VSL sodba I Cp 336/2005
Sodna praksa višjih sodišč, 2005-05-25

Materialnopravno podlago za rešitev spornega pravnega razmerja

predstavljata Odlok o odstranjevanju odpadkov v Občini Tržič in

Uredba o taksi za obremenjevanje vode, iz katerih izhaja, da je

tožeča stranka upravičena uporabnikom zaračunavati strošek odvoda

odpadkov in republiško takso za obremenjevanje vode (glej zlasti 6.

Pritožba se zavrne in se potrdi sodba sodišča prve stopnje.

Tožeča stranka sama krije svoje stroške odgovora na

Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo razsodilo, da ostane

sklep o izvršbi z dne 8.9.1998, opr. št. I, v veljavi glede glavnice

8.042,00 SIT, zakonskih zamudnih obresti 1.546,00 SIT od 26.8.1998 do

16.9.1998, glede zakonskih zamudnih obresti od 8.042,00 SIT od

26.8.1998 do plačila in izvršilnih stroškov 6.781,00 SIT z zakonskimi

zamudnimi obrestmi od 8.9.1998 do plačila, razveljavi pa se glede

glavnice 4.682,00 SIT, zakonskih zamudnih obresti od glavnice

4.682,00 SIT od 8.9.1998 do plačila in izvršilnih stroškov 6.781,00

SIT z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 8.9.1998 do plačila ter se

tožbeni zahtevek v tem delu zavrne. Glede pravdnih stroškov je

odločilo, da mora tožena stranka tožeči stranki povrniti 43.134,00

SIT pravdnih strokov z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 12.10.2004 do

plačila. S sklepom pa je zaradi delnega umika tožbe razveljavilo

sklep o izvršbi glede glavnice 2.533,00 SIT in zakonskih zamudnih

obresti od 16.9.1998 do plačila ter postopek ustavilo.

Proti ugodilnemu delu sodbe se je iz vseh pritožbenih

razlogov pritožila tožena stranka, ki predlaga, naj

pritožbeno sodišče pritožbi ugodi in sodbo v izpodbijanem

delu spremeni tako, da tožbeni zahtevek v celoti zavrne,

podrejeno pa, da sodbo v izpodbijanem delu razveljavi in

zadevo v tem obsegu vrne sodišču prve stopnje v novo

sojenje. Navaja, da iz izpodbijane sodbe niso razvidni

razlogi za odločitev o delni utemeljenosti tožbenega

zahtevka, saj ni razvidno, po katerem od vtoževanih računov

naj bi navedeni dolg obstajal in kolikšen je. Ker

izpodbijane sodbe iz tega razloga ni mogoče preizkusiti, je

podana absolutna bistvena kršitev določb pravdnega postopka.

Tožena stranka je že med postopkom na prvi stopnji

ugovarjala, da vtoževanih obračunov ni prejela, zato je

plačevala samo akontacijo obveznosti. Predložila je

dokazilo, ki potrjuje, da je poravnala 2.542,00 SIT po

obračunu št. 2836. Terjatev v višini 1.968,00 SIT je

zastarana, saj je v 1. točki 1. odstavka 378. člena Zakona o

obligacijskih razmerjih (ZOR) določeno, da znaša zastaralni

rok eno leto. Tožeča stranka ne more ničesar terjati na

podlagi računa z dne 27.11.1998, št. 2932, saj je bil izdan

šele po vložitvi izvršilnega predloga. Sodba v delu, v

katerem je sodišče prve stopnje toženi stranki naložilo

plačilo 1.705,00 SIT in 3.950,00 SIT, nima razlogov. Ni res,

da tožena stranka tem stroškom ni oporekala. Jasno je

navedla, da po sklepu o izvršbi ničesar ne dolguje.

Tožeča stranka v odgovoru na pritožbo predlaga, naj

pritožbeno sodišče pritožbo zavrne in potrdi sodbo sodišča

Argumenti v izpodbijani sodbi so jasni, obrazložitev pa

vsebuje vse razloge o odločilnih dejstvih, zato očitana

absolutna bistvena kršitev določb pravdnega postopka iz 14.

točke 2. odstavka 339. člena Zakona o pravdnem postopku

(ZPP) ni podana. Pri sestavi sodbe je sodišče prve stopnje

doslednjo upoštevalo 3. odstavek 457. člena ZPP, ki določa,

da obrazložitev sodbe v postopku v sporih majhne vrednosti

obsega samo kratek povzetek dejanskih ugotovitev, ter

navedbo določb procesnega in materialnega prava, na podlagi

katerih je bilo odločeno. Pravilno je poudarilo, da

materialnopravno podlago za rešitev spornega pravnega

razmerja predstavljata Odlok o odstranjevanju odpadkov v

Občini Tržič (Ur.l. Gorenjske, št. 19/79) in Uredba o taksi

za obremenjevanje vode (Ur.l. RS, št. 41/95 in 8/96,

Uredba), iz katerih izhaja, da je tožeča stranka upravičena

uporabnikom zaračunavati strošek odvoda odpadkov in

republiško takso za obremenjevanje vode (glej zlasti 6.

odstavek 7. člena novelirane Uredbe). Natančno je

obrazložilo, kaj sestavlja tožbeni zahtevek 15.257,00 SIT in

v katerem delu ga je tožeča stranka delno umaknila (2. in 3.

odstavek na 3. strani obrazložitve), nato pa se je

V zvezi s slednjim pritožbeno sodišče opozarja, da je tožena

stranka v postopku na prvi stopnji razen trditve o delni

izpolnitvi obveznosti, ki jo potrjujejo tudi tri fotokopije

položnic (priloge B1 - B3) sploh ni postavila nobenega

substanciranega ugovora, zato je pritožbeni očitek, "da je

ugovarjala, da ni prejela vtoževanih obračunov in da je

plačevala samo akontacije obveznosti", najmanj protispisen,

če že ne nekorekten. Ugovor zastaranja se nanaša na

pravilnost oziroma popolnost ugotovljenega dejanskega

stanja, kar je v sporih majhne vrednosti nedopusten

pritožbeni razlog (1. odstavek 458. člena ZPP), zato se

pritožbeno sodišče glede tega vprašanja ni bilo dolžno

opredeljevati. Ker toženka svojih ugovorov ni

konkretizirala, je sodišče prve stopnje pravilno zaključilo,

da zneskov v višini 1.705,00 SIT (obračun zamudnih obresti)

in 3.950,00 SIT (opominski stroški) po višini ni prerekala.

Neprerekana dejstva učinkujejo enako kot priznana, zato jih

ni treba dokazovati (1. odstavek 214. člena ZPP). Glede

računa z dne 27.11.1998, št. 2932, pa velja, da je sicer res

datiran z datumom iz obdobja po vložitvi predloga za

izvršbo, vendar pa je to povsem nebistveno, saj se nanaša na

obveznosti, ki so zapadle do avgusta 1998, torej pred

Ker niso podani ne uveljavljani ne po uradni dolžnosti

upoštevni pritožbeni razlogi, je pritožbeno sodišče pritožbo

zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo sodbo sodišča prve

Ker odgovor na pritožbo tožene stranke, glede na njegovo

vsebino, ni bil potreben, je pritožbeno sodišče odločilo, da

tožeča stranka sama krije svoje stroške odgovora na pritožbo

(1. odstavek 165. v zvezi s 1. odstavkom 155. člena ZPP).

ZPP člen 214,  214/1,  214,  214/1.  Uredba o taksi za obremenjevanje vode člen 7,  7/6,  7,  7/6.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.