VSK sklep I Cp 820/2003
Sodna praksa višjih sodišč, 2004-10-12

Gre za zatrjevano škodo zaradi hude telesne poškodbe, ki je po

navedbah tožnika povzročena z zdravniško napako. Podana je zato

situacija iz 2. odst. 52. čl. ZPP. Gre za zakonsko določbo, katere

namen je zaščita oškodovanca, da se mu olajša sodno vtoževanje

odškodnine. Pritožnik zato pravilno poudarja, da mu glede na dejansko

podlago tožbe 2. odst. 52. čl. ZPP daje pravico vložiti tožbo pri

Pritožbi se ugodi in izpodbijani sklep tako spremeni, da se ugovor

krajevne pristojnosti tožene stranke zavrne.

Sodišče prve stopnje se je na ugovor tožene stranke z izpodbijanim

sklepom izreklo za krajevno nepristojno za odločanje v predmetni

zadevi in ob tem odločilo, da bo po pravnomočnosti sklepa zadeva

odstopljena v reševanje krajevno pristojnemu Okrožnemu sodišču v L.

Tožeča stranka se je zoper sklep pritožila. Opozarja, da tožnik v tem

postopku uveljavlja povrnitev škode, ki mu je nastala zaradi

nestrokovnega dela (nestrokovna namestitev vijakov) zavarovanca

tožene stranke, posledica katerega je huda telesna poškodba. To vse

izhaja iz tožbenih navedb. Ob upoštevanju določbe 2. odst. 52. čl.

Zakona o pravdnem postopku (ZPP) je zato za odločanje pristojno

sodišče, na območju katerega ima tožnik prebivališče. Ne drži tudi

stališče prvostopenjskega sodišča, da je škodljiva posledica nastala

v L. Nastala je na območju, kjer tožnik živi in še nastaja. Glede na

navedeno je tožniko upoštevaje določbe 1. oziroma 2. odst. 52. čl.

ZPP pravilno izbral kot stvarno in krajevno pristojno sodišče prve

stopnje v N. G. in je sklep zato nepravilen in stališče

prvostopenjskega sodišča za tožnika nesprejemljivo in nerazumljivo.

Predlaga pritožbenemu sodišču, da zato pritožbi ugodi, sklep

razveljavi ter zadevo vrne v ponovno odločanje sodišču prve stopnje.

ZPP v 46. čl. določa splošno krajevno pristojnost, in sicer je za

sojenje pristojno sodišče, če ni z zakonom določena izključna

krajevna pristojnost kakšnega drugega sodišča, ki je splošno krajevno

Tožeča stranka tožbo lahko vloži ne le pri sodišču splošne krajevne

pristojnosti, pač pa tudi pri sodišču, kjer je bilo storjeno škodno

dejanje oziroma na območju katerega je nastala škodljiva posledica

(1. odst. 52. čl. ZPP), če pa je nastala škoda zaradi smrti ali hude

telesne poškodbe, tudi pri sodišču, na katerega območju ima stalno

ali začasno prebivališče (2. odst. 52. čl. ZPP). Tožnik je izbirno

krajevno pristojnost v tožbi utemeljeval tudi na določbi 1. odst. 52.

čl. ZPP. Vendar škoda ni nastala na območju izbranega sodišča, pač

pa, kot pravilno opozarja v sklepu prvostopenjsko sodišče, kjer je

bilo storjeno očitano škodno dejanje, torej v L. Tudi pojma "je

nastopila škodljiva posledica" ni mogoče razlagati tako široko kot to

poskuša pritožnik, da bi ta nastajala oziroma nastopila v kraju

prebivališča, ob taki razlagi bi na primer tudi v primeru, ko gre za

lahko telesno poškodbo, bila podana pristojnost sodišča, na območju

katerega ima oškodovanec bivališče, taki razlagi nasprotuje določba

2. odst. 52. čl. ZPP., po kateri je le za primere, ko je škoda

nastala zaradi smrti ali hude telesne poškodbe, podana izbirna

Tožeča stranka je izbirno krajevno pristojnost utemeljevala tudi na

določbi 2. odst. 52. čl. ZPP. Zatrjevala je, da je zaradi

nestrokovnega zdravljenja prišlo do škode, saj so tožniku v posledici

neustreznega posega po poškodbi kolena ostale hude posledice, zaradi

česar ne more več opravljati nobenih del in se premika le s pomočjo

bergel ter je vezan na pomoč drugih. Gre torej za zatrjevano škodo

zaradi hude telesne poškodbe, ki je po navedbah tožnika povzročena z

zdravniško napako. Podana je zato situacija iz 2. odst. 52. čl. ZPP.

Gre za zakonsko določbo, katere namen je zaščita oškodovanca, da se

mu olajša sodno vtoževanje odškodnine. Pritožnik zato pravilno

poudarja, da mu glede na dejansko podlago tožbe 2. odst. 52. čl. ZPP

daje pravico vložiti tožbo pri izbranem sodišču, kjer ima bivališče.

Ugovor krajevne pristojnosti zato ni bil utemeljen in je sodišče

druge stopnje pritožbi ugodilo in izpodbijani sklep tako spremenilo,

da se ugovor krajevne pristojnosti tožene stranke zavrne (3. tč. 365.

čl. ZPP) ter je za obravnavanje tožbe pristojno Okrožno sodišče v

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.