VSL sklep I Cp 1597/2001
Sodna praksa višjih sodišč, 2002-10-09

Vprašljiva upravna dovoljenost predlagane nujne poti ni (glede relevantnih dejstev sporno) predhodno vprašanje, zaradi rešitve katerega bi nepravdno sodišče prekinilo postopek.

Pritožbi se ugodi in se izpodbijani sklep sodišča prve stopnje razveljavi.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom prekinilo nepravdni postopek za dovolitev nujne poti do pravnomočne rešitve upravnega postopka, ki ga vodi Upravna enota Ljubljana, Izpostava Moste Polje pod št. XXXX.

Zoper sklep se je predlagatelj pravočasno pritožil iz vseh pritožbenih razlogov in predlaga, da se izpodbijani sklep razveljavi ter nepravdni postopek nadaljuje. Upravni postopek, zaradi teka katerega je sodišče prekinilo nepravdni postopek, teče zaradi izdaje lokacijskega in gradbenega dovoljenja za novogradnjo, katere investitor je predlagatelj. Lokacijsko dovoljenje je postalo pravnomočno dne 28.7.1998, v njem pa je investitorju - predlagatelju tudi naložena dolžnost, da za novo zgrajene objekte izvede cestni priključek na H. cesto, kakor je predvideno v prostorskih ureditvenih planih kot splošnih upravnih aktih. Ravno ta dolžnost predlagatelja pa posega med drugimi tudi na zemljišče, last nasprotne udeleženke. Ne da bi uredil pravico do gradnje cestnega priključka po zemljišču nasprotne udeleženke, predlagatelj ne bo mogel pridobiti potrebnih upravnih dovoljenj za izgradnjo cestnega priključka. Predhodno vprašanje, zaradi rešitve katerega je bil nepravdni postopek prekinjen, ne obstoji, saj je situacija ravno obratna - upravni organ ne bo izdal odločbe, če predlagatelj ne bo razpolagal s civilnopravno pravico do gradnje po tujem zemljišču, zato izpodbijani sklep ni pravilen.

Nasprotna udeleženka je sodišču prve stopnje po izdaji izpodbijanega sklepa dostavila dokazilo o vloženih izrednih pravnih sredstvih zoper pravnomočno lokacijsko dovoljenje, na katerega se sklicuje predlagatelj.

Postopek za dovolitev nujne poti je opredeljen v Zakonu o nepravdnem postopku, in sicer v členih 140 do 150. Temeljni pogoj, ki ga zakon predpisuje je, da sodišče sme dovoliti nujno pot le za tako nepremičnino, ki za redno obdelavo ali uporabo nima potrebne potne zveze z javnim potnim omrežjem ali pa bi bila taka zveza povezana z nesorazmernimi stroški (140. čl. ZNP). Pri tem mora sodišče upoštevati omejitve, ki jih zakon določa v 143. členu, in sicer, da se z nujno potjo ne onemogoča ali znatno ne ovira izkoriščanje ali uporaba zemljišča, po katerem naj bi nujna pot tekla; tuje zemljišče naj se čim manj obremeni, ob upoštevanju potreb zemljišča, ki pot potrebuje. Tako je potrebno ugotoviti, da ZNP za določitev nujne poti ne omenja kot predhodnega vprašanja morebitne upravne dovoljenosti predlagane nujne poti, saj pogoje za dovolitev in za njeno vrsto, obseg in potek presoja sodišče zgolj ob uporabi določbe 143. čl. ZNP, kar je v skladu tudi z načelom delitve oblasti in prirejenosti vej oblasti. Zato odločba sodišča o tem, ali je predlog predlagatelja v celoti ali delno utemeljen, ni odvisna od pravnega - upravnega vprašanja dovoljenosti predlagane nujne poti in ni izpolnjen pogoj iz 1. odst. 9. čl. ZNP, ko sodišče ob reševanju predhodnega vprašanja po 8. čl. ZNP ugotovi, da so med udeleženci sporna za rešitev predhodnega vprašanja relevantna dejstva.

Ker izpodbijani sklep nima podlage v citiranih določbah ZNP, je pritožbeno sodišče pritožbi ugodilo in izpodbijani sklep o prekinitvi postopka na podlagi določbe 2. odst. 33. čl. ZNP razveljavilo, tako da bo sodišče prve stopnje nadaljevalo s postopkom po predlogu predlagatelja ob upoštevanju določb ZNP.

ZNP člen 8,  9,  9/1,  140,  143,  8,  9,  9/1,  140,  143.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.