TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSK sklep I Cpg 251/2005
Sodna praksa višjih sodišč, 2006-02-23

Ne drži sicer navedba tožene stranke v pritožbi, da ni napovedi pritožbe v postopkih, kakršen je predmeten, saj se po določilu 3. odst. 29. čl. Zakona o poslovnih stavbah in poslovnih prostorih (ZPSPP) za izpraznitveni nalog glede poslovnega prostora smiselno uporabljajo določbe ZPP, ki se nanašajo na plačilni nalog. Vendar pa se v primerih, ko gre za izdajo plačilnega naloga v sporih, ki niso tudi spori majhne vrednosti, glede na odločbo Ustavnega sodišča RS št. U-I 75/05 z dne 22.9.2005 v takih sporih ne uporablja določilo 1. odst. 105.a čl. ZPP, ker je s to odločbo razveljavljeno, kolikor določa, da je treba vlogi, ki vsebuje napoved pritožbe, v postopkih za izdajo plačilnega naloga v gospodarskih sporih priložiti dokazilo o plačilu takse.

Pritožbi tožene stranke se ugodi in se sklep sodišča prve stopnje r a z v e l j a v i ter zadeva vrne sodišču prve stopnje v nadaljnje postopanje.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje napoved pritožbe tožene stranke z dne 13.6.2005 štelo za umaknjeno, potem ko je ugotovilo, da tožena stranka kljub pozivu sodišča, naj v 15-ih dneh plača sodno takso za napoved pritožbe, le-te ni plačala.

Zoper ta sklep se pritožuje tožena stranka po svojem pooblaščencu odv. E. D. iz vseh pritožbenih razlogov po 1. odst. 338. čl. Zakona o pravdnem postopku (ZPP) in predlaga, naj pritožbeno sodišče izpodbijani sklep razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v nadaljevanje postopka. V pritožbi navaja, da je napoved pritožbe možna le v postopkih glede spora majhne vrednosti ali izdaje plačilnega naloga, za kar pa ne gre v predmetnem primeru. Nikakor neplačilo takse, celo če bi šlo za spor majhne vrednosti ali izdajo plačilnega naloga, ni razlog za fikcijo, da se šteje napoved pritožbe za umaknjeno. O tem je že odločilo tudi ustavno sodišče.

Pritožbeno sodišče ugotavlja, da je sodišče prve stopnje izpodbijani sklep izdalo v nasprotju z določilom 105.a čl. ZPP. Ne drži sicer navedba tožene stranke v pritožbi, da ni napovedi pritožbe v postopkih, kakršen je predmeten, saj se po določilu 3. odst. 29. čl. Zakona o poslovnih stavbah in poslovnih prostorih (ZPSPP) za izpraznitveni nalog glede poslovnega prostora smiselno uporabljajo določbe ZPP, ki se nanašajo na plačilni nalog. Vendar pa se v primerih, ko gre za izdajo plačilnega naloga v sporih, ki niso tudi spori majhne vrednosti, glede na odločbo Ustavnega sodišča RS št. U-I 75/05 z dne 22.9.2005 v takih sporih ne uporablja določilo 1. odst. 105.a čl. ZPP, ker je s to odločbo razveljavljeno, kolikor določa, da je treba vlogi, ki vsebuje napoved pritožbe, v postopkih za izdajo plačilnega naloga v gospodarskih sporih priložiti dokazilo o plačilu takse. Pritožbeno sodišče je zato pritožbi tožene stranke ugodilo, izpodbijani sklep sodišča prve stopnje razveljavilo in zadevo vrnilo sodišču prve stopnje, da nadaljuje s postopkom po pritožbi tožene stranke.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSM sklep I Cp 2985/2005
Sodna praksa višjih sodišč, 2006-06-06

