VSC sklep Cp 211/2005
Sodna praksa višjih sodišč, 2005-02-24

V obrazloženem ugovoru zoper sklep o izvršbi, mora dolžnik navesti dejstva, s katerimi ga utemeljuje, sicer ugovor ni obrazložen in je tudi neutemeljen. Dolžnica v ugovoru teh pogojev ni izpolnila, saj ugovoru ni priložila nobenega dokaza, pavšalne navedbe o drugač. pog. določilih ni mogoče upoštevati.

Pritožbi upnika se ugodi in se izpodbijani sklep sodišča prve stopnje v z dne 23. 3. 2004 v tč. 1 in 2 izreka spremeni tako, da se pritožba (ugovor) dolžnice zoper sklep o izvršbi z dne 29. 1. 2004 zavrne kot neutemeljena in sklep o izvršbi potrdi.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom 1 sklep o izvršbi opr. št. I 2004/00137 z dne 17. 1. 04 razveljavilo v delu, s katerim je dovoljena izvršba, to je v 2. tč. izreka in 2. o zahtevku in stroških bo sodišče odločalo v pravdnem postopku pred Okrajnim sodiščem v Velenju.

Zoper sklep je upnik vložil pritožbo, v kateri navaja, da navedbe dolžnice so nejasne, težko razumljive in zanje ne predlaga dokazov. Tudi z ničemer ne zanika, da je sklenila naročniško razmerje, ki je podlaga za izstavljene račune. Dolžnica se je kot naročnik storitev upnika zavezala redno in pravočasno poravnavati obveznosti do upnika. Tudi ni reklamirala nobenega računa. Meni, da ugovor dolžnice ni utemeljen, saj ni navedla pravno pomembnih dejstev, ki imajo lahko za posledico zavrnitev tožbenega zahtevka, če se izkažejo za resnične.

Sodišče je s sklepom o izvršbi na podlagi verodostojne listine dolžnici naložilo, da v roku 8 dni upniku poravna glavnico v znesku 204.904,00 SIT. Dolžnica je zoper ta sklep vložila ugovor, v katerem je le navajala, da je bila telefonska pogodba narejena drugače in da aparati ne stanejo toliko, kot je bilo prvotno rečeno, vsled česar naj se sklep o izvršbi razveljavi in bo aparate plačala po tržni ceni.

Na podlagi takega ugovora je sodišče prve stopnje odločilo, da se dovoljena izvršba v dovolitvenem delu (v 2. tč. izreka) razveljavi in bo o zahtevku in stroških odločilo v pravdi (čl. 62 ZIZ), ker je ocenilo, da je ugovor obrazložen v smislu določil čl. 53/II ZIZ.

Pritožbeno sodišče soglaša z upnikom, da ugovor dolžnice ni obrazložen. V obrazloženem ugovoru mora dolžnik navesti dejstva, s katerimi ga utemeljuje in predložiti dokaze zanje, sicer ugovor ni obrazložen in je tudi neutemeljen. Dolžnica v ugovoru teh pogojev ni izpolnila. Sama navedba, da je bila pogodba drugačna, pri čemer pogodbe ni predložila, izvršba pa je bila dovoljena na podlagi verodostojne listine računov (za naročnino klicev in dodatne storitve). Ker dolžnica v ugovoru torej ni predložila nobenega dokaza, njenih pavšalnih navedb o drugačnih pogodbenih določilih ni mogoče upoštevati. Glede na navedeno sodišče prve stopnje ni imelo podlago za razveljavitev dovoljenega sklepa o izvršbi in za odločitev, da se bo postopek nadaljeval v pravdnem postopku, saj bi moralo z ugovorom ravnati v skladu s V. odst. 62. čl. ZIZ in ugovor kot neutemeljen zavrniti.

Glede na navedeno je bilo pritožbi upnika ugoditi, izpodbijani sklep na podlagi 3. tč. 365. čl. ZPP v zv. s čl. 15 ZIZ spremeniti tako, kot izhaja iz izreka tega sklepa.

ZIZ člen 53,  53/II,  62,  53,  53/II,  62.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.