VSL sklep I Cp 1162/04
Sodna praksa višjih sodišč, 2005-06-22

Preklic ali odpoved pooblastila začne v razmerju do sodišča

učinkovati s trenutkom, ko je sodišče z njim seznanjeno, ne pa tedaj,

ko pooblastilo preneha učinkovati v notranjem razmerju med

pooblastiteljem in pooblaščencem. Dokler preklic ali odpoved

pooblastila sodišču nista naznanjena, mora sodišče v skladu s posebno

določbo 137. člena ZPP vsa sodna pisanja vročati pooblaščencu.

Pritožbi se ugodi, izpodbijana sodba se razveljavi in zadeva vrne

Odločitev o stroških pritožbenega postopka se pridrži za

Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo v celoti ugodilo

tožbenemu zahtevku na ugotovitev, da ima B. Š. proti zapuščini po

pok. V. Š. terjatev v skupni vrednosti 1.750 DEM, kar so tožene

stranke dolžne priznati, nasprotni tožbeni zahtevek na ugotovitev, da

ena osmina nepremičnin pok. V. Š., ki so predmet zapuščinskega

postopka pri Okrajnem sodišču v Ljubljani, opr. št. II D 1513/.., ne

spada v zapuščino in se zato izločijo iz zapuščine v korist tožnice,

pa je zavrnilo. Nadalje je tožencem v plačilo naložilo pravdne

stroške tožeče stranke v višini 117.970,00 SIT z zakonskimi zamudnimi

Zoper sodbo se pritožuje prva toženka oz. tožeča stranka po

nasprotni tožbi (v nadaljevanju prva toženka) iz vseh

pritožbenih razlogov. Predlaga, da pritožbeno sodišče

izpodbijano sodbo razveljavi in zadevo vrne sodišču prve

stopnje v novo sojenje. V pritožbi navaja, da je sodišče

prve stopnje bistveno kršilo določbe pravdnega postopka, kar

je vplivalo na pravilnost in zakonitost sodbe. Sodišče prve

stopnje je kršilo 12. člen ZPP, saj je prva toženka imela

pooblaščenca le na začetku postopka, zato bi jo moralo sodišče prve

stopnje poučiti, katera pravdna dejanja lahko opravi. Vabilo za narok

dne 11.6.2003 prvi toženki ni bilo pravilno vročeno, enako pa velja

tudi za vabilo na narok dne 8.10.2003. Slednje je bilo namreč vročeno

sinu A. K., ki še ni polnoleten. Sin ji vabila ni izročil, takšna

vročitev pa je v nasprotju s 140. členom Zakona o pravdnem postopku

(v nadaljevanju ZPP). Na obravnavi dne 14.11.2003, ki se je samo

nadaljevala, pa je sodišče prve stopnje ni opozorilo, da naj predloži

listine oz. naj si zaradi zapletenosti primera najde pooblaščenca,

saj je bilo očitno, da se prva toženka ne more sama zastopati. Prva

toženka ne razume pomena prvega naroka za glavno obravnavo in pomena

eventualne maksime, saj je prava neuka stranka. Sodišče prve stopnje

je s tem kršilo tudi določbo 283. člena ZPP. Ker ni poskrbelo, da se

ponudijo ali dopolnijo dokazila, da se dajo vsa potrebna pojasnila

zaradi ugotovitve spornega dejanskega stanja in spornega pravnega

razmerja, je kršilo tudi določbo 285. člena ZPP. Prva toženka je

dokaze ponudila že v pripravljalnem spisu in s tem pred prvim

narokom. Ko je sodišče prve stopnje opravilo narok dne 14.11.2003, bi

moralo postopati v skladu z 2. odstavkom 302. člena ZPP in ji opisati

potek prejšnjega naroka ali celo skleniti, da se obravnava začne

znova. Ta kršitev je vplivala na zakonitost in pravilnost sodbe, saj

prva toženka ni vedela, kaj se je dogajalo na prejšnji obravnavi.

Prav tako ji niso bile prebrane izpovedbe zaslišanih prič, niti

vročen zapisnik. V zvezi s tožbenim zahtevkom tožeče stranke oz.

tožene stranke po nasprotni tožbi (v nadaljevanju tožnik) pa prva

toženka meni, da sodišče prve stopnje ne bi smelo ugoditi temu

zahtevku, saj konkretni dokazi niso bili izvedeni. Verjelo je le

izpovedbi tožnika, višina zahtevka pa je ostala nedokazana. Ker je

tožnik sam dedič, mu pripada samo 3/4 terjatve. Tudi pravdni stroški

so odmerjeni nepravilno, saj je bil narok z dne 11.6.2003 preložen

samo zato, ker tožnikov pooblaščenec ni vedel, koga zastopa.

