VSK sklep II Cpg 390/2004
Sodna praksa višjih sodišč, 2005-09-08

Listine, na katere se sklicuje dolžnik v podkrepitev svoje

trditve, da do upnika nima neporavnanih obveznosti, te

njegove trditve ne izkazujejo (ampak je situacija ravno

obratna), zato njegov ugovor ni utemeljen.

Pritožbi upnika se ugodi in se izpodbijani sklep sodišča

prve stopnje s p r e m e n i tako, da se zavrne ugovor

dolžnika zoper sklep o izvršbi z dne 17.6.2004, opr.št. Ig.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje: 1.) sklep o

izvršbi opr.št. Ig z dne 17.6.2004 razveljavilo v delu, s

katerim je bila dovoljena izvršba, to je v 2. točki izreka;

2.) sklenilo, da bo o zahtevku in stroških odločeno v

pravdnem postopku pri Okrožnem sodišču v K. V obrazložitvi

je navedlo, da je zoper sklep o izvršbi dolžnik vložil

Proti navedenemu sklepu je upnik vložil pritožbo in

predlagal njegovo razveljavitev. V pritožbi opozarja, da je

dolžnik v ugovoru navajal, da ob prenosu poslovnega deleža

na novega lastnika dolžnik ni imel neporavnanih obveznosti,

razen tistih, ki izvirajo iz seznama, ki je sestavni del

notarsko overjene pogodbe z dne 10.3.2004. Iz navedenega

seznama (izpis odprtih obveznosti z datumom 5.3.2004 -

stranka 0000015) izhaja, da je družba F.V. d.o.o. dolžna

upniku K. d.d. znesek 260.340,64 SIT. Torej je izkazani dolg

še višji kot je znesek, ki ga je upnik terjal na podlagi

vloženega izvršilnega predloga. Upnik torej ima ustrezno

podlago za izterjavo svoje terjatve ter so dolžnikove

Ugovor, ki ga vloži dolžnik zoper sklep o izvršbi na podlagi

verodostojne listine je obrazložen, če dolžnik v njem navede

dejstva, s katerimi ga utemeljuje in če predlaga dokaze, s

katerimi se ugotavljajo dejstva, ki jih navaja v ugovoru (2.

odst. 61. čl. v zvezi s 53. čl. Zakona o izvršbi in

zavarovanju, ZIZ); ob tem pa morajo biti zatrjevana in

dokazno podprta dejstva takšna, da bi v sledeči pravdi na

njihovi podlagi prišlo do zavrnitve tožbenega zahtevka, če

bi se izkazala za resnična. V zvezi s tem pa pritožba

utemeljeno opozarja, da dokazi, ki jih je dolžnik predlagal

v ugovoru, ne potrjujejo njegovih navedb v smeri, češ da

dolžnik nima neporavnanih obveznosti (z izjemo tistih, ki so

razvidne v seznamu, kateri je sestavni del notarskega zapisa

SV 284/04, po mnenju dolžnika pa se v tem seznamu beleži pri

upniku saldo v dobro dolžnika, ne pa kakšna dolžnikova

obveznost do upnika). Gre namreč za to, da je iz notarskega

zapisa SV 284/04, ki ga je ugovoru priložil dolžnik sam,

razvidno, da je bila 10.3.2004 v potrditev v obliki

notarskega zapisa predložena Pogodba o prodaji in prenosu

poslovnega deleža v družbi F.v. d.o.o. z dne 10.3.2004. V 2.

čl. te pogodbe sta stranki ugotovili, da ima navedena družba

na dan 5.3.2004 med drugim tudi obveznosti do dobaviteljev v

skupnem znesku 17.101.154,65 SIT - po spisku, ki je v

prilogi pogodbe in predstavlja njen sestavni del (v

navedenem spisku je pod številčno znako stranke: 000015

naveden upnik z zneskom 260.340,64 SIT, ta znesek pa je

upoštevan kot obveznosti do dobaviteljev v skupnem seštevku

17.101.154,65 SIT). Navedeno pomeni, da listine, na katere

se sklicuje dolžnik v podkrepitev svoje trditve, da do

upnika nima neporavnanih obveznosti, te njegove trditve ne

izkazujejo (ampak je situacija ravno obratna), zato njegov

ugovor ni utemeljen. Ugovorne navedbe v smeri, češ da G.J.

kot pooblaščeni za naročanje v obdobju nastanka spornih

računov "pisno potrjuje", da navedeni dolg ne obstaja, pa

niti niso podkrepljene s predložitvijo ustrezne listine o

tem dejstvu. Kar se pa tiče trditve, da se je vse

obveznosti dolžnika, nastale do 10.3.2004, zavezal poravnati

G.J., zaradi česar naj bi bil imenovani, ne pa dolžnik,

pasivno legitimiran, če bi se ugotovil obstoj upnikove

terjatve, v obravnavani zadevi ni pravno upoštevna, saj

dolžnik hkrati ne trdi, da bi upnik podal soglasje k

zatrjevanemu prevzemu dolga po tretji osebi.

Upoštevaje gornjo obrazložitev je pritožbeno sodišče, na

podlagi 3. tč. 365. čl. Zakona o pravdnem postopku (ZPP) v

zvezi s 15. čl. ZIZ, pritožbi upnika ugodilo in izpodbijani

sklep sodišča prve stopnje spremenilo tako, kot je to

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.