VSL sklep II Cpg 1146/2004
Sodna praksa višjih sodišč, 2004-12-21

Gre za ugovorni razlog iz 7. točke 1. odst. 55. člena ZIZ, ki pa ga v

obravnavanem primeru dolžnik ni mogel podati v osemdnevnem ugovornem

roku, saj v izvršilnem predlogu in zato tudi v izvršilnem sklepu

predmeti izvršbe niso bili natančneje opredeljeni. Kako v takšnih

primerih postopati z dolžnikovim "ugovorom", v ZIZ ni povsem jasno

določeno, zato se je treba nasloniti na določbe 4. odst. njegovega

80. člena. Iz njih je razvidno, da v primeru, če se stranki ne moreta

sporazumeti, kateri predmeti so izvzeti iz izvršbe, odloči o tem

Vprašanje, ki se v zvezi s tem zastavlja, se glasi: kakšen postopek

mora opraviti sodišče, preden sprejme navedeno odločitev, in kakšne

so pri tem v postopkovnem pogledu dolžnosti strank? Ni dvoma, da je

treba dolžnikov "ugovor" oziroma predlog za izvzetje stvari iz

izvršbe vročiti upniku v odgovor. Če upnik odgovori, da "ugovoru" ne

nasprotuje, nadaljnji postopek ni potreben in sodišču o "ugovoru" ni

treba posebej odločati (stranki sta se pač sporazumeli). Če pa upnik

na "ugovor" ne odgovori ali če odgovori, da mu nasprotuje, mora

sodišče o "ugovoru" odločiti. V postopkovnem pogledu pride pri tem v

poštev uporaba določb 58. člena ZIZ, "ugovor" pa mora zadostiti tudi

Pritožba se zavrne in se izpodbijani sklep potrdi.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje zavrnilo predlog

dolžnika, da se vozilo Peugeot Boxer reg št. x (s stroji in

Zoper takšen sklep je dolžnik vložil pravočasno pritožbo iz razlogov

nepravilne uporabe materialnega prava in kršitve določb postopka.

Predlaga, da sodišče druge stopnje izpodbijani sklep spremeni tako,

da predlogu dolžnika ugodi, podrejeno pa, da sklep razveljavi in vrne

zadevo sodišču prve stopnje v ponovno obravnavanje. Priglaša

Potem ko je bilo že omenjeno vozilo dne 27.9.2004 zarubljeno, je

dolžnik še istega dne vložil ugovor, v katerem je navajal, da to

vozilo nujno potrebuje za opravljanje svoje dejavnosti, in sicer za

prevoz orodja, materiala, delavcev in drugih nujno potrebnih stvari,

in da zato po 80. členu Zakona o izvršbi in zavarovanju (ZIZ) izvršba

na to vozilo ni dopustna. Sodišče druge stopnje pojasnjuje, da gre

sicer za ugovorni razlog iz 7. točke 1. odst. 55. člena ZIZ, ki pa ga

v obravnavanem primeru dolžnik ni mogel podati v osemdnevnem

ugovornem roku, saj v izvršilnem predlogu in zato tudi v izvršilnem

sklepu predmeti izvršbe niso bili natančneje opredeljeni. Kako v

takšnih primerih postopati z dolžnikovim "ugovorom", v ZIZ ni povsem

jasno določeno, zato se je treba nasloniti na določbe 4. odst.

njegovega 80. člena. Iz njih je razvidno, da v primeru, če se stranki

ne moreta sporazumeti, kateri predmeti so izvzeti iz izvršbe, odloči

Vprašanje, ki se v zvezi s tem zastavlja, se glasi: kakšen postopek

mora opraviti sodišče, preden sprejme navedeno odločitev, in kakšne

so pri tem v postopkovnem pogledu dolžnosti strank? Ni dvoma, da je

treba dolžnikov "ugovor" oziroma predlog za izvzetje stvari iz

izvršbe vročiti upniku v odgovor. Če upnik odgovori, da "ugovoru" ne

nasprotuje, nadaljnji postopek ni potreben in sodišču o "ugovoru" ni

treba posebej odločati (stranki sta se pač sporazumeli). Če pa upnik

na "ugovor" ne odgovori ali če odgovori, da mu nasprotuje, mora

sodišče o "ugovoru" odločiti. V postopkovnem pogledu pride pri tem v

poštev uporaba določb 58. člena ZIZ. To pomeni, da če upnik na

"ugovor" ne odgovori, sodišče šteje, da so dožnikove navedbe v

"ugovoru" resnične (1. odst. 58. člena ZIZ) - vendar samo pod

pogojem, če je bil upnik na takšno pravno posledico opozorjen (1.

odst. 57. člena ZIZ). Če pa upnik "ugovoru" nasprotuje, sodišče glede

na okoliščine primera razpiše narok za obravnavo "ugovora" ali pa

izda sklep brez naroka (2. odst. 58. člena ZIZ).

V obravnavanem primeru je upnik dolžnikovemu "ugovoru" nasprotoval. V

svojem odgovoru je med drugim navedel, da ni dolžnik svojih navedb

podkrepil niti z enim samim dokazom in da ni konkretneje opredelil

obsega svoje dejavnosti. Sodišče prve stopnje je nato, sledeč

upnikovemu odgovoru, z izpodbijanim sklepom dolžnikov "ugovor"

Sodišče druge stopnje ugotavlja, da je bil takšen postopek pred

sodiščem prve stopnje pravilen, strinja pa se tudi z njegovo

odločitvijo. Kot je bilo že pojasnjeno, je šlo v dolžnikovem predlogu

v bistvu za ugovorni razlog iz 7. točke 1. odst. 55. člena ZIZ. Zato

bi tudi omenjeni predlog moral zadostiti določbam 2. odst. 53. člena

ZIZ, to pa pomeni, da bi bil moral dolžnik poleg tega, da je navedel

dejstva, s katerimi je predlog (ugovorni razlog) utemeljeval,

predložiti tudi dokaze. Ker dokazov ni predložil oziroma predlagal,

je sodišče prve stopnje njegov predlog pravilno štelo za neutemeljen

in ga zavrnilo. Drugačno pritožnikovo stališče, da namreč glede na

določbe 80. člena ZIZ zadošča, če dolžnik zgolj navede okoliščine, ki

so podlaga za omejitev izvršbe, dokaze pa predloži šele potem, ko

Povedati pa je še treba, da je dolžnik že v ugovoru navedel, da je

imel v zarubljenem vozilu najmanj dva električna skobeljna stroja, ki

nista navedena v rubežnem zapisniku, ter dokumente v zvezi s

poslovanjem podjetja in osebne dokumente direktorja podjetja. Drži

dolžnikova trditev, da te stvari niso navedene v rubežnem zapisniku,

ni pa jih mogoče šteti niti za pritikline zarubljenega vozila. Ker

zato teh stvari ni mogoče šteti za zarubljene, o njih tudi ni mogoče

odločati kot o stvareh, ki naj bi bile izvzete iz izvršbe. Te stvari

lahko dolžnik, če so njegove trditve resnične, od upnika zahteva z

Iz navedenih razlogov in ker niso podane niti kršitve, na katere mora

sodišče druge stopnje paziti po uradni dolžnosti, je bilo treba

pritožbo zavrniti in potrditi izpodbijani sklep.

Dolžnik s pritožbo ni uspel. Zato mora pritožbene stroške kriti sam.

ZIZ člen 53,  53/2,  55,  55/1,  55/1-7,  58,  80,  80/4,  53,  53/2,  55,  55/1,  55/1-7,  58,  80,  80/4.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.