Pritožbeni očitki o kršitvi določb 12. člena, 283. člena, 285. člena

in 2. odstavka 302. člena ZPP niso utemeljeni. Prva toženka je bila

na dokazno prekluzijo v smislu prvega odstavka 286. člena ZPP

opozorjena že v vabilu na prvi narok za glavno obravnavo (po

uveljavitvi novega Zakona o pravdnem postopku, Uradni list RS, št.

26/99). Prav tako pa se prva toženka prvega naroka, na katerem je

sodišče prve stopnje v skladu z 285. členom ZPP stranke opozorilo

tudi na nezadostne dokaze (in na katerem bi jo sodišče prve stopnje

še lahko poučilo o dokazni prekluziji), kljub izkazanem vabilu ni

udeležila. Sodišče prve stopnje prve toženke tudi ni bilo dolžno na

naroku dne 14.11.2003 seznaniti s potekom prejšnjega naroka v takšnem

obsegu, kot to meni pritožnica. Sodišče prve stopnje bi bilo dolžno v

skladu s tretjim odstavkom 302. člena ZPP narok začeti znova samo v

primeru, če bi se narok opravil pred spremenjenim senatom, kar pa se

v obravnavani zadevi ni zgodilo. Določba 283. člena ZPP pa je

predvidena za primere, ko sodišče oceni, da se stranka ne zna

zastopati sama in očitno potrebuje pomoč pooblaščenca, vendar pa

slednje iz poteka predmetnega postopka tudi po oceni pritožbenega

sodišča ni razvidno. Zmotno je tudi stališče, da vabili na narok za

glavno obravnavo dne 11.6.2003 in 8.10.2003 prvi toženki nista bili

pravilno vročeni iz razlogov, navedenih v pritožbi. Vabilo za narok

dne 11.6.2003 je bilo prvi toženki vročeno v skladu s 142. členom v

povezavi s 140. členom ZPP, vabilo za narok dne 8.10.2003 pa je bilo

prvi toženki vročeno v skladu s 140. členom ZPP, pri čemer je treba

opozoriti, da cit. člen ne določa, mora biti član gospodinjstva, ki

pisanje prevzame, polnoleten. Navedeni člen ZPP govori o odraslemu

članu gospodinjstva, kar pa je nedvomno bil tudi 16 - letni sin prve

Ne glede na navedeno pa pritožba pravilno opozarja, da v obravnavanem

primeru vabila na narok niso bila pravilno vročena, zaradi česar prvi

toženki ni bila dana možnost obravnavanja pred sodiščem. Iz spisovnih

podatkov namreč izhaja, da je prva toženka nasprotno tožbo vložila po

pooblaščencu, odvetniku J. V. (pooblastilo se nahaja v pridruženem

spisu). Glede na to, da v spisu ni obvestila o morebitnem preklicu

ali odpovedi tega pooblastila, je potrebno šteti, da pooblastilno

razmerje med prvo toženko in njenim pooblaščencem ni prenehalo.

Preklic ali odpoved pooblastila začne v razmerju do sodišča

učinkovati s trenutkom, ko je sodišče z njim seznanjeno, ne pa tedaj,

ko pooblastilo preneha učinkovati v notranjem razmerju med

pooblastiteljem in pooblaščencem. Ker iz navedenega izhaja, da prvo

toženko v obravnavani zadevi (še vedno) zastopa pooblaščenec, bi

moralo sodišče prve stopnje uporabiti posebno določbo 137. člena ZPP

in vsa sodna pisanja vročati njenemu pooblaščencu (vse dokler nista

sodišču naznanjena preklic ali odpoved pooblastila). Ker pa vročitev

vabil na narok pooblaščencu prve toženke ni bila opravljena, vabila

stranki niso bila pravilno vročena, s tem pa je podana absolutno

bistvena kršitev določb postopka iz 8. točke drugega odstavka 339.

člena ZPP, na katero je pritožbeno sodišče dolžno paziti po uradni

dolžnosti (drugi odstavek 350. člena ZPP). Pritožbi prve toženke je

bilo zato potrebno ugoditi in izpodbijano sodbo v celoti razveljaviti

ter zadevo vrniti sodišču prve stopnje v novo sojenje (prvi odstavek

354. člena ZPP). Ker je bilo potrebno izpodbijano sodbo razveljaviti

že iz navedenega razloga, se pritožbeno sodišče v nadaljnje

presojanje utemeljenosti pritožbenih razlogov ni spuščalo.

V ponovnem sojenju bo moralo sodišče prve stopnje odpraviti opisano

procesno kršitev s pravilno vročitvijo sodnih pisanj, nato pa o

Odločitev o stroških temelji na določilu 3. odstavka 165.

ZPP člen 12,  140,  141,  142,  283,  285,  286,  286/1,  302/2,  12,  140,  141,  142,  283,  285,  286,  286/1,  302/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.