VSL sklep III Cp 1450/2005
Sodna praksa višjih sodišč, 2005-04-20

sklep o izvršbi na podlagi izvršilnega naslova - izterjava preživnine - sklep o izvršbi - ugovor

Dolžnik lahko izpolni svojo preživninsko obveznost tudi na podlagi

dejanskega preživljanja, kljub sklenjenemu dogovoru o preživnini pred

centrom za socialno delo, s katerim mu je naloženo plačevanje

denarnih zneskov na roke zakonite zastopnice, če zakonita zastopnica

s takšnim načinom soglaša oziroma ga odobri.

Pritožbi se ugodi, izpodbijani sklep se razveljavi in se zadeva vrne

Pritožbeni stroški so nadaljnji izvršilni stroški.

Sodišče prve stopnje je s sklepom zavrnilo ugovor dolžnika zoper

sklep o izvršbi kot neutemeljen in odločilo, da se stroški dolžnika

Zoper navedeni sklep se pritožuje dolžnik. Uveljavlja vse pritožbene

razloge. Predlaga, da se pritožbi ugodi in postopek ustavi oz.

izpodbijani sklep razveljavi in vrne prvostopnemu sodišču v ponovno

odločanje, vse s stroškovno posledico. Neživljenjski in nelogičen je

zaključek sodišča, da bi moral v času, ko je živel skupaj z zakonito

zastopnico upnice moral preskrbeti potrdilo o plačevanju preživnine.

Dolžnik je namreč v času spornih terjatev živel skupaj z družino in

jo vseskozi preživljal, saj je bil edini zaposlen in torej tudi v

celoti upnico. Dogovor je bil sklenjen le za primer, če upnica ne bi

bila v vzgoji in varstvu pri dolžniku. V spornem obdobju je dolžnik

za upnico prispeval bistveno več, kot mu je bilo naloženo z

dogovorom, ki za sporno obdobje zaradi skupnega bivanja ni mogel

veljati, saj je njegov namen drugačen in je bil podpisan za povsem

drug primer, ne pa zato, da bo upnica živela z dolžnikom.

Pritožnik sicer nima prav, ko trdi, da dogovor o preživnini ne more

veljati v spornem obdobju, za katerega upnica terja zneske

preživnine, ker so v tem času upnica, njena zakonita zastopnica in

dolžnik živeli skupaj in je dolžnik tudi preživljal družino. Dogovor

o preživnini, sklenjen pred centrom za socialno delo je namreč

izvršilni naslov, obveznost plačevanja preživnine pa mora dolžnik

izpolnjevati ves čas - od trenutka določenega v dogovoru vse do

upničine polnoletnosti oziroma zaključka njenega rednega šolanja

(člena 123 in 130 Zakona o zakonski zvezi in družinskih razmerjih

-Ur.l. RS štev. 14/89 in naslednji; v nadaljevanju ZZZDR). Drugo pa

je vprašanje, ali je dolžnik svojo preživninsko obveznost izpolnil

tako, kot to določa tudi sporni dogovor - z nakazilom ali izročitvijo

denarnih zneskov na roke zakoniti zastopnici mladoletne upnice ali pa

morda z dejanskim preživljanjem, s katerim je zakonita zastopnica

soglašala ali ga vsaj odobrila. Dogovor o preživnini namreč pomeni

predvsem pogodbeno razmerje, katerega lahko sklenitelja tudi

spremenita oziroma se o načinu preživljanja drugače dogovorita.

Dolžnik sicer ne zatrjuje in še manj dokazuje, da bi svojo obveznost

izpolnjeval s plačili na roke zakoniti zastopnici, iz njegovih

ugovornih in pritožbenih trditev pa izhaja, da so v spornem obdobju

živeli skupaj kot družina in da je s svojimi denarnimi sredstvi

pokrival potrebe celotne družine torej tudi upničine potrebe najmanj

v znesku določenem v dogovoru. To pa implicite pomeni, da naj bi v

tem času tudi zakonita zastopnica soglašala ali vsaj odobrila takšen

način izpolnjevanja dolžnikovih obveznosti do mladoletne upnice.

Takšen zaključek se namreč nakazuje tudi iz njenega odgovora na

ugovor, ko med drugim trdi, da je dolžnik tudi preživljal hči, sicer

ne v taki meri, kot bi moral glede na dejstvo, da je oče mladoletne

upnice in upoštevaje njegove finančne zmožnosti.

Sodišče prve stopnje v dosedanjem postopku teh zatrjevanih okoliščin

ni ugotavljalo, ker se je postavilo na pravno nepravilno kategorično

stališče, da dolžnik ne more izpolniti svoje preživninske obveznosti

drugače, kot je zapisano v dogovoru. Zato je ostalo dejansko stanje v

izpodbijanem sklepu nepopolno ugotovljeno. Pritožbeno sodišče je zato

moralo pritožbi ugoditi, izpodbijani sklep pa razveljaviti ter zadevo

vrniti v nov postopek (3. točka 365. člena ZPP v zvezi s 355. členom

V novem postopku bo moralo sodišče prve stopnje razpisati narok (člen

29/2 ZIZ), na njem pa zaslišati zakonito zastopnico upnice ter

dolžnika in s strani mld. upnice predlagane priče. Le če bo

ugotovilo, da je dolžnik s soglasjem ali vsaj dejansko odobritvijo

zakonite zastopnice v spornem obdobju vendarle s prispevanjem

denarnih sredstev za nabavo stvari potrebnih za upničino življenje

(hrana, obleka, obutev ipd.) izpolnil svojo mesečne obveznosti v

dogovorjeni višini, bo moralo ugovoru ugoditi oziroma mu bo moralo

ugoditi v delu, kolikor je obseg svoje obveznosti na ta način

poravnal. Če pa takšnih okoliščin ne bo ugotovilo, bo moralo ugovor

ZZZDR člen 123,  123/1,  130,  130/2,  123,  123/1,  130,  130/2.  ZIZ člen 55,  55/1,  55/1-8,  55,  55/1,  55/1-8.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.