Pri tem pa ni odločilno, ali je terjatev izpolnila

toženka ali tretja oseba, ker je v obravnavani zadevi

glede na sklenjeno kreditno pogodbo bila pasivno

Pritožba se zavrne in se v izpodbijanem stroškovnem delu

(točka II izreka) p o t r d i sklep sodišča prve

Tožena stranka krije sama svoje stroške pritožbenega

Sodišče prve stopnje je z uvodoma navedenim sklepom pod

točko I izreka odločilo, da se sklep o izvršbi Okrajnega

sodišča, opr. št. z dne 28.12.1999, zaradi umika tožbe

razveljavi v točki 1 in 3 izreka in se pravdni postopek

ustavi. V točki II izreka pa je toženo stranko zavezalo

k povrnitvi pravdnih stroškov tožeče stranke v znesku

29.670,00 SIT z zakonskimi zamudnimi obrestmi od

Proti odločbi o pravdnih stroških (točka II izreka) se

pritožuje tožena stranka zaradi "vseh pritožbenih

razlogov", s pritožbenim predlogom na razveljavitev

Pritožbeno sodišče nima prav nobenega pomisleka v

ugotovitev in zaključek prvostopnega sodišča, da je

predmetna pravda za tožečo stranko bila potrebna, ker

toženka svoje obveznosti, izvirajoče iz kreditne

pogodbe, ni izpolnila. Tožeči stranki, na katero je

terjatev iz kreditne pogodbe, sklenjene med toženko in

banko, prešla na podlagi same kreditne pogodbe (prvi

odstavek 274. člena Obligacijskega zakonika - OZ), pa je

toženka terjatev poravnala šele med postopkom. Po takih

pravilnih ugotovitvah pa je prvostopno sodišče svojo

odločitev o pravdnih stroških pravilno oprlo na določbo

prvega odstavka 158. člena Zakona o pravdnem postopku -

ZPP, iz katerega izhaja, da je tožeča stranka, tudi v

primeru umika tožbe, upravičena do pravdnih stroškov, če

tožbo umakne takoj, ko je tožena stranka izpolnila

Tako pa se pokaže smiselen očitek pritožbe, da tožeča

stranka ni upravičena do poplačila pravdnih stroškov,

kot neutemeljen. Pri tem pa ni odločilno, ali je

terjatev izpolnila toženka ali tretja oseba, ker je v

obravnavani zadevi glede na sklenjeno kreditno pogodbo

bila pasivno legitimirana toženka, kot tudi pravilno

V zvezi s pritožbenimi izvajanji, da na tožeči strani

nastopa pravna oseba, ki ne obstaja, pa pritožbeno

sodišče le pripominja, da je tožeča stranka povsem

pravilno označena, pripis OE, Maribor, pa označuje le

enoto tožeče stranke, na katero se spor nanaša.

Po obrazloženem je pritožbeno sodišče odločilo, kot je

razvidno iz izreka tega sklepa (2. točka 365. člena

Tožena stranka s pritožbo ni uspela in zato krije sama

ZPP člen 158,  158/1,  158,  158/1.  OZ člen 274,  274/1,  274,  274/1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSK sklep II Cp 1655/2005
Sodna praksa višjih sodišč, 2006-02-16

vrednost nepremičnine - cenitev - stavbno zemljišče

Če se sporni parceli na podlagi 218 b. člena Zakona o graditvi objektov (ZGO-1) štejeta kot nezazidano stavbno zemljišče, ima pritožba prav, da bi ju kot takšni moral oceniti tudi izvedenec.

Pritožbi se ugodi, izpodbijani sklep se r a z v e l j a v i v delu, kjer je ugotovljena tržna vrednost nepremičnin za parc. št. 943/191 v znesku 629.944,00 SIT in parc. št. 943/192 v vrednosti 684.841,00 SIT in se v tem obsegu vrne zadeva sodišču prve stopnje v novo odločanje.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje ugotovilo, da znaša tržna vrednost nepremičnin, vpisanih v vl. št. 649 k.o. L., last dolžnikov, skupno 1.817.616,00 SIT, in sicer za parc. št. 943/191 629.944,00 SIT, za parc. št. 943/192 684.861,00 SIT, za parc. št. 943/193 80.411,00 SIT in za parc. št. 1413 422.400,00 SIT. Vrednost nepremičnin je sodišče ugotovilo na podlagi cenitve sodnih cenilcev, ki so nepremičnine ocenili v skladu z 2. odst. 178. čl. ZIZ, to je ugotovili tržno ceno na dan cenitve.

