VSL sklep II Cp 616/2004
Sodna praksa višjih sodišč, 2005-04-06

Dedovanje denacionalizacijskega premoženja se uvede z dnem

pravnomočnosti odločbe o dedovanju. Če je dedič po pravnomočnosti

sklepa o dedovanju umrl pred odločitvijo sodišča o dedovanju

denacionaliziranega premoženja, so dediči take zapuščine namesto

Pritožbi se ugodi, izpodbijani sklep sodišča prve stopnje se

razveljavi in se zadeva vrne sodišču prve stopnje v nov postopek.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom o dedovanju ugotovilo,

da v zapuščino spada premoženje vrnjeno zapustniku z delno

denacionalizacijsko odločbo in za dediče na podlagi zakonitega

dedovanja razglasilo zapustnikove otroke, po pokojnih B. Z. in

F. Z. pa njune otroke, zapustnikove vnuke, in odločilo, da se bo

vknjižba lastninske pravice v zemljiški knjigi izvedla na podlagi

Proti sklepu se je pritožil dedič R. Z. iz vseh pritožbenih razlogov

338. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) ter

predlagal razveljavitev izpodbijanega sklepa in vrnitev zadeve v

ponovno odločanje sodišču prve stopnje. Sodišču prve stopnje očita,

da je zapuščinsko obravnavo opravilo po uradni dolžnosti, ker nobeden

izmed dedičev po pokojnem F. Z. ni vložil predloga za uvedbo

dedovanja, kar predstavlja bistveno kršitev pravil postopka in je v

nasprotju z določbami Zakona o denacionalizaciji (Ur. l. RS, št.

27/91 s kasnejšimi spremembami in dopolnitvami; v nadaljevanju ZDEN).

Sodišče prve stopnje tudi ni upoštevalo, da je bila zapuščinska

obravnava po pok. F. Z. že opravljena, da je bil sklep o

dedovanju izdan 10.9.1956 in da bi zato lahko izdalo le še dodatni

sklep o dedovanju. Dedovati bi morala tudi žena pokojnega F. Z.,

M.Z., ki je umrla 20.4.1961 in bi se glede na izoblikovano sodno

prakso in določbe ZDEN morala ustanoviti dedna pravica v njeno

korist. Poudarja, da je po M. Z. bil izveden postopek dedovanja in

izdan sklep o dedovanju 20.4.1964. Predlaga, da vpogled v zapuščinska

spisa po pok. F. Z., in po pok. M. Z., saj je sodišče prve stopnje

zmotno ugotovilo dediče in je zato izpodbijani sklep nepravilen in

nezakonit. Predlaga, da se pri pritožbenem sodišču opravi obravnava v

Sodišče prve stopnje je o dedovanju denacionalizacijskega premoženja

odločalo na predlog dedinje D. F. (smrtovnica sestavljena 13.8.2003

pri Upravni enoti Š.), zato ne drži pritožbena trditev, da je sodišče

prve stopnje zapuščinski postopek in zapuščinsko obravnavo opravilo v

nasprotju z določbami ZD po uradni dolžnosti. V zvezi s tem očitana

bistvena kršitev določb postopka, zato tudi ni podana.

Zmotno je tudi pritožbeno stališče, da je sodišče prve stopnje vezano

na že izdani sklep o dedovanju po pok. F. Z. z dne 10.9.1956, saj za

dedovanje denacionalizacijskega premoženja veljajo posebna pravila

(74. člen in naslednji ZDEN). Kot je razvidno iz sklepa o dedovanju z

dne 10.9.1956 so dediči sklenili dedni dogovor, zato ni mogoče

pritrditi pritožnikom, da v konkretnem primeru ni treba opraviti nove

zapuščinske obravnave (80. člen ZDEN, 82. člen ZDEN). Dedovanje

denacionalizacijskega premoženja vrnjenega zapustniku (obravnavani

primer) se po določbi 78. člena ZDEN uvede z dnem pravnomočnosti

odločbe o dedovanju (odločba Ustavnega sodišča, opr. št. U-I-138/99 z

dne 18.1.2001, objavljene v Uradnem listu Republike Slovenije št.

11/2001). S tem je začrtan krog dedičev, ki dedujejo

denacionalizirano premoženje. Če je dedič po pravnomočnem sklepu o

dedovanju umrl pred odločitvijo sodišča o dedovanju

denacionalizacijskega premoženja, so dediči take zapuščine namesto

V obravnavanem primeru je sodišče prve stopnje ugotovilo:

- da je bilo zapustniku denacionalizacijsko premoženje, ki je predmet

dedovanja, vrnjeno z odločbo o denacionalizaciji 7.11.2000,

- da je bil po njem že opravljen zapuščinski postopek, ki se je

končal s sklepom o dedovanju 10.9.1956 (ni ugotovljena pravnomočnost

- da je zapustnikova žena umrla 1961 leta.

Pritrditi je zato treba pritožniku, da sodišče prve stopnje ni

upoštevalo, da je zapustnikova žena umrla po sklepu o dedovanju, kar

pomeni, da bi jo morala upoštevati kot dedinjo. Ustanovitve dedne

pravice, kar predlaga pritožnik, ZD ne pozna, saj je po določbi 1.

odstavka 125. člena ZD dedič tisti, ki je ob uvedbi dedovanja živ.

Tudi ZDEN v zvezi s tem nima določb in so drugačne (sicer

neobrazložene) trditve pritožnika zmotne. Primere, ko je dedič, ki je

bil ob uvedbi dedovanja živ, umrl pred zaključkom zapuščinskega

postopka, je sodna praksa reševala tako, da so na njegovo mesto

vstopili njegovi dediči, kar se smiselno lahko uporabi tudi v primeru

dedovanja denacionalizacijskega premoženja.

Zaradi nepravilne uporabe materialnega prava je ostalo dejansko

stanje nepopolno ugotovljeno in je zato sodišče druge stopnje

izpodbijani sklep razveljavilo ter zadevo vrnilo sodišču prve stopnje

v nov postopek (3. točka 365. člena ZPP v zvezi s 355. členom ZPP v

zvezi s 163. členom ZD). Sodišče prve stopnje bo v ponovljenem

postopku moralo upoštevati krog dedičev na dan uvedbe dedovanja v

skladu z 78. členom ZDEN, kot je bilo že obrazloženo, in ponovno

odločiti o dedičih in dednih deležih posameznega dediča. Odločitev o

stroških pritožbenega postopka je odpadla, ker ti niso bili

ZD člen 125,  125/1,  125,  125/1.  ZDen člen 78,  78/1,  78,  78/1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.