TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSL sklep III Cp 1051/2004
Sodna praksa višjih sodišč, 2004-06-30

Predlagatelj dokaza z izvedencem oziroma cenilcem je dolžan založiti tudi znesek za dopolnitev mnenja.

Pritožbi se delno ugodi in se izpodbijani sklep v točki 2 izreka spremeni tako, da je manjkajoči predujem za cenilca v znesku 19.000,00 SIT dolžan založiti upnik G... d.d., v osmih dneh na račun sodišča št. 01100-6950421834, sklic In 99/00040. Dolžnici krijeta sami svoje pritožbene stroške.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje sodnemu cenilcu N. R. priznalo izvedenino v znesku 16.500,00 SIT in materialne stroške v znesku 2.500,00 SIT, skupaj 19.000,00 SIT ter tožnicama naložilo, da sta na račun sodnih pologov dolžni nakazati 19.000,00 SIT za plačilo določene izvedenine. Zoper sklep sodišča prve stopnje vlagata pritožbo dolžnici. Bistvo pritožbenih navedb je: o dopolnitve cenilskega mnanja je prišlo, ker je bilo osnovno cenilsko mnenje nepopolno. Izvedenec zato ni upravičen do dodatne izvedenine;	38. členu ZIZ je določeno, da stroške izvršilnega postopka plača najprej upnik. Predujem za cenilca je zato dolžan založiti upnik, ne pa dolžnici. Pritožba je delno utemeljena. Stranke imajo na cenilsko mnenje pravico dati pripombe, cenilec pa je dolžan nanje odgovoriti. V tem primeru je cenilec z dopolnjenim cenilskim mnenjem z dne 12.9.2002 odgovoril na pripombe dolžnic in je zato upravičen do nagrade in povrnitve materialnih stroškov, ki so mu v zvezi s tem nastali (249. člen ZPP). Iz dopolnjenega cenilskega mnenja ne sledi, da je bila dopolnitev potrebna, ker je bilo osnovno mnenje pomanjkljivo, ampak iz razloga, da se odgovori na pripombe dolžnic. Neutemeljena je zato pritožbena navedba, da cenilec ni upravičen do nagrade za izdelano dopolnilno cenilsko mnenje v znesku 19.000,00 SIT. Dolžnici utemeljeno uveljavljata, da je manjkajoči predujem za cenilca dolžan založiti upnik, in sicer na podlagi določila 2. odstavka 38. člena ZIZ. Upnik je na podlagi citiranega določila dolžan založiti vse stroške za izdelavo cenilskega mnenja, tudi za izdelavo dopolnitve cenilskega mnenja, ne glede na to, iz katerih razlogov je do tega prišlo (ali zaradi upnika, dolžnika ali sodišča). Dolžnost položitve predujma za izdelavo dopolnilnega cenilskega mnenja ne pride na dolžnici, čeprav je do dopolnitve prišlo zaradi njunih pripomb. Pritožbeno sodišče je zato pritožbi dolžnic ugodilo in izpodbijani sklep spremenilo, tako da je manjkajoči predujem za izdelavo dopolnilnega cenilskega mnenja dolžan založiti upnik, kot je to določeno v 2. odstavku 38. člena ZIZ. Dolžnici sta s pritožbo le delno uspeli. Zaradi uspelega dela niso nastali posebni pritožbeni stroški. Pritožbeno sodišče je zato odločilo, da dolžnici krijeta sami svoje pritožbene stroške.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSC sklep Cp 857/2004
Sodna praksa višjih sodišč, 2004-06-03

zaznamba spora - originarna pridobitev lastninske pravice na nepremičnini

Obstoji izviren način pridobitve lastninske pravice, če je v pogodbi dogovorjena in nato realizirana skupna gradnja zaradi pridobitve določenih solastnih deležev.

Pritožbi se u g o d i , izpodbijani sklep se r a z v e l j a v i in se zadeva v r n e v nov postopek; hkrati se dovoli izbris zaznambe zavrnitve vpisa.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče zavrnilo zemljiškoknjižni predlog za zaznambo spora pri nepremičnini par. št. ... vpisani pri vložni številki ... k.o. P..

