VSC sklep Cp 1773/2005
Sodna praksa višjih sodišč, 2006-02-09

Če upnik v roku ne sporoči podatka o dolžnikovem delodajalcu, tako da bi bilo izvršbo na plačo dejansko mogoče opraviti, sodišče izvršbo ustavi. To je bilo z izpodbijanim sklepom storjeno in čeprav je prvostopno sodišče izvršbo ustavilo šele po dveh letih od poziva upnici, njena pritožba sedaj nima prav, da bi jo sodišče pred izdajo sklepa moralo ponovno pozivati k predložitvi podatkov o dolžničinem delodajalcu, ker so se lahko v tem času okoliščine spremenile. Izvršilni postopek se namreč v konkretnem primeru ne vodi po uradni dolžnosti, temveč na predlog upnice, kar pomeni, da se vsa izvršilna dejanja opravljajo na njen predlog, upnica pa je sama dolžna skrbeti za zavarovanje svojih pravic in interesov v tem postopku.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Upnica sama trpi svoje stroške pritožbenega postopka.

Prvostopno sodišče je z izpodbijanim sklepom ustavilo izvršbo.

Proti takšnemu sklepu se je pritožila upnica. V pritožbi je navedla, da je bila s strani prvostopnega sodišča res pozvana, da mu v danem roku sporoči popolno ime in naslov dolžnikovega dolžnika, vendar pa ne drži njegova navedba, da tega ni storila. Sodišču je z dopisom z dne 17.03.2003 sporočila, da dolžnica nima zaposlitve, zaradi česar je predlagala nadaljevanje izvršbe z rubežem dolžničinih premičnih stvari, prvostopno sodišče pa je sedaj po dveh letih neupravičeno ustavilo izvršbo v celoti. Po dveh letih se sodišče namreč ne more sklicevati na to, da mu upnica ni sporočila dolžnikovega dolžnika, ker je na njegov poziv pravočasno poslala vse razpoložljive podatke, sploh pa bi sodišče glede na časovni odmik upnico moralo pred izdajo napadenega sklepa ponovno pozvati, da sporoči dolžnikovega dolžnika, saj so se razmere v tem času gotovo že spremenile. Pred izdajo napadenega sklepa pa bi jo prvostopno sodišče moralo pozvati tudi, da se izjasni še o tem, ali je bila njena terjatev morebiti že poplačana, zaradi česar je upnica predlagala, da sodišče druge stopnje njeni pritožbi ugodi, izpodbijani sklep pa razveljavi.

Upnica je v predmetnem izvršilnem postopku zoper dolžnico predlagala izvršbo na dolžničino plačo in njene premičnine. Ker izvršbe na plačo zaradi nepopolnih oziroma nepravilnih podatkov o njenem delodajalcu ni bilo mogoče opraviti, je prvostopno sodišče upnico v skladu s I. odstavkom 40. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju (v nadaljevanju ZIZ) in na podlagi 108. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP), ki se v izvršilnem postopku uporablja na podlagi 15. člena ZIZ, pozvalo, da mu sporoči popolno ime in naslov dolžničinega delodajalca.

Upnica je na poziv sodišča v danem roku sicer reagirala, vendar pa svojega izvršilnega predloga ni dopolnila tako, da bi se izvršba z rubežem plače dejansko lahko opravila, saj iz njenega dopisa izhaja, da dolžnica ni zaposlena, zaradi česar je upnica predlagala nadaljevanje premičninske izvršbe, kar je v nadaljevanju prvostopno sodišče tudi storilo (vendar pa je s sklepom z dne 10.01.2005 (sklep na l. št. 29 spisa) tudi to izvršbo ustavilo, ker nobena izmed strank postopka v zakonskem roku ni predlagala druge dražbe).

Ob takih ugotovitvah je sedaj izpodbijana ustavitev izvršbe na dolžničino plačo pravilna in v skladu z določbo III. odstavka 133. člena in s 76. členom ZIZ. 133. člen ZIZ namreč ureja situacijo, ko dolžniku preneha delovno razmerje, zaradi česar izvršba na plačo ni več možna, v takem primeru pa mora sodišče, ki s podatki o novem dolžnikovem delodajalcu ne razpolaga, o tem obvestiti upnika in ga pozvati, da mu v določenem roku sporoči novega delodajalca, kar je primerljivo z obravnavano dejansko situacijo. Če upnik tega v roku ne stori (če torej sodišču ne sporoči podatka o dolžnikovem delodajalcu, tako da bi bilo izvršbo na plačo dejansko mogoče opraviti), sodišče izvršbo ustavi, kar je bilo storjeno tudi z izpodbijanim sklepom in čeprav je prvostopno sodišče izvršbo ustavilo šele po dveh letih od poziva upnici, njena pritožba sedaj nima prav, da bi jo prvostopno sodišče pred izdajo sklepa moralo ponovno pozivati k predložitvi podatkov o dolžničinem delodajalcu, ker so se lahko v tem času okoliščine spremenile. Izvršilni postopek se namreč v konkretnem primeru ne vodi po uradni dolžnosti, temveč na predlog upnice, kar pomeni, da se vsa izvršilna dejanja opravljajo na njen predlog, upnica pa je sama dolžna skrbeti za zavarovanje svojih pravic in interesov v tem postopku.

Izpodbijana odločitev prvostopnega sodišča tako ni preuranjena, niti v nasprotju z zakonom (s III. odstavkom 133. člena ZIZ v zvezi s 76. členom ZIZ), zaradi česar je sodišče druge stopnje upničino neutemeljeno pritožbo zavrnilo in v celoti potrdilo sklep sodišča prve stopnje (2. točka 365. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ). Pri tem ni zasledilo kršitev, na katere pazi po uradni dolžnosti (II. odstavek 350. člena ZPP v zvezi s 366. členom ZPP in s 15. členom ZIZ).

Ker upnica s pritožbo ni uspela, sama trpi svoje stroške pritožbenega postopka (I. odstavek 165. člena ZPP v zvezi s I. odstavkom 154. člena ZPP in s 15. členom ZIZ).

ZIZ člen 40,  40/1,  76,  133,  133/3,  40,  40/1,  76,  133,  133/3.  ZPP člen 108,  108.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.