VSL sklep I Cp 14/2003
Sodna praksa višjih sodišč, 2003-02-19

V primeru, ko za obravnavanje vseh tožbenih zahtevkov ni pristojno isto sodišče, in je sodišče, kjer je bila tožba vložena, to v delu že poslalo v obravnavanje drugemu sodišču, ki je tožencu prvo vročilo tožbo, ne da bi ga poučilo, da pred njim ne teče postopek glede vseh uveljavljanih zahtevkov, je odgovor, ki ga je vložil toženec pri tem sodišču in je v njem nasprotoval vsem zahtevkom, šteti za pravočasno vložen tudi pri sodišču in zoper tiste zahtevke, ki se obravnavajo pred prvim sodiščem.

Pritožbi se ugodi, izpodbijana sodba se razveljavi in se zadeva vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Odločitev o stroških pritožbenega postopka se pridrži za končno odločitev.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijano zamudno sodbo tožencu naložilo, naj tožnici plača glavnico v znesku 4.185.000,00 SIT z zakonskimi zamudnimi obrestmi od zapadlosti vsakega od posameznih zneskov, ki sestavljajo glavnico, in naj ji povrne pravdne stroške v znesku 140.775,00 SIT z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 23.9.2002 do plačila.

Zoper takšno sodbo se je pritožil toženec zaradi bistvene kršitve določb pravdnega postopka. Predlaga, naj sodišče druge stopnje izpodbijano sodbo razveljavi, in navaja, da je od Okrajnega sodišča v Domžalah prejel tožbo zaradi plačila preživnine in zaradi neupravičene obogatitve, vrednost spora 4.185.000,00 SIT, s pozivom, naj nanjo odgovori, kar je dne 12.7.2002 po svoji pooblaščenki tudi storil. Tožba mu je bila vročena brez sklepa o odstopu dela tožbe, ki se nanaša na preživnino, in je nanjo v celoti tudi odgovoril, tako da niso podani pogoji za izdajo zamudne sodbe. Okrajno sodišče bi moralo kopijo pritožbe poslati okrožnemu sodišču.

Medtem ko je predmet obravnavanja pred Okrožnim sodiščem v Ljubljani na podlagi sklepa istega sodišča, opr. št. IV P 3022/2001-2, z dne 27.12.2001, le tožbeni zahtevek tožnice, sta tožnica zaradi plačila na podlagi neupravičene pridobitve in mld. tožnik zaradi plačila preživnine skupaj v eni listini uveljavljala vsak svoj tožbeni zahtevek. Okrajno sodišče v Domžalah, kateremu je Okrožno sodišče v Ljubljani odstopilo v obravnavanje zahtevek mld. tožnika, je tožencu tožbo prvo vročilo, ne da bi toženca obvestilo o tem, da takšna ni v celoti predmet obravnavanja pred tem sodiščem. Toženec je glede na to z vlogo z dne 11.7.2002, poslano priporočeno po pošti na Okrajno sodišče v Domžalah dne 12.7.2002, pravilno odgovoril na tožbo v celoti, to je tako glede zahtevka za plačilo preživnine kot glede zahtevka na podlagi neupravičene obogatitve in je obema nasprotoval. Okrajno sodišče v Domžalah bi moralo odgovor v delu, v katerem se nanaša na tožbeni zahtevek zaradi plačila na podlagi neupravičene obogatitve, odstopiti Okrožnemu sodišču v Ljubljani, to pa bi ga moralo upoštevati kot pravočasnega, saj toženec še ni bil seznanjen s tem, da teče postopek pred dvema sodiščema, in je zato odgovor vložil pred nepristojnim sodiščem (šesti odstavek 112. člena Zakona o pravdnem postopku - ZPP, Ur. l. RS, št. 26/99). Vročitev tožbe dne 17.7.2002 v zadevi, ki se vodi pred Okrožnim sodiščem v Ljubljani, kljub hkratni vročitvi sklepa, iz katerega je razvidno ločeno obravnavanje tožbenih zahtevkov, pa za toženca ne more imeti negativnih posledic, ker je opustil ponovno vložitev odgovora na tožbo, potem ko je to procesno dejanje enkrat že opravil.

Sodišče prve stopnje je tako izdalo zamudno sodbo, čeprav je toženec na tožbo pravočasno odgovoril, s čimer je ravnalo v nasprotju z določbami 318. člena ZPP in je s tem bistveno kršilo določbe pravdnega postopka v smislu 7. točke drugega odstavka 339. člena ZPP.

Sodišče druge stopnje je zato na podlagi prvega odstavka 354. člena ZPP pritožbi ugodilo in izpodbijano sodbo razveljavilo ter zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v novo sojenje, da sodišče v zadevi odloči na podlagi obravnavanja.

Sodišče druge stopnje je odločitev o pritožbenih stroških pridržalo za končno odločitev na podlagi tretjega odstavka 165. člena ZPP.

ZPP člen 112,  112/6,  318,  339,  339/2,  339/2-7,  112,  112/6,  318,  339,  339/2,  339/2-7.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.