Proti takšnemu sklepu se je pritožil predlagatelj iz vseh pritožbenih razlogov. Predlagatelj iztožuje lastninsko pravico, ki jo je pridobil na osnovi skupne gradnje, skupna gradnja pa je bila dogovorjena v pogodbi z dne 11.12.1990. Predlagatelj je lastninsko pravico pridobil na izviren način v skladu s členi 20, 21 in ostalimi ZTLR. V izpodbijanem sklepu ni navedeno konkretno dejansko stanje, zato ni mogoče preizkusiti zakonitosti sklepa. Sodišče je imelo vse podatke v pravdnem spisu. Zaznamba spora je nujna, ker še ni jasno pravno nasledstvo. Predlaga spremembo ali razveljavitev.

Podana je zatrjevana absolutna bistvena kršitev določb postopka, saj v izpodbijanem sklepu niso navedeni razlogi, na osnovi katerih bi bilo možno preizkusiti, ali je bila določba čl. 79 ZZK pravilno uporabljena glede vprašanja, ali se v tožbi zatrjuje pridobitev lastninske pravice na izviren način.

Sodišče je le splošno obrazložilo, da iz tožbe ne izhaja tak način pridobitve lastninske pravice, ne da bi sodišče ocenilo vsebino tožbe.

V tožbi se jasno zatrjuje, da tožeča stranka uveljavlja solastninsko pravico zaradi soinvestitorstva, torej zaradi skupne gradnje, ki je bila dogovorjena v pogodbi z dne 11.12.1990.

Takšen način pridobitve lastninske pravice pa pomeni izviren način pridobitve za oba investitorja, kar izhaja iz čl. 21, 22 in 23 ZTLR.

Zato je preuranjena trditev prvostopnega sodišča, da uveljavlja tožeča stranka lastninsko pravico na osnovi pogodbe, saj pogodba v tem primeru predstavlja le dogovor o izvirnem načinu pridobitve lastninske pravice za oba investitorja. Za pogodbeno pridobitev bi šlo v primeru, če bi lastninsko pravico pridobila najprej ena stranka, nato pa bi jo s pogodbo prenesla na drugo stranko. V tem primeru se takšna situacija ne zatrjuje, saj tožeča stranka zatrjuje hkratno pridobitev lastninske pravice za obe stranki zaradi skupne gradnje.

Pritožbeno sodišče ni smelo spremeniti izpodbijanega sklepa, ker v njem ni navedeno popolno zatrjevano dejansko stanje, kar pa je naloga prvostopnega sodišča.

V novem postopku bo sodišče ponovno in celovito ocenilo predlog z vsemi prilogami in bo nato o predlogu ponovno odločilo.

Izbris zaznambe zavrnitve vpisa temelji na čl. 161/III, tč. 5 ZZK.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSC sklep Cp 906/2004
Sodna praksa višjih sodišč, 2004-06-21

Interni dogovor dedičev v zapuščinskem postopku o tem, da bo le en dedič poravnal terjatve, ne veže upnika.

Pritožbi se z a v r n e t a in se p o t r d i sklep sodišča prve stopnje.

Pritožnici sami trpita stroške pritožbenega postopka.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje pod I pozvalo B. L., A. B. in L. B., da prevzamejo izvršilni postopek, ki se vodi pri tem sodišču pod opr. št. I 01/00556 na podlagi upnika S. z. A. z.o.o. zoper dolžnika - pok. J. B.. Pod II pa je izdalo sklep, da se postopek nadaljuje zoper dedinje. Iz obrazložitve sklepa izhaja, da je po izdaji sklepa o izvršbi z dne 4. 3. 2002 sodišče ugotovilo, da je dolžnik umrl. Na podlagi pravnomočnega sklepa o dedovanju z dne 29. 1. 2004 je sodišče povabilo dedinje po pok. dolžniku, da prevzamejo postopek.

Zoper ta sklep sta se pravočasno pritožili dedinji L. in A. B.. V pritožbi navajata, da so se v zapuščinskem postopku dediči med seboj dogovorili, da ves nastali dolg A. plača pok. dedinja B. L..

Sodišče prve stopnje je potem, ko je postopek zaradi smrti dolžnika prekinilo, pravilno v skladu z 208. čl. Zakona o pravdnem postopku (ZPP) v zv. s 15. čl. Zakona o izvršbi in zavarovanju (ZIZ) odločilo, da se postopek nadaljuje z dediči pok. dolžnika. Na podlagi pravnomočnega sklepa, ki ga je sodišče vpogledalo izhaja, da so dedinje po pokojnem B. L., A. B. in L. B..

