VSL sklep I Kp 1199/2005
Sodna praksa višjih sodišč, 2005-11-10

Za kaznivo dejanje žaljive obdolžitve, storjeno na škodo tržne

inšpektorice je bila vložena po pooblaščencu odvetniku zasebna tožba,

pa tekom postopka na prvi stopnji kot predlog za pregon ni bila

odstopljena pristojnemu okrožnemu državnemu tožilcu, kot je to

predvideno v določbah 178. člena KZ. Zato je sodišče prve stopnje na

podlagi I. odst. 252. člena ZKP to sodbo sicer po dolgotrajnem

postopku petih let, ko je bila že enkrat izdana oprostilna sodba in

zadeva po sodišču druge stopnje razveljavljena in vrnjena v novo

sojenje, zasebno tožbo zavrglo. To odločitev, ker gre le za začasno

procesno oviro, je pritožbeno sodišče potrdilo, kar pa bi sicer tudi

samo moralo ugotoviti na podlagi 393. člena ZKP pri obravnavi

pritožbe, v kolikor ne bi prišlo do takšne odločitve na prvi stopnji.

Razveljavilo pa je odločbo o stroških kazenskega postopka, ker je

glede na začasno procesno motnjo takšna odločba preuranjena, tako da

bo moralo sodišče prve stopnje o stroških odločiti v nadaljnjem

postopku, da ne bi bila zasebna tožilka prizadeta.

Pritožbi pooblaščenca zasebne tožilke se delno ugodi in se razveljavi

odločba o stroških kazenskega postopka, sicer pa se pritožba zavrne

Z uvodoma navedenim sklepom je bila zavržena zasebna tožba zasebne

tožilke zoper obd. K. G., s stroški kazenskega postopka oziroma

potrebnimi izdatki obdolženke, potrebnimi izdatki ter nagrado njenega

zagovornika ter s plačilom povprečnine 100.000,00 tolarjev pa je bila

Proti takšni odločitvi se je pravočasno pritožil pooblaščenec zasebne

tožilke zaradi bistvene kršitve določb kazenskega postopka ter

kršitve kazenskega zakona in predlagal naj pritožbeno sodišče

izpodbijano odločitev razveljavi ter zadevo vrne sodišču prve stopnje

Pritožbeno sodišče po pregledu podatkov kazenskega spisa ugotavlja,

da je sodišče prve stopnje upravičeno odločilo, da gre za

takoimenovano začasno procesno oviro, ker zadeva, to je zasebna tožba

ni bila odstopljena kot predlog okrožnemu državnemu tožilcu, ki bi

odločil, ali bo sprožil na podlagi vložene zasebne tožbe, to je

predloga, kazenski pregon zoper obdolženko, ker naj bi šlo za žaljivo

obdolžitev uradne osebe. Pritožnik sicer trdi, da bi to moralo

storiti sodišče prve stopnje, kar je bila sicer res včasih praksa

sodišč, da so pomagale neukin strankam, vendar je v tem primeru

zasebno tožbo vložil pooblaščenec, ki je odvetnik in bi v prvi vrsti

on moral zasebno tožbo kot predlog poslati pristojnemu okrožnemu

državnemu tožilcu. Res pa je in to ima pooblaščenec prav, da bi

moralo takšen sklep izdati sodišče že prej in ne šele sedaj po več

kot petih letih. Pripomniti pa je še, da odločitev sodišča prve

stopnje pravilno temelji na določbah 352. člena Zakona o kazenskem

postopku, vendar pa s tem zasebni tožilki ni onemogočena pravna

zaščita, kajti v kolikor pristojni tožilec ne bo pregona prevzel, bo

sodišče prve stopnje še vedno lahko in tudi moralo postopati po

Ker pa je podana možnost, da se bo kazenski postopek po odločitvi

pristojnega tožilca nadaljeval, je odločitev o stroških preuranjena.

Zato je pritožbeno sodišče to odločbo razveljavilo. Tako bo moralo

sodišče prve stopnje odločiti o stroških ponovno, ko bo odpravljena

KZ člen 178,  178/2,  178,  178/2,  178,  178/2.  ZKP člen 352,  352/1,  352,  352/1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.