Zoper sklep o ugotovitvi vrednosti nepremičnin je vložila pritožbo prva dolžnica E. P.. Cenitvi cenilca V. glede parcel 943/191 in 943/192 k.o. L. oporeka, ker je cenilec nepremičnini ocenil kot gozd, iz lokacijske informacije, ki jo pritožnica prilaga pa izhaja, da gre za zazidljivi parceli. Predlaga, da se pri cenitvi upošteva to dejstvo.

Pritožnica utemeljeno oporeka cenitvi parc. št. 943/191 in 943/192 k.o. L.. Sodni izvedenec za gozdarstvo J. V. v mnenju z dne 16.7.2005 v 3. točki, kjer ugotavlja status teh dveh nepremičnin, je zapisal, da gre za nezazidano stavbno zemljišče, ki pa je služilo neposredni gozdarski dejavnosti. Če se sporni parceli na podlagi 218 b. člena Zakona o graditvi objektov (ZGO-1) štejeta kot nezazidano stavbno zemljišče, ima pritožba prav, da bi ju kot takšni moral oceniti tudi izvedenec, ki je za potrebe tega izvršilnega postopka ugotavljal njuno tržno vrednost. Zato je pritožbeno sodišče pritožbi ugodilo in v izpodbijanem delu sklep sodišča prve stopnje razveljavilo ter v tem delu vrnilo zadevo v novo odločanje.

ZIZ člen 178,  178/4,  178,  178/4.  ZGO-1 člen 218,  218/b,  218,  218/b.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSK sklep I Cp 1156/2004
Sodna praksa višjih sodišč, 2006-02-07

sodna poravnava - pravni interes za pritožbo

Dne 8.11.2004 sta stranki sklenili sodno poravnavo. S sodno poravnavo zaključen spor med pravdnima strankama predstavlja pravnomočno razsojeno stvar, saj v konkretnem primeru, kot izhaja iz vsebine sodne poravnave, vsebuje razrešitev materialnopravnega spora, ki se nanaša na sporni predmet. Zato je pritožba zoper sodbo z dne 8.9.2004 brezpredmetna, pravnega interesa za odločanje o pritožbi pritožnica več nima.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo razsodilo, da sklep o izvršbi opr. št. Ig 2004/00129 z dne 1.4.2004 ostane v veljavi tako, da je tožena stranka dolžna tožeči stranki plačati znesek 1.578.736,21 SIT z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 28.2.2004 do plačila ter 54.900 izvršilnih stroškov in ji povrniti 162.586,80 SIT pravdnih stroškov z obrestmi, vse 15-ih dneh.

Tožena stranka se je zoper sodbo pritožila.

Dne 8.11.2004 sta stranki pred Okrožnim sodiščem v Novi Gorici v zadevi pod opr. št. Pg 112/2004 sklenili sodno poravnavo, z njo sta uredili tudi sporno razmerje, ki se nanaša na obravnavano pravdo. S sodno poravnavo zaključen spor med pravdnima strankama predstavlja pravnomočno razsojeno stvar, saj v konkretnem primeru, kot izhaja iz vsebine sodne poravnave, vsebuje razrešitev materialnopravnega spora, ki se nanaša na sporni predmet. Zato je pritožba zoper sodbo z dne 8.9.2004 brezpredmetna, pravnega interesa za odločanje o pritožbi pritožnica več nima, in je sodišče druge stopnje zato pritožbo kot nedovoljeno zavrglo (343. čl. Zakona o pravdnem postopku).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSK sklep I Cp 466/2005
Sodna praksa višjih sodišč, 2006-01-13

