VSK sklep II Cpg 70/2005
Sodna praksa višjih sodišč, 2005-10-20

Ker je dolžnik zatrjeval negativno dejstvo, za katerega v fazi dovolitve izvršbe niti ni mogoče ponuditi oziroma zahtevati dokazov, je dokazno breme za nastanek in obstoj pravnega razmerja na upniku.

Pritožba upnika se zavrne kot neutemeljena in p o t r d i izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje sklep o izvršbi opr.št. Ig 2005/00053 z dne 07.02.2005 razveljavilo v delu, s katerim je dovoljena izvršba, to je v 2.točki izreka in sklenilo, da bo o zahtevku in stroških odločeno v pravdnem postopku pri Okrožnem sodišču v Kopru.

Zoper ta sklep se pritožuje upnik in predlaga, naj pritožbeno sodišče izpodbijani sklep razveljavi ter dovoli izvršbo. Navaja, da so navedbe dolžnika neresnične. Dejstvo je, da je upnik dobavil dolžniku štiri pnevmatike za osebni avtomobil A reg.št. KP in opravil storitev premontaže pnevmatik in centriranja osebnega vozila na podlagi dolžnikove naročilnice z dne 12.07.2004. Dobavo blaga in opravljeno storitev je dolžnik podpisal kot prevzemnik na dobavnici - računu št. 29 z dne 16.07.2004. V dokaz tem navedbam prilaga naročilnico in dobavnico. Ker iz predloženih dokazov jasno izhaja, da je dolžnik naročil in tudi prevzel štiri pnevmatike, ki mu jih je upnik montiral na osebni avto, je dolžnikov ugovor povsem neutemeljen in neresničen.

Pritožbeno sodišče ugotavlja, da je sodišče prve stopnje izdalo izpodbijani sklep v skladu z določilom 2.odst. 53.čl. v zvezi s 1.odst. 61. in 2.odst. 62.čl. Zakona o izvršbi in zavarovanju (ZIZ). Pritožbeno sodišče pa se tudi strinja s stališčem sodišča prve stopnje, da je dolžnik v konkretnem primeru podal obrazložen ugovor. Po 2.odst. 53.čl. ZIZ je namreč ugovor zoper sklep o izvršbi obrazložen, če dolžnik v ugovoru navede dejstva, s katerim ga utemeljuje in predloži dokaze. Pri tem pa se mora sklicevati na taka dejstva, zaradi katerih bi bil v primeru, če bi se izkazala za resnična v pravdi tožbeni zahtevek zavrnjen. Ker je dolžnik v ugovoru zatrjeval, da ni bil z upnikom v nobenem poslovnem razmerju, torej da računi, ki jih je priložil upnik nimajo pravne podlage, je zatrjeval negativno dejstvo, za katerega v fazi dovolitve izvršbe niti ni mogoče ponuditi oziroma zahtevati dokazov. Dokazno breme za nastanek in obstoj pravnega razmerja pa je na upniku. Ker gre v obravnavanem primeru torej za spor o obstoju zatrjevanega obligacijsko-pravnega razmerja med strankama, bo to potrebno razčistiti v pravdnem postopku, kjer bo vsaka stranka imela možnost dokazovati tista dejstva, ki so med njima sporna. Zato je sodišče prve stopnje ravnalo pravilno, ko je uporabilo določbo 2.odst. 62.čl. ZIZ in sklenilo, da se bo postopek nadaljeval kot pri ugovoru zoper plačilni nalog. Res je sicer, da je upnik pritožbi priložil tudi naročilnico št. 20/2004 z dne 12.07.2004, ker pa tudi za pritožbo zoper sklep o odločitvi o ugovoru velja prepoved navajanja novih dokazov v pritožbenem postopku (337/1.čl. Zakona o pravdnem postopku - ZPP v zvezi s 15.čl. ZIZ) pritožbeno sodišče tega dokaza pri svojem odločanju ne more upoštevati. Iz navedenih razlogov je pritožbeno sodišče pritožbo upnika zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

ZIZ člen 53,  53/2,  61,  61/2,  62,  62/2,  53,  53/2,  61,  61/2,  62,  62/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.