VSK sklep I Cpg 17/2002
Sodna praksa višjih sodišč, 2002-12-05

Čeprav je stranka tožena v svojstvu odvetnice in ne fizične osebe, ne gre za spor majhne vrednosti v okviru gospodarskega spora, saj odvetniki opravljajo svojo dejavnost kot svoboden poklic in ne kot samostojni podjetniki posamezniki.

Pritožbi se ugodi, izpodbijana sodba na podlagi odpovedi se r a z v e l j a v i in se zadeva vrne sodišču prve stopnje v nadaljnje odločanje.

Z izpodbijano sodbo na podlagi odpovedi je sodišče prve stopnje sklep o izvršbi Okrajnega sodišča v Kopru, opr. št. Ig 97/00584 z dne 7.5.1997, razveljavilo v 1. tč. izreka za glavnico v višini 307.580,00 SIT z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 7.5.1997 do plačila in v 3. tč. izreka za stroške izvršilnega postopka v znesku 24.125,00 SIT z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 7.5.1997 do plačila ter tožbeni zahtevek zavrnilo. Hkrati je tožeči stranki naložilo, da toženi stranki v 8 dneh povrne pravdne stroške v znesku 46.575,00 SIT. Proti navedeni sodbi je M. vložila pritožbo in predlagala njeno razveljavitev. V pritožbi zatrjuje, da je sodišče izdalo sodbo na podlagi odpovedi v nasprotju z določbo 455. čl. ZPP, ki določa, da izda sodišče takšno sodbo, kadar tožeča stranka ne pride na narok za glavno obravnavo, čeprav je bila v redu povabljena. M. pa ni bila povabljena na narok. Vabilo je sicer prejela, vendar pa iz vabila izhaja, da je v tej zadevi kot tožeča stranka vabljena družba R. d.o.o., ki jo zastopa odvetnik M.V. iz Kopra. Glede na to, da M. na narok ni bila vabljena, se ga tudi ni mogla udeležiti in se zato ne more šteti, da se je tožbenemu zahtevku odpovedala. Pritožba je utemeljena. Pritožbeno sodišče ugotavlja, da je nepravilna ugotovitev sodišča prve stopnje, češ da je bila M. na narok za glavno obravnavo dne 26.2.2001, v redu povabljena. Iz izvoda vabila za navedeno glavno obravnavo, ki se nahaja v spisu je razvidno, da je v njem kot tožeča stranka navedena družba R. d.o.o. (ne pa M.). Slednja sicer priznava prejem predmetnega vabila, vendar pa ji je treba pritrditi v delu, v katerem zatrjuje, da je mislila, da se vabilo za glavno obravnavo ne nanaša nanjo. Zato, četudi bi šlo v obravnavani zadevi za spor majhne vrednosti (vendar pa ne gre za takšen spor, kar bo obrazloženo v nadaljevanju), je sodišče prve stopnje kršilo določbe pravdnega postopka po 7. tč. 2. odst. 339. čl. Zakona o pravdnem postopku (ZPP) in je bilo treba izpodbijano sodbo že zato razveljaviti in zadevo vrniti sodišču prve stopnje v nadaljnje odločanje. V ponovljenem postopku bo sodišče prve stopnje najprej upoštevalo, da v predmetni zadevi ne gre za spor majhne vrednosti v okviru gospodarskega spora po določilu 480. čl. in nasl. ZPP, ker tožena stranka ni subjekt gospodarskega spora po 481. čl. ZPP, četudi je tožena v svojstvu odvetnice, ne pa fizične osebe, saj odvetniki ne opravljajo svoje dejavnosti kot samostojni podjetniki posamezniki, ampak kot svoboden poklic (2. odst. 1. čl. Zakona o odvetništvu). Nadalje bo sodišče prve stopnje upoštevalo, da je bil obravnavani postopek začet na tožeči strani (tedaj: upnik) z družbo R. d.o.o.; da je tekom postopka M. z vlogo z dne 25.1.1999 sporočila sodišču, da je od družbe R. d.o.o. prevzela terjatev, ki je predmet te pravde in da vstopa na mesto tožeče stanke. Gre torej za situacijo po 190. čl. ZPP, po kateri lahko tisti, ki je pridobil pravico, o kateri teče pravda, stopi vanjo namesto tožeče stranke, vendar le tedaj, če v to privolita obe stranki (če ne, se mora pravda dokončati s prvotno navedenimi pravdnimi strankami). Iz spisa ni razvidno, da bi bila takšna privolitev dana, sodišče pa ne more nadomestiti privolitve strank s svojim sklepom.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.