Pritožbeno sodišče je po čl. 352 ZPP pristojno za preizkus (pravočasnosti pritožbe), čeprav je to naredilo že sodišče prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je v gornji pravdni zadevi izdalo zamudno sodbo, s katero je tožencu naložilo, da je dolžan tožeči stranki plačati 200.000,00 SIT z zakonitimi zamudnimi obrestmi od 27.7.2001 dalje do plačila in 3.732 EUR z obrestmi od 24.7.2001 do plačila po obrestni meri, ki velja za hranilne vloge EUR na vpogled v tolarski protivrednosti po srednjem tečaju Banke Slovenije na dan plačila ter jima povrniti 143.560,00 SIT pravdnih stroškov z zakonitimi zamudnimi obrestmi od dneva izdaje sodbe do plačila, vse v 15-ih dneh.

Zoper zamudno sodbo je vložil pritožbo toženec, ki jo je priporočeno oddal na pošto 4.2.2005. Zvedel je za tožnikovo hvaljenje, da je uspel v pravdi proti njemu. To ga je presenečalo, zato je 2.2.2005 odšel na sodišče, kjer so mu izročili zamudno sodbo z dne 7.1.2005. Zoper sodbo se pravočasno pritožuje. Meni, da ni bilo pogojev za izdajo zamudne sodbe, saj je pravočasno odgovoril na tožbo s priporočeno pošiljko. Pritožbi prilaga kopijo. Sodišče bi moralo v zadevi razpisati narok, ker je na tožbo odgovoril. Predlaga razveljavitev zamudne sodbe.

Pritožbeno sodišče je preizkusilo, ali je pritožba, ki jo je vložil toženec sploh vložena pravočasno, saj je po čl. 352 ZPP pristojno tudi za ta preizkus, čeprav ga je naredilo že sodišče prve stopnje, vendar v tej zadevi zmotno. Uradni zaznamek na pritožbi, da je pravočasna, je v nasprotju s podatki spisa. Pritožba je bila v tej zadevi vložena po preteku zakonskega roka zanjo. Iz podatkov spisa izhaja, da je bila zamudna sodba tožencu vročena v skladu s 4. odst. 142. čl. ZPP. Vročilnica na list. št. 34 dokazuje, da je vročevalec naslovnika obveščal o dospelem pismu 11.1., 12.1.2005 in mu 13.1.2005 pustil obvestilo o prispelem pismu v poštnem nabiralniku z opozorilom, da lahko prevzame poštno pošiljko v 15-ih dneh od 13.1.2005 dalje. Na obvestilu je tudi pravni pouk, da v primeru, če naslovnik pisanja ne dvigne v 15-ih dneh, se šteje, da je bila vročitev opravljena na dan, ko je bilo na vratih oz. v poštnem nabiralniku puščeno obvestilo. To poštno pošiljko je vročevalec pustil v poštnem nabiralniku na naslovu, kjer je bila tožencu vročena tožba (vročilnica na l.št. 19 spisa). Glede na takšne podatke spisa, bi sodišče prve stopnje moralo v skladu z 2. odst. 141. čl. ZPP šteti, da je bila vročitev zamudne sodbe tožencu opravljena 13.1.2005 in da je pritožbeni rok v tej zadevi potekel 28.1.2005. Ker je toženec pritožbo vložil šele 4.2.2005, je pritožba prepozna, zato jo je pritožbeno sodišče na podlagi čl. 352 ZPP zavrglo.

Sicer pa pritožba, tudi če bi bila vložena pravočasno, ne bi bila utemeljena, saj so brez dokazne podlage trditve, da je toženec poslal pravočasno priporočeno po pošti odgovor na tožbo.

