VSL odločba PRpv 241/2006
Sodna praksa višjih sodišč, 2006-04-04

Izpodbijano zadevo je bilo potrebno najprej pregledati po določbi 194. člena Zakona o prekrških glede pravočasnosti in dovoljenosti pritožbe. Po takšnem pregledu spisovnega gradiva pritožbeno sodišče ugotavlja, da je bila pritožba proti odločbi o prekršku vložena sicer pravočasno, vendar s strani napačne osebe.

Kot samostojna podjetnica je bila G. H. spoznana za odgovorno storitve prekrška in kot taka upravičena podati pritožbo zoper odločbo o prekršku v skladu z določili 181. člena Zakona o prekrških. Iz priglasitvenega lista je sicer razvidno, da je bila 28. 9. 2004 priglašena sprememba in dopolnitev podatkov ter je od takrat dalje za zastopanje pooblaščena K. L., vendar je to veljalo le za ravnanje v pravnem prometu, ne pa za zastopanje pred sodiščem. V drugem odstavku 181. člena Zakona o prekrških je namreč taksativno navedeno, kdo poleg obdolženca lahko vloži pritožbo v korist obdolženca (in med temi osebami ni omenjen niti pooblaščenec niti prokurist); po stari ureditvi pa samostojni podjetnik ni bil izenačen s pravno osebo, temveč je bil obravnavan kot vsak drug obdolženec.

Pritožba K. L., pooblaščenke in prokuristke samostojne podjetnice G. H., proti odločbi o prekršku se zavrže kot nedovoljena.

V Republiki Sloveniji so na podlagi 1. odstavka 208. člena Zakona o prekrških (v nadaljevanju ZP-1), ki je bil objavljen v Uradnem listu RS, št. 7/03 in 86/04, uporablja pa se od 1. 1. 2005, za odločanje o pritožbah zoper odločbe o prekrških pristojna višja sodišča kot sodišča za prekrške druge stopnje. V skladu z določbo 222. člena ZP-1 se postopki o prekrških, ki do začetka uporabe ZP-1 še niso bili pravnomočno končani, dokončajo po dosedanjih predpisih.

Z izpodbijano odločbo o prekršku je prvostopno sodišče obdolženo samostojno podjetnico G. H. spoznalo za odgovorno za prekršek po prvem odstavku 18. člena Zakona o preprečevanju dela in zaposlovanja na črno (v nadaljevanju ZPDZC) ter ji izreklo denarno kazen v višini 120.000 tolarjev in ji naložilo plačilo povprečnine v znesku 18.000 tolarjev.

Proti odločbi je vložila pravočasno pritožbo K. L.. Uvodoma navaja, da je pooblaščenka in prokurator samostojne podjetnice G. H. v nadaljevanju pa podaja pritožbo, kot da je bila ona z odločbo o prekršku spoznana za odgovorno storitve prekrška in kaznovana, ne pa G. H. kot samostojna podjetnica.

Izpodbijano zadevo je bilo potrebno najprej pregledati po določbi 194. člena Zakona o prekrških glede pravočasnosti in dovoljenosti pritožbe. Po takšnem pregledu spisovnega gradiva pritožbeno sodišče ugotavlja, da je bila pritožba proti odločbi o prekršku vložena sicer pravočasno, vendar s strani napačne osebe. Kljub temu, da K. L. piše, kot da je bila z odločbo spoznana za odgovorno in kaznovana ona, temu ni tako, temveč je bila z izpodbijano odločbo o prekršku spoznana za odgovorno storitve prekrška G. H. kot samostojna podjetnica, ki opravlja gostinsko dejavnost v baru K. in ki se ji očita, da je ravnala v nasprotju s 1. alineo prvega odstavka 5. člena ZPDZC, ker je 9. 11. 2004 v gostinskem lokalu kot natakarica delala K. L., s katero ni imela sklenjene pogodbe o zaposlitvi. Kot samostojna podjetnica je bila torej G. H. spoznana za odgovorno storitve prekrška in kot taka upravičena podati pritožbo zoper odločbo o prekršku v skladu z določili 181. člena Zakona o prekrških. Iz priglasitvenega lista je sicer razvidno, da je bila 28. 9. 2004 priglašena sprememba in dopolnitev podatkov ter je od takrat dalje za zastopanje pooblaščena K. L., vendar je to veljalo le za ravnanje v pravnem prometu, ne pa za zastopanje pred sodiščem. V drugem odstavku 181. člena Zakona o prekrških je namreč taksativno navedeno, kdo poleg obdolženca lahko vloži pritožbo v korist obdolženca (in med temi osebami ni omenjen niti pooblaščenec niti prokurist); po stari ureditvi pa samostojni podjetnik ni bil izenačen s pravno osebo, temveč je bil obravnavan kot vsak drug obdolženec.

Ker je torej pritožbo v korist samostojne podjetnice G. H. podala oseba, ki pravice do pritožbe v korist obdolženca po določbi drugega odstavka 181. člena ZP nima, je pritožbeno sodišče po določbi 194. člena ZP takšno pritožbo zavrglo kot nedovoljeno, ker tega ni storilo že sodišče prve stopnje po določbi prvega odstavka 192. člena istega zakona.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.