Iz sklepa o dedovanju, izdanega pri Okrajnem sodišču v Š. pri C. pod opr. št. 205/2003 res izhaja, da so se dedinje med seboj dogovorile, da dolg do upnika A. z.o.o. v višini 1,161.284,50 SIT v celoti plača dedinja B. L.. Vendar gre v tem primeru za dogovor med dedinjami, pritožnici pa nista predložili nikakršnega dokaza o tem, da je bil takšen dogovor sklenjen tudi z upnikom in da gre za prevzem dolga. Iz tega razloga je sodišče pravilno odločilo, da namesto prvotnega dolžnika vstopijo v postopek njegovi dediči. 208. čl. ZPP določa, da se postopek, ki je bil prekinjen, nadaljuje, ko ga dediči ali skrbnik zapuščine, novi zakoniti zastopnik, stečajni upravitelj ali pravni nasledniki pravne osebe prevzamejo ali ko jih sodnik povabi, da to storijo.

Po 142. čl. Zakona o dedovanju (ZD) je dedič odgovoren za zapustnikove dolgove do višine obveznosti podedovanega premoženja. III. odst. določa, da kadar je več dedičev, so ti nerazdelno odgovorni za zapustnikove dolgove, in sicer vsak do višine vrednosti svojega dednega deleža, ne glede na to, ali je delitev dediščine že izvršena ali ne. Interni dogovor dedičev o tem, da samo eden od njih prevzame dolg pa navzen, napram upniku, v kolikor se ta s tem ne strinja, ni upošteven, saj gre le za notranje razmerje med dediči. Pritožbi obeh dedinj tako nista utemeljeni in jih je bilo potrebno v skladu z določbo 365. čl. ZPP zavrniti in potrditi sklep sodišča prve stopnje.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSK sklep I Cp 964/2003
Sodna praksa višjih sodišč, 2004-07-13

Rok, ki ga sodišče da stranki za popravo ali dopolnitev vloge, je sodni rok, saj meja tega roka ni določena z zakonom, določi jo sodišče. Posledice kršitve sodnega roka so enake kot pri kršitvi zakonskega roka.

Pritožba se zavrne in se p o t r d i sklep sodišča prve stopnje.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje ustavilo pravdni postopek, ker je ugotovilo, da sodna taksa ob vložitvi tožbe ni bila plačana in tudi ni bila plačana v 8 dneh, kot je bilo naloženo s sklepom o popravi in dopolnitvi tožbe, kjer je bilo tudi opozorilo sodišča na posledice, če v tem roku ne bo predloženo potrdilo o plačilu sodne takse. Izpodbijani sklep je sodišče izdalo na podlagi 4. odst. 180. čl. Zakona o pravdnem postopku (ZPP).

Proti temu sklepu je vložila tožeča stranka pritožbo. Zatrjuje, da pogoji za izdajo izpodbijanega sklepa niso podani. Pooblaščenec tožnikov je prejel poziv na popravo tožbe 27.8.2003, potrdilo o plačani taksi pa je sodišču poslal s priporočeno pošiljko 10.9.2003, torej je bila taksa plačana v odobrenem roku 15 dni. Predlaga, da se pritožbi ugodi in sklep sodišča razveljavi ter vrne zadeva v vsebinsko odločanje.

Iz sklepa na list.št. 4 spisa je razvidno, da je bilo tožeči stranki naloženo, da tožbo dopolni s plačilom sodne takse v roku 8 dni od dneva prejema tega sklepa. Sklep z dne 6.8.2003 je pooblaščenec tožeče stranke prejel 27.8.2003, 8-dnevni rok, v katerem mu je bilo naloženo, da mora predložiti dokazilo o plačilu sodne takse, pa je potekel v petek, 5.9.2003. Potrdilo, iz katerega je razvidno, da je bila sodna taksa plačana 10.9.2003, je bilo priporočeno poslano sodišču istega dne, to je 10.9.2003, kar pa je po poteku roka, ki ga je sodišče odobrilo tožeči stranki za dopolnitev tožbe. Protispisne so zato pritožbene navedbe, da je bil določen 15-dnevni rok. Ta rok je sodni rok, saj meja tega roka ni določena z zakonom, določi jo sodišče. Če je bil rok prekratek, bi stranka lahko prosila za podaljšanje iz opravičljivih razlogov. V tem primeru tega ni storila, zato bi morala dejanje, ki ji je bilo naloženo, opraviti znotraj določenega roka. Posledice kršitve sodnega roka so namreč enake kot pri kršitvi zakonskega roka. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom glede na podatke spisa pravilno odločilo in je pritožbeno sodišče iz tega razloga neutemeljeno pritožbo tožeče stranke zavrnilo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje (2. odst. 365. čl. ZPP).