ZPP člen 141,  141/2,  142,  142/4,  352,  141,  141/2,  142,  142/4,  352.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSK sklep II Cpg 15/2006
Sodna praksa višjih sodišč, 2006-05-04

Blokada računa dolžnika ter zatrjevana okoliščina, da mu je nastala poslovna škoda onemogočila poravnavo obveznosti do upnika in nenazadnje tudi trditev, da je prekinil poslovanje ter njegova siceršnja pripravljenost dolg do upnika poravnati, ko bo svoje probleme uredil, niso pravno upoštevna dejstva, saj zaradi njih ne more priti do zavrnitve upnikovega zahtevka.

Pritožba dolžnika se zavrne kot neutemeljena in p o t r d i izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje ugovor dolžnika V. B. s.p. zoper sklep o izvršbi z dne 16.11.2005 opr. št. Ig 2005/00266 kot neutemeljen zavrnilo. Ugotovilo je, da dolžnikove ugovorne navedbe niso pravno upoštevni ugovorni razlog, zato je njegov ugovor štelo kot neobrazložen in s tem neutemeljen.

Zoper ta sklep je vložil ugovor (pravilno pritožbo) dolžnik, v kateri navaja, da glede ugotovitve sodišča, da ugovoru ni predložil dokaze, sodišču dovoljuje vpogled v njegovo finančno stanje na transakcijskih računih, vpogled v bilance stanja pri DURS-u ter o blokadi računov.

Skladno z določbami 2.odst.53.čl. Zakona o izvršbi in zavarovanju (ZIZ) mora biti ugovor, ki ga vloži dolžnik zoper sklep o izvršbi obrazložen, tak pa je le takrat, ko dolžnik v njem navede dejstva, s katerimi ga utemeljuje in ko predloži dokaze, s katerimi se ugotavljajo zatrjevana dejstva. Pri tem pa morajo biti zatrjevana dejstva take narave, da bi zaradi njih v pravdi lahko prišlo do zavrnitve zahtevka upnika. Po dolžniku v ugovoru zatrjevana dejstva pa niso taka. Blokada računa dolžnika ter zatrjevana okoliščina, da mu je nastala poslovna škoda onemogočila poravnavo obveznosti do upnika in nenazadnje tudi trditev, da je prekinil poslovanje ter njegova siceršnja pripravljenost dolg do upnika poravnati, ko bo svoje probleme uredil, niso pravno upoštevna dejstva, saj zaradi njih ne more priti do zavrnitve upnikovega zahtevka. Zato je pritožbeno sodišče na podlagi 2.tč.365.čl. ZIZ v zvezi s 15.čl. ZPP pritožbo dolžnika zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSK sklep II Cpg 16/2006
Sodna praksa višjih sodišč, 2006-05-04

izvršba na podlagi verodostojne listine - obrazložitev ugovora

S predloženim računom je upnik zatrjeval obstoj svoje terjatve iz naslova poslovnega razmerja z dolžnikom. Dokazno breme o obstoju takšnega razmerja med strankama pa je na upniku.

Pritožba upnika se zavrne in se p o t r d i izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje: 1. sklep o izvršbi opr. št. Ig 2005/00166 z dne 23.12.2005 razveljavilo v delu, s katerim je dovoljena izvršba, to je v 2. točki izreka in; 2. sklenilo, da bo o zahtevku in stroških odločeno v pravdnem postopku pred Okrožnim sodiščem v N..

Proti navedenemu sklepu je upnik vložil pritožbo iz vseh pritožbenih razlogov in predlagal njegovo razveljavitev oz. spremembo. V pritožbi navaja, da se ne strinja s trditvijo dolžnika, da med strankama ne obstaja nikakršno pogodbeno razmerje ter da so storitve upnika iz vtoževanega računa izmišljene. Že v samem računu se je upnik skliceval na pogodbo št. 7-149-03/000357-0-15 z dne 10.12.2003, ki je tudi pravni temelj razmerja med strankama. Storitev, dogovorjena s pogodbo, je bila opravljena in izročena dolžniku dne 22.12.2003.

