VSL sodba I Cp 4761/05
Sodna praksa višjih sodišč, 2005-10-05

Menična izjava ima tudi pravno naravo poroštva.

Pritožba se zavrne in se potrdi sodba sodišča prve stopnje.

Pritožnik krije sam svoje pritožbene stroške.

Z izpodbijano sodbo je sodišče prve stopnje vzdržalo v veljavi sklep

o izvršbi Okrajnega sodišča v Ljubljani, opr.št. I z dne 9.3.2004 v

točki 1 in 3 izreka, s katerim je bilo tožencu naloženo, da je dolžan

tožeči stranki v treh dneh plačati 8.514.522,40 SIT z zakonitimi

zamudnimi obrestmi od 28.2.2003 dalje do plačila in mu povrniti

108.933,00 SIT izvršilnih stroškov z zakonskimi zamudnimi obrestmi od

9.3.2004 dalje do plačila ter toženi stranki naložilo, da je dolžna

tožeči stranki povrniti nadaljnje izvršilne stroške v znesku

85.145,00 SIT z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 6.6.2005 dalje do

Zoper sodbo sodišča prve stopnje je vložil pritožbo toženec iz

razloga zmotne uporabe materialnega prava, v kateri predlaga

spremembo sodbe tako, da se tožbeni zahtevek zavrne, podrejeno, da se

sodba razveljavi in zadeva vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

- tožena stranka ni bila v nikakršnem poslovnem razmerju s

tožečo stranko in zato ni mogla prevzeti nikakršnih

obveznosti po kreditni pogodbi z dne 14.5.2002, sklenjeni

med tožečo stranko in družbo A.P. d.o.o.;

- tožena stranka z menično izjavo, ki je bila podpisana pred

sklenitvijo pogodbe, ni jamčila za plačilo predmetnega

Sodišče prve stopnje je pravilno ugotovilo, da se menična izjava z

dne 4.4.2001 nanaša na vse pogodbe, ki so bile sklenjene med tožečo

stranko in družbo A.P. d.o.o. Ljubljana, in to tako tiste, ki so bile

sklenjene pred podpisom menične izjave, kakor tudi tiste, ki so bile

sklenjene po podpisu menične izjave. Pravilen je zato zaključek, da

izdana menica pokriva tudi terjatev tožeče stranke, izvirajoče iz

kreditne pogodbe z dne 14.5.2002. Na pritožbene navedbe pa je

Toženčevo menično izjavo je pravno opredeliti tudi kot poroštveno

izjavo; izjavo, s katero se porok nasproti upniku zavezuje, da bo

izpolnil veljavno in zapadlo obveznost dolžnika, če ta tega ne bo

storil (997. člen ZOR). Poroštvo je možno prevzeti tudi za določeno

bodočo obveznost (2. odst. 1001. člena ZOR). Neutemeljena je zato

pritožbena navedba, da toženec s tožečo stranko ni v nikakršnem

razmerju. Toženec je na podlagi menične izjave z dne 4.4.2001 porok

za obveznosti, ki jih ima družba A.P. d.o.o. Ljubljana do tožeče

stranke, torej tudi za plačilo obveznosti iz kreditne pogodbe z dne

Nobenega dvoma ni, da tožena stranka, na podlagi menične izjave z dne

4.4.2001 tožeči stranki jamči tudi za obveznosti družbe A.P. d.o.o.

Ljubljana, ki so nastale po 4.4.2001. To izhaja iz same menične

izjave, v kateri je navedeno, da je ta dana do višine zapadlih in

neporavnanih obveznosti iz katerekoli pogodbe, oziroma po vseh

kreditnih in garancijskih pogodbah, sklenjenih med tožečo stranko in

družbo A.P. d.o.o. Ljubljana. Neutemeljena je zato pritožbena

navedba, da tožena stranka ne jamči za tiste obveznosti družbe A.P.

d.o.o. do tožeče stranke, ki so nastale po izdaji menične izjave z

V pritožbi uveljavljani razlogi niso utemeljeni. Ob preizkusu

izpodbijane sodbe pritožbeno sodišče ni našlo razlogov, na katere

pazi po uradni dolžnosti. Pritožbo je bilo zato zavrniti in potrditi

sodbo sodišča prve stopnje (353. člena ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.