VSK sodba Kp 337/2006
Sodna praksa višjih sodišč, 2006-09-06

V primeru izrečene ali določene kazni zapora nad eno leto mora biti kazen opredeljena s celim letom, kolikor ga presega pa s celimi meseci.

Pritožbi okrožne državne tožilke se ugodi in se sodba sodišča prve stopnje s p r e m e n i v odločbi o kazenski sankciji, tako da se obtoženemu S.M. v pogojni obsodbi določena kazen pravilno glasi: "1 (eno) leto in 2 (dva) meseca zapora".

Z uvodoma citirano sodbo je Okrožno sodišče v K. razsodilo, da je obt. S.M. kriv storitve kaznivega dejanja ropa po 1.odst. 213.čl. KZ ter mu je bila izrečena pogojna obsodba z določeno kaznijo štirinajst mesecev zapora in preizkusno dobo treh let. Odločeno je bilo, da je obtoženec dolžan plačati stroške kazenskega postopka v višini 8.097,60 SIT, stroške zagovornika, ki bodo odmerjeni s posebnim sklepom ter na 50.000,00 SIT odmerjeno povprečnino. Obt. M.S. je bilo še naloženo, da je dolžan vrniti oškodovanemu E.M. 2.500,00 SIT prisojenega premoženjsko pravnega zahtevka, v preostalem pa se oškodovanega napoti na pot pravde.

Zoper navedeno prvostopenjsko sodbo je vložila pritožbo okrožna državna tožilka in sicer zaradi kršitve kazenskega zakona, torej iz razloga po 2.tč. 370.čl. Zakona o kazenskem postopku (ZKP). Predlagala je, da se pritožbi ugodi ter izpodbijano sodbo spremeni ter določeno kazen v izrečeni pogojni obsodbi spremeni skladno s 5.odst. 37.čl. KZ.

V pritožbenem postopku je podala pisni predlog višja državna tožilka in sicer, da se pritožbi okrožne državne tožilke ugodi ter sodbo sodišča prve stopnje spremeni tako, da se ob pogojni obsodbi obtožencu določi kazen enega leta in dveh mesecev zapora.

Pritožnica ima prav, ko opozarja na določbo 5.odst. 37.čl. KZ, po kateri se zapor izreka na cela leta in cele mesece, do šestih mesecev pa tudi na cele dni. To pomeni, da mora biti v primeru izrečene ali določene kazni zapora nad eno leto kazen opredeljena s celim letom, kolikor ga presega pa s celimi meseci. V obravnavanem primeru se mora tako obtožencu določena kazen pravilno glasiti eno leto in dva meseca zapora ter je bilo odločeno, da se na ta način tudi spremeni izrek prvostopenjske sodbe v odločbi o izrečeni kazenski sankciji - pogojni obsodbi in to v delu, kjer se je obtožencu določila kazen zapora. Prvostopenjsko sodišče je namreč z določitvijo kazni v nasprotju s 5.odst. 37.čl. KZ storilo kršitev kazenskega zakona po 5.tč. 372.čl. ZKP.

Glede na navedeno in upoštevaje, da v prvostopenjski sodbi niso bile ugotovljene druge nepravilnosti na katere mora pritožbeno sodišče paziti po uradni dolžnosti (1.odst. 383.čl. ZKP), je bilo pritožbi ugodeno in prvostopenjska sodba spremenjena le v zgoraj navedenem obsegu. Glede na pritožbeno omembo, da prvostopenjska sodba ni bila izdana na seji senata, kot se navaja v njenem uvodnem delu temveč po opravljeni glavni obravnavi, pritožbeno sodišče ugotavlja, da takšno oblikovanje uvoda prvostopenjske sodbe ni skladno z 2.odst. 364.čl. ZKP, kar pa nima nobenega vpliva na pravilnost ali zakonitost prvostopenjske sodbe.

KZ člen 37,  37/5,  37,  37/5.  ZKP člen 370,  370-2,  372,  372-5,  370,  370-2,  372,  372-5.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.