Pritožbeno sodišče ugotavlja, da v obravnavanem primeru upnik uveljavlja od dolžnika plačilo določenih storitev po računu št. 03/4936 z dne 23.12.2003. Ugovor, ki ga vloži dolžnik zoper sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine, pa se šteje za obrazloženega, če dolžnik v njem navede dejstva, s katerimi ga utemeljuje in če predlaga dokaze, s katerimi se ta dejstva ugotavljajo (2. odst. 61. čl. ZIZ). Pri tem pa morajo biti zatrjevana dejstva takšna, da bi na njihovi podlagi lahko v kasneje izvedeni pravdi prišlo do zavrnitve upnikovega zahtevka, če bi se izkazala za resnična. S predloženim računom je upnik zatrjeval obstoj svoje terjatve iz naslova poslovnega razmerja z dolžnikom. Dokazno breme o obstoju takšnega razmerja med strankama pa je na upniku. V ugovoru je dolžnik zanikal obstoj kakršnegakoli razmerja z upnikom, to pa tudi po oceni pritožbenega sodišča zadošča za ugotovitev, da je dolžnik vložil obrazložen ugovor. Šele v pravdnem postopku se bo ugotavljalo dejstva v smeri, ali je bil med strankama tega postopka res vzpostavljen poslovni odnos ali ne. Iz navedenih razlogov je pritožbeno sodišče na podlagi 2. tč. 365. čl. Zakona o pravdnem postopku (ZPP) v zvezi s 15. čl. ZIZ pritožbo upnika zavrnilo kot neutemeljeno.

ZIZ člen 53,  53/2,  61,  61/2,  53,  53/2,  61,  61/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSK sklep II Cpg 69/2006
Sodna praksa višjih sodišč, 2006-06-08

prekinitev postopka - nadaljevanje postopka

Sklep o nadaljevanju postopka je procesni sklep, ki je posledica sklepa o prekinitvi postopka, izdanega zaradi smrti dolžnika. Pri presoji utemeljenosti takega sklepa je ključno vprašanje, ali osebe, ki vstopajo namesto prvotne stranke, sodijo v krog oseb, navedenih v 1. odst. 208. čl. ZPP.

Pritožba dolžnikov se zavrne in se p o t r d i izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje odločilo, da se pozove dediče po pokojni dolžnici M. L.: F. L., A. L. in K. T., da prevzamejo izvršilni postopek na strani dolžnika in da se izvršilni postopek, ki je bil prekinjen s sklepom opr. št. Ig 2000/00743 z dne 25.9.2002 nadaljuje z zgoraj navedenimi dediči.

Zoper ta sklep so se pritožili dediči pokojne dolžnice M. L., in sicer F. L., A. L. in T. K.. V pritožbi navajajo, da so na podlagi sklepa o dedovanju z dne 25.10.2001 opr. št. D 204/2001 podedovali hišo na naslovu N.. Hiša in parcela sta bili kupljeni v letu 1997 in 1998 za kupnino 3.029.000,00 SIT. Opozarjajo, da so dediči na podlagi 142. čl. Zakona o dedovanju (ZD) odgovorni za zapustnikove dolgove le do višine podedovanega premoženja. Do sedaj so že poravnali dolgove pokojne M. L. v višini 2.072.994,00 SIT. Dediči torej lahko poplačajo skupno le še 956.006,00 SIT, pri čemer pa je potrebno upoštevati, da so v teku še izvršbe, ki so se nanje prenesle in v katerih upniki tudi še niso poplačani.

Sklep o nadaljevanju postopka je procesni sklep, ki je posledica sklepa o prekinitvi postopka, izdanega zaradi smrti dolžnika. Pri presoji utemeljenosti takega sklepa je ključno vprašanje, ali osebe ki vstopajo namesto prvotne stranke sodijo v krog oseb, navedenih v 1. odst. 208. čl. ZPP. V konkretnem primeru torej zgolj ali imajo status dedičev. Po tej zakonski določbi se namreč postopek nadaljuje, ko ga dedič (ali skrbnik zapuščine, novi zakoniti zastopnik ali pravni nasledniki pravne osebe) prevzamejo ali ko jih sodnik povabi, naj to storijo. Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje dediče najprej pozvalo, da izvršilni postopek prevzamejo, nato pa tudi odločilo, da se postopek z njimi nadaljuje. Iz predloženih spisovnih podatkov je nedvomno razvidno da so pritožniki dediči po pokojni dolžnici, zato je ta ugotovitev sodišča prve stopnje pravilna. Tega dejstva pa pritožniki niti ne prerekajo. Že to pa pomeni, da je sodišče prve stopnje izpodbijani sklep utemeljeno izdalo. Ostala dejstva, ki jih v pritožbi izpostavljajo, da so dolžni poravnati zapustničine dolgove le do višine podedovanega premoženja, pa v tej fazi postopka ni mogoče upoštevati, saj to ni predmet presoje pri izdaji sklepa o nadaljevanju postopka, pač pa bo ustrezno težo dobilo tekom obravnavanega postopka. Zato je pritožbeno sodišče na podlagi 2. tč. 365. čl. ZPP v zvezi s 15. čl. ZIZ pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSK sklep II Cpg 58/2006
Sodna praksa višjih sodišč, 2006-06-02

sklep o izvršbi - izvršilni stroški - zakonske zamudne obresti

Sestavni del po sodišču izdanega sklepa o dovolitvi izvršbe je tudi predlog za izvršbo upnika.

Pritožba upnika se zavrne in se p o t r d i izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje ugodilo upnikovemu predlogu za izvršbo na podlagi pravnomočne sodbe opr. št. Pg 95/2005 Okrožnega sodišča v N. ter skladno z njegovim predlogom dovolilo predlagano izvršbo.

Zoper ta sklep se je po svojem pooblaščencu pritožil upnik. V pritožbi navaja, da sodišče ni odločilo o priglašenih obrestih na uveljavljene in prisojene stroške upnika v višini 36.532,00 SIT, kar je sicer predlagal. Zato prvenstveno predlaga, da sodišče prve stopnje izdani sklep popravi oz. dopolni v delu, kjer je odločalo o odmeri stroškov izvršilnega postopka, in sicer tako, da od že odmerjenih stroškov prizna upniku tudi zakonite zamudne obresti od dneva izdaje sklepa do plačila. Podredno, v kolikor sodišče prve stopnje njegovemu predlogu ne bi sledilo, pa predlaga, da se njegova vloga šteje kot pritožba, pri čemer naj pritožbeno sodišče izpodbijani sklep ustrezno spremeni.

Pritožbeno sodišče ugotavlja, da upnikove trditve, da sodišče prve stopnje ni odločilo tudi o zakonitih zamudnih obrestih od dneva izdaje sklepa o izvršbi do plačila v zvezi s prisojenimi stroški, niso utemeljene. Iz spisovnih podatkov namreč izhaja, da je sodišče s sklepom (na uveljavljenem obrazcu) z dne 26.1.2006 v 1. točki dovolilo predlagano izvršbo, v 3. točki pa odmerilo stroške upnika na znesek 36.532,00 SIT. Sestavni del, po sodišču izdanega sklepa o dovolitvi izvršbe, pa je tudi predlog za izvršbo upnika. Ker pa je v njegovem predlogu predlagano, da se upniku priznajo sodno odmerjeni stroški izvršilnega postopka (36.532,00 SIT - 3. točka predloga sklepa o izvršbi) in zakonske zamudne obresti od zneska teh stroškov za čas od izdaje sklepa do plačila, pritožbeno sodišče ugotavlja, da je bilo v obravnavanem primeru upnikovemu predlogu ugodeno v celoti, kar seveda pomeni, da je njegova pritožba neutemeljena. Zato jo je kot tako pritožbeno sodišče tudi zavrnilo (2.tč.365.čl.ZPP v zvezi s 15.čl.ZIZ).

ZIZ člen 38,  44,  44/1,  38,  44,  44/1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.