VSK sodba I Cp 449/2005
Sodna praksa višjih sodišč, 2006-04-18

spor majhne vrednosti - postopek v sporih majhne vrednosti

Specifičnost predmetnega postopka, ki se je začel na podlagi predloga za izvršbo na podlagi verodostojne listine, terja ustrezno razlago: predlog upnika (kasneje tožeče stranke) šteje kot tožba, odgovor dolžnika (kasneje tožene stranke) pa kot odgovor na tožbo, obe stranki pa imata po razveljavitvenem sklepu in odločitvi, da se bo o zahtevku in stroških odločalo v pravdnem postopku (glede na zgoraj navedene določbe ZPP) pravico, da vložita še eno pripravljalno vlogo, v kateri lahko navajata dejstva in dokaze.

Pritožba se zavrne in p o t r d i sodba sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo odločilo, da ostane v točki 1. in 3. izreka v celoti v veljavi sklep o izvršbi istega sodišča z dne 10.03.2003. Odločilo je tudi, da je tožena stranka dolžna v roku 8 dni povrniti tožeči stranki pravdne stroške v znesku 25.500,00 SIT z zakonskimi zamudnimi obrestmi od izdaje sodbe do plačila.

Proti navedeni sodbi se pritožuje toženec in v njej poudarja sledeča dejstva: Telefonski priključek v stanovanju na K. je od 1.5.2001 do 5.9.2002 uporabljala S.V. in je z najemno pogodbo prevzela tudi obvezo plačevanja stroškov uporabe telefona, ne pa urejanja naročniškega razmerja s T.. Za dejstvo, da najemnica ni redno plačevala stroškov telefona je toženec izvedel šele na podlagi sklepa o izvršbi. Iz dokumentacije T. izhaja, da je 28.05.2002 ponovno priključil telefonski priključek iz česar sledi, da je bil telefonski priključek med 1.4. in 28.5.2002 izklopljen, o čemer toženec ni bil obveščen, v skladu z 2. odstavkom 10. člena pogodbe o naročniškem razmerju pa bi T. lahko to storil le na podlagi zahteve naročnika-toženca. Pritožnik trdi, da zaradi tega ne more biti nosilec stroškov telefonskega priključka po izklopu telefona. Od 1.5.2001 do 5.9.2002 najemnica tožencu ni posredovala nobene dokumentacije v zvezi z navedenim priključkom in je očitno bila neredna plačnica, zato pritožnik upravičeno sumi, da se je podoben dogodek (odklop in ponoven priklop) pripetil tudi v obdobju od 1.5.2001 do 1.4.2002, kar bi bistveno vplivalo na dejansko stanje naročniškega razmerja med tožencem in T. in s tem upravičenost T. do plačila stroškov za ta priključek tudi za čas med 1.5.2001 in 1.4.2002.

V obravnavani zadevi gre za spor majhne vrednosti, sodba, izdana v takem postopku, pa se v skladu z Zakonom o pravdnem postopku (ZPP) lahko izpodbija samo zaradi bistvene kršitve določb pravdnega postopka iz 2. odstavka 339. člena ZPP in zaradi zmotne uporabe materialnega prava (1. odstavek 458. člena), razen, če je zaradi zmotne uporabe materialnega prava dejansko stanje ostalo nepopolno ugotovljeno (2. odstavek 458. člena). Slednji razlog toženec ne izpodbija, saj pritrjuje, da je s tožečo stranko sklenil naročniško razmerje za telefonski priključek, glede katerega tožeča stranka vtožuje neplačane račune, ravno tako za toženca ni sporno, da tožeči stranki ni posredoval zahtevka za prenos naročniškega razmerja na tretjo osebo ali njegovo odpoved. Navajanje okoliščin, ki se nanašajo na odkop in ponovni priklop telefonskega priključka, na kar pritožnik opozarja v pritožbi, na drugačno odločitev o tožbenem zahtevku tožeče stranke ne more vplivati, poleg tega pritožnik ta dejstva navaja šele v pritožbi in že zaradi tega niso upoštevna.

Kot je pojasnjeno že v izpodbijani sodbi, na to je bil toženec tudi pravilno poučen v postopku pred sodiščem prve stopnje, postopek v sporih majhne vrednosti poteka na podlagi pisno izvedenih pravdnih dejanj (1. odstavek 450. člena ZPP), stranka pa mora vsa dejstva in dokaze navesti v tožbi oziroma v odgovoru na tožbo (451. člen ZPP), nato pa lahko vsaka stranka v roku 8 dni vloži še po eno pripravljalno vlogo; tožeča stranka od prejema odgovora na tožbo, tožena pa od dne vročitve pripravljalne vloge tožeče stranke (452. člen ZPP). Dejstva in dokazi, ki jih stranke ne navedejo v omenjenih vlogah, se ne upoštevajo (453. člen ZPP). Specifičnost predmetnega postopka, ki se je začel na podlagi predloga za izvršbo na podlagi verodostojne listine, pa terja ustrezno razlago: predlog upnika (kasneje tožeče stranke) šteje kot tožba, odgovor dolžnika (kasneje tožene stranke) pa kot odgovor na tožbo, obe stranki pa imata po razveljavitvenem sklepu in odločitvi, da se bo o zahtevku in stroških odločalo v pravdnem postopku (glede na zgoraj navedene določbe ZPP) pravico, da vložita še eno pripravljalno vlogo, v kateri lahko navajata dejstva in dokaze.

V obravnavanem primeru je tožeča stranka vložila predlog za izvršbo, toženec pa ugovor, ki mu je sodišče ugodilo in odločilo, da se bo o zahtevku in o stroških odločalo v pravdnem postopku (sklep na list. št. 26). Tožeča stranka je na toženčev ugovor (že po izdaji sklepa) vložila pripravljalno vlogo (list. št. 29-30), ki jo je sodišče vročilo tožencu ter ga poučilo, da v roku 8 dni vloži pripravljalno vlogo in odgovori na navedbe tožeče stranke, ker se dejstva in dokazi, ki niso navedeni v pripravljalni vlogi, ne upoštevajo ter navedlo tudi pravno podlago, to je, 452. člen ZPP (l. št. 32). Toženec na pripravljalno vlogo tožeče stranke ni odgovoril in ker je iz vlog pravdnih strank izhajalo, da je dejansko stanje med njima nesporno, je pravilno o zadevi odločilo brez razpisa naroka, saj drugih ovir za izdajo odločbe ni bilo (454. člen. ZPP).

Na podlagi obrazloženega se izkaže, da je pritožba toženca v celoti neutemeljena, obenem pa niso podani razlogi, na katere pritožbeno sodišče pazi po uradni dolžnosti, zato jo je zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje (353. člen ZPP). Odločitev o stroških pritožbenega postopka je odpadla, ker jih tožena stranka ni zahtevala (1. odstavek 163. člena ZPP).

ZPP člen 442,  450,  451,  452,  454,  442,  450,  451,  452,  454.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.