ZPP člen 110,  110/1,  110/2,  110,  110/1,  110/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSC sklep Cp 863/2004
Sodna praksa višjih sodišč, 2004-06-23

Zemljiškoknjižno sodišče ob zavrženju ali zavrnitvi pritožbe ali ob spremembi izpodbijanega sklepa dovoli tudi izbris zaznambe zavrnitve vpisa ali nepravnomočnosti sklepa.

Pritožba se z a v r n e kot neutemeljena in se p o t r d i sklep sodišča prve stopnje; hkrati pa se izbriše zaznamba nepravnomočnosti sklepa o dovolitvi vpisa.

Z izpodbijanim sklepom je prvostopno sodišče po uradni dolžnosti na podlagi sklepa o izvršbi Okrajnega sodišča v Šentjurju z dne 16. 10. 2003 opr. št. In ... pri vl. št. ... k.o. T. last C. B. in C. M. vsakega do 1/2 ter pri vl. št. ... k.o. T. last istih oseb do 1/2 dovolilo zaznambo sklepa o izvršbi zaradi izterjave glavnice 6,431.753,00 SIT s pripadki in vknjižbo hipoteke za isto terjatev v višini 82.000,00 DEM.

Proti takšnemu sklepu sta se pritožila dolžnika in v pritožbi navajata, da ima upnik že hipoteko na gostinskem lokalu ... k.o. P. in ... k.o. P.. Upnik ne more biti knjižen na dveh lokacijah hkrati. Smiselno predlagata razveljavitev sklepa.

Prvostopno sodišče je v skladu s čl. 86 in 88 Zakona o zemljiški knjigi po uradni dolžnosti zaznamovalo izvršbo in hkrati vknjižilo hipoteko. Oba vpisa nista odvisna od predlogov strank in se stranke vpisom ne morejo upirati.

Uraden preizkus izpodbijanega sklepa pa je pokazal, da ni neskladnosti med izvršilnim sklepom in izpodbijanim sklepom, saj se skladajo vl. št. nepremičnin, na katere je bila dovoljena izvršba.

Zemljiškoknjižno sodišče pa ne more odločati o nobenem vprašanju izvršbe in torej tudi ne o vprašanju števila hipotek, saj to spada v pristojnost izvršilnega sodišča.

V skladu s čl. 161/III tč. 2 Zakona o zemljiški knjigi je pritožbeno sodišče odredilo tudi izbris zaznambe nepravnomočnosti sklepa o dovolitvi vpisa.

Po čl. 156 Zakona o zemljiški knjigi zemljiškoknjižno sodišče po uradni dolžnosti zaznamuje nepravnomočnost sklepa o dovolitvi vpisa. O tej zaznambi pa se ne izda poseben sklep, ampak se vpis odredi z zaznamkom na sklepu o vpisu.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSC sklep Cp 720/2003
Sodna praksa višjih sodišč, 2004-09-16

Niso podani pogoji za postopek po čl. 118 ZNP, če med strankami obstoji sporazum (npr. sodna poravnava) o višini deležev na solastni stvari in o načinu delitve (skupna prodaja).

V takem primeru imajo stranke možnost predlagati delitev stvari po čl. 105-110 ZNP ali pa izvršbo po čl. 234-237 ZNP.

Ob zavrnitvi pritožbe kot neutemeljene se izrek sklepa sodišča prve stopnje tako popravi, da se predlog predlagateljice z a v r ž e .

Z izpodbijanim sklepom je sodišče odločilo, da se nepravdni postopek zaradi razdružitve solastnih nepremičnin zavrže.

Proti takšnemu sklepu se je pritožila predlagateljica in v pritožbi navaja, da nasprotni udeleženec ni zainteresiran za odkup njene 1/3 hiše, prostovoljno pa tudi noče plačevati najemnino. Meni, da je sklep nepravilen.

Sodišče je pravilno ugotovilo, da niso podani pogoji za delitev stvari po čl. 118 Zakona o nepravdnem postopku (ZNP), saj je takšna delitev možna le, če med solastniki ni sporazuma o delitvi.

Sodišče je pravilno ugotovilo, da sta se predlagateljica in nasprotni udeleženec v sodni poravnavi pod P 201/79 z dne 22.05.1979 sporazumela o višini deležev in o načinu delitve.

