VSL sodba I Cpg 246/2002
Sodna praksa višjih sodišč, 2004-04-21

Neutemeljene so pritožbene trditve, da iz Pogojev AKL-OBR-P sploh ni

razvidno, katere pogodbe sestavni del so, Polica št. 5/95 se sklicuje

na konkretno označene pogoje, ki jih je zavarovalnica pripravila

vnaprej za nedoločeno število istovrstnih pravnih razmerij in jih je

ob sklenitvi konkretne zavarovalne pogodbe poslala drugi pogodbeni

Pritožba se zavrne in se sodba sodišča prve stopnje v izpodbijanem

Pritožnica sama nosi svoje pritožbene stroške.

Sodišče prve stopnje je z uvodoma citirano sodbo ugodilo tožbenemu

zahtevku zoper prvotoženo stranko v celoti (1. točka izreka) in

zavrnilo tožbeni zahtevek zoper drugotoženo stranko zaradi

solidarnega plačila zavarovalnine v višini 1.557.745,99 SIT z

zakonskimi zamudnimi obrestmi od 24.10.1996 do plačila (2. točka

izreka). Tožečo stranko je obsodilo na plačilo pravdnih stroškov

drugotoženi stranki v višini 181.042,00 SIT z zamudnimi obrestmi od

Tožeča stranka se je zoper zavrnilni del sodbe (2. in 3. točko

izreka) pravočasno pritožila iz vseh pritožbenih razlogov iz prvega

odstavka 338. člena ZPP in predlagala, da pritožbeno sodišče pritožbi

ugodi in sodbo sodišča prve stopnje v izpodbijanem delu spremeni

tako, da tožbenemu zahtevku zoper drugotoženo stranko ugodi,

podrejeno pa, da sodbo v drugi točki izreka razveljavi in zadevo vrne

sodišču prve stopnje v nov postopek. Priglasila je pritožbene

Drugotožena stranka, ki ji je bila pritožba vročena 9.1.2002, nanjo

Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek zoper drugotoženo

stranko, ker je ugotovilo, da so izpolnjeni pogoji za izključitev

zavarovalnega kritja iz točke b 7. člena Pogojev za zavarovanje

posameznega kredita odobrenega malemu gospodarstvu AKL-OBR-P (B2), ki

določa, da zavarovalnica v nobenem primeru ne krije škode pri

kreditu, ki ga zavarovanec dokumentira z nepopolno dokumentacijo, z

dokumentacijo, ki nima izpolnjenih rubrik itd. Ugotovilo je, da

tožeča stranka za obrtnika, ki mu je odobrila kredit, zavarovalnici

ni predložila ustrezne dokumentacije o njegovi kreditni sposobnosti

kot je določena v Osnovah za določanje kreditne sposobnosti (B3).

Nadalje pa je sodišče prve stopnje še ugotovilo, da vsebinsko tudi iz

ostalih listin, ki jih je predložila tožeča stranka, taki podatki, ki

jih je bilo potrebno v skladu z 2. členom Pogojev AKL-OBR-P pridobiti

pred odobritvijo kredita in ki se nanašajo na kreditno sposobnost in

boniteto kreditojemalca, niso razvidni. Zato je kot neutemeljene

zavrnilo trditve tožeče stranke, da je kreditno sposobnost

kreditojemalca dokazala na drug način in da zato ne obstoji razlog

izključitve zavarovalnega kritja. Slednjih ugotovitev sodišča prve

stopnje tožeča stranka s pritožbo ne izpodbija. Uveljavlja pa

pritožbeni razlog zmotne uporabe materialnega prava, ker je sodišče

prve stopnje svojo odločitev oprlo na Osnove za določanje kreditne

sposobnosti (B3), s katerimi se je tožeča stranka seznanile šele med

postopkom na prvi stopnji. Očitana kršitev ni podana. Na osnove za

določanje kreditne sposobnosti se sklicujejo Pogoji AKL-OBR-P (2.

člen), Pogoji AKL-OBR-P pa so sestavni del Police št. 5/95-OBR za

zavarovanje posameznega kredita malemu gospodarstvu, ki sta jo

9.1.1995 sklenili tožeča in drugotožena stranka (A8). Navedeno izhaja

iz točke VI Police, ki določa: "Zavarovanje po tej polici je

sklenjeno po priloženih pogojih AKL-OBR-P, ki so priloženi polici in

so njen sestavni del. Neutemeljene so pritožbene trditve, da iz

Pogojev AKL-OBR-P sploh ni razvidno, katere pogodbe sestavni del so.

Polica št. 5/95 se sklicuje na konkretno označene splošne pogoje, ki

jih je zavarovalnica pripravila vnaprej za nedoločeno število

istovrstnih pravnih razmerij in jih je ob sklenitvi konkretne

zavarovalne pogodbe postavila drugi pogodbeni stranki za pogoj za

sklenitev pogodbe. V skladu z določilom tretjega odstavka 142. člena

ZOR splošni pogoji zavezujejo pogodbeno stranko, če so ji bili ob

sklenitvi znani ali bi ji morali biti znani. Ker se Polica sklicuje

na Pogoje, ti pa na osnove za določanje kreditne sposobnosti in

bonitete kreditojemalca, so splošni pogoji morali biti tožeči stranki

znani. Zato njen očitek, da bi sodišče prve stopnje moralo razlagati

nejasna določila v prid stranki, ki ni sodelovala pri sestavi

splošnih pogojev, ni utemeljen, niti ne gre za tako situacijo, kjer

Pritožnica tudi neutemeljeno očita sodišču prve stopnje, da ni

upoštevalo dejstva, da bi morala zavarovalnica odkloniti sklenitev

zavarovanja, če je menila, da predložene listine ob sklenitvi

zavarovalne pogodbe ne ustrezajo osnovam za določanje kreditne

sposobnosti. Ob sklenitvi zavarovalne pogodbe še ni bila sklenjena

kreditna pogodba s kreditojemalcem, kar povdarja tudi pritožnica.

Osnove za določitev kreditne sposobnosti pa se nanašajo na sklenitev

kreditne pogodbe, ki jo je tožeča stranka sklenila s kreditojemalcem

pozneje. Zato je sam s sabo v nasprotju zaključek pritožnice, da

zavarovalnica pogodbe sploh ne bi smela skleniti, če je štela, da

listine ne ustrezajo. Določilo o izključitvi zavarovalnega kritja pa

je jasno in ga je sodišče prve stopnje kot pogodbeno materialno pravo

zato pravilno uporabilo, ko je ugotovilo, da tožeča stranka ob

prijavi ni izkazala, da je izračunala kreditno sposobnost

kreditojemalca na podlagi dokumentov predvidenih v 2. členu Pogojev

Ker uveljavljani pritožbeni razlogi niso utemeljeni, sodišče druge

stopnje pa tudi ugotavlja, da prvostopenjsko sodišče ni zagrešilo

kršitev pravil postopka, