokopije plačilnega naloga. Drugič je ta isti znesek poravnal 20.1.2006 pri izvršitelju, ki mu ni verjel, da je znesek že poravnal, ker takrat plačilnega naloga ni našel. Prinesel ga je naknadno, pa ga izvršitelj kljub temu ni upošteval in tudi do sedaj sodišča ni obvestil o njegovem plačilu.

Zoper dolžnika je dovoljena izvršba s sklepom Ig z dne 3.4.2001, ki je postal pravnomočen 26.4.2001, s sklepom Ig z dne 23.5.2005, pa je izvršilno sodišče odredilo le novo izvršilno sredstvo z zaznambo sklepa v zemljiški knjigi, ugotovitvijo vrednosti in prodajo nepremičnin vpisanih v vl. št. 832 k.o. P., parc. št. 1263/1, 1263/2 in 1263/4 ter pod vl. št. 935 k.o. P., parc. št. 1261, 1262, last dolžnika. O zaznambi sklepa o izvršbi, s katerim je izvršilno sodišče dovolilo izvršbo na nepremičnino na podlagi obvestila izvršilnega sodišča zemljiškoknjižno sodišče odloči po uradni dolžnosti (1. odstavek 86. člena Zakona o zemljiški knjigi - ZZK-1). Tako je storilo sodišče tudi v obravnavani zadevi z izpodbijanim sklepom. Zemljiškoknjižno sodišče pri odločanju o vpisu ni pristojno preverjati, ali je dolžnik morebiti medtem dolgovani znesek poravnal, kot trdi , pač pa bo to moral uveljavljati v postopku izvršbe. Ker pritožba ni utemeljena, jo je višje sodišče potem, ko je še ugotovilo, da niso bile storjene kršitve, na katere je treba paziti po uradni dolžnosti, zavrnilo in potrdilo sklep zemljiškoknjižnega sodnika ter hkrati dovolilo izbris zaznambe nepravnomočnosti sklepa o dovolitvi vpisa (2. točka 3. odstavka 161. člena ZZK-1).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.