Stranki sta se v cit. poravnavi dogovorili, da znaša delež predlagateljice na nepremičnini 1/3 in delež nasprotnega udeleženca 2/3 ter da bosta hišo skupaj prodala.

Glede na to niso podani pogoji za nepravdni postopek po čl. 118 ZNP.

Predlagateljica ima za rešitev zadeve več drugih možnosti. S predlagateljem lahko sporazumno prodata hišo. S predlagateljem lahko skupaj predlagata prodajo v nepravdnem postopku po čl. od 105 do 110 Zakona o nepravdnem postopku.

Če nasprotni udeleženec noče sodelovati pri rešitvi zadeve, pa lahko predlagateljica predlaga izvršbo sodne poravnave po čl. od 234 do 237 Zakona o izvršbi in zavarovanju. Najemnino pa je možno zahtevati s tožbo.

Sodišče je v izrek izpodbijanega sklepa pomotoma zapisalo, da se nepravdni postopek zavrže, čeprav se lahko postopek le ustavi. Pravilna formulacija bi bila, da se predlog predlagateljice zavrže. V tem smislu je pritožbeno sodišče korigiralo izrek izpodbijanega sklepa.

ZNP člen 105,  106,  107,  108,  109,  110,  118,  105,  106,  107,  108,  109,  110,  118.  ZIZ člen 234,  235,  236,  237,  234,  235,  236,  237.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSK sklep I Cp 689/2004
Sodna praksa višjih sodišč, 2004-12-21

sklep procesnega vodstva - dopustnost pritožbe

Ker zemljiškoknjižna sodnica s sklepom ni vsebinsko odločala

o ugovoru (zoper ta sklep pritožba je - 158. in 159.čl.

ZZK-1), pač pa je predlog vrnila v fazo poprave zaradi

formalnih pomanjkljivosti, pritožba ni dopustna.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom odločalo o

ugovoru predlagatelja zoper sklep zemljiškoknjižne

referentke Dn št... z dne 14.10.2003, ugovoru ugodilo in

sklep zemljiškoknjižne referentke tako spremenilo, da je

predlagatelj dolžan v 15-ih dneh predlog z dne 23.09.2003

popraviti in dopolniti tako, da bo sposoben obravnavanja v

zemljiškoknjižnem postopku, ga uskladiti z določbami 39. do

41., 139., 140. ter 148. čl. Zakona o zemljiški knjigi

(ZZK-1), ga opozorilo, da bo, če v navedenem roku predloga

ne bo ustrezno dopolnil in popravil, predlog zavrglo ter

zaznamovalo pri navedeni nepremičnini nepravnomočnost

Predlagatelj se je zoper sklep pritožil. Dejstvo je, da je

pri nepremičnini, vpisani v vl. št. ..., parcela št. 254

k.o. P., vpisana kot lastnica druga osnovna organizacija ZB

NOB - T.o. "D.T.". Vpisana oseba, krajevna organizacija,

nima več statusa pravne osebe. Postala je le notranja

organizacijska enota Združenja borcev in udeležencev NOB.

Logična posledica je, da je lahko nosilec pravic in

obveznosti, torej tudi lastninske pravice, le predlagatelj.

Gre samo za poočitev sprememb in ne za ponovni vpis v

zemljiški knjigi. Zato sodišču druge stopnje pritožnik

predlaga, da se izpodbijani sklep tako spremeni, da se

Udeleženec, zemljiškoknjižni lastnik, krajevna organizacija

ZB NOB "D.T." iz L. je odgovorila na pritožbo. Vztraja pri

stališču podanem dne 30.09.2003 in od tega ne odstopa,

V zemljiškoknjižnem postopku se smiselno uporabjajo določbe

Zakona o nepravdnem postopku (ZNP) oziroma Zakona o pravdnem

postopku (ZPP) (120. čl. Zakona o zemljiški knjigi - ZZK-1

ter 37.čl. ZNP). Te določbe se uporabljajo glede vprašanj,

ki niso urejena z ZZK-1. Le-ta v 2. odst. 146. čl. določa,

da v primeru, če procesne predpostavke za odločanje niso

izpolnjene in gre za pomanjkljivosti, ki jih je mogoče

odpraviti, zemljiškoknjižno sodišče predlagatelju s sklepom

naloži, da predlog dopolni oziroma popravi in določi rok za

popravo oziroma dopolnitev. Gre za sklep, ki se nanaša na

procesno vodstvo, zoper ta sklep ni pritožbe (270. čl. ZPP v

zvezi s 37. čl. ZNP in 120. čl. ZZK-1), v takem primeru ima

stranka pravna sredstva zoper sklep, s katerim se njena

vloga zavrže, če po pozivu sodišča ne ravna in vloge

ustrezno ne dopolni oziroma popravi. Ker torej

zemljiškoknjižna sodnica s sklepom ni vsebinsko odločila o

ugovoru (zoper tak sklep pritožba je - 158. in 159. čl.

ZZK-1), pač pa je predlog vrnila v fazo poprave zaradi

formalnih pomanjkljivosti, pritožba ni dopustna. Zato jo je

sodišče druge stopnje zavrglo (1. tč. 3. odst. 161. čl.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep II Cp 316/2004
Sodna praksa višjih sodišč, 2004-03-03

Če stranka ob vložitvi tožbe ne predloži potrdila o plačani taksi za

tožbo, sodišče prične postopek za izterjavo neplačane sodne takse

(26. člen ZST) in tožeči stranki vrne tožbo v popravo, tako da

zahteva predložitev potrdila o plačani sodni taksi za tožbo (105.a

Pritožbi se ugodi, sklep se razveljavi in se zadeva vrne sodišču prve

Z izpodbijanim sklepom je sodišče štelo, da je tožnica umaknila tožbo

in predlog za izdajo začasne odredbe in to iz razloga, ker v

postavljenem roku ni predložila dokaza o plačilu sodne takse za tožbo

Zoper sklep sodišča prve stopnje je vložila pritožbo tožnica iz

razloga zmotno oziroma napačno ugotovljenega dejanskega stanja, v

kateri predlaga, da se izpodbijani sklep razveljavi. Bistvo

pritožbenih navedb je, da je tožnica pravočasno plačala sodno takso

za tožbo in sklep o izdaji začasne odredbe, potrdila o tem pa ni

predložila sodišču. To se je zgodilo zato, ker je tožnica starejša

Če tožbi ni predloženo dokazilo o plačilu sodne takse za tožbo, ki

mora biti plačana po predpisih o sodnih taksah in niso podani pogoji

za oprostitev plačila sodnih taks, ravna sodišče s tako tožbo kot z

nepopolno vlogo. Če dokazilo ni predloženo niti v roku za dopolnitev,

se šteje, da je tožeča stranka umaknila tožbo (4. odstavek 180. člena

Zakona o pravdnem postopku oziroma sedaj 1. odstavek 105.a člena

Če prejme sodišče po pošti vlogo, za katero sploh ni plačana ali ni

plačana vsa taksa, ali če taksni zavezanec ne predloži potrdilo o

plačilu vse takse, ki se plača v gotovini, pošlje sodišče taksnemu

zavezancu opomin, naj v 15 dneh od vročitve opomina plača sodno

takso. V teh primerih se plača tudi taksa za opomin. Sodišče stranko

tudi opozori na posledice, če takse v roku ne bi plačala (4. in 5.

odstavek 26. člena Zakona o sodnih taksah).

V primeru, ko stranka takse za tožbo ne plača oziroma, ko ob vložitvi

tožbe ne predloži potrdila o plačani taksi za tožbo, je sodišče

dolžno izvesti dva postopka. Začeti postopek izterjave neplačane

takse na podlagi določila 26. člena Zakona o sodnih taksah in s

sklepom tožečo stranko pozvati na popravo tožbe, tako da predloži

potrdilo o plačani sodni taksi (105.a člen Zakona o pravdnem

Samo sklep o pozivu na popravo tožbe, ki je bil izdan na podlagi

določila 108. člena Zakona o pravdnem postopku je lahko podlaga za

zavrženje tožbe. Opomin na plačilo sodne takse ne more imeti teh

V danem primeru je sodišče prve stopnje tožnici vročilo samo opomin

za plačilo takse za tožbo, ni pa jo pozvalo na popravo tožbe, na

predložitev potrdila o plačilu takse za tožbo. Sodišče prve stopnje

zato v določilu 108. člena Zakona o pravdnem postopku ni imelo pravne

podlage za zavrženje tožbe. Pritožbi je bilo zato ugoditi,

izpodbijani sklep razveljaviti in zadevo vrniti sodišču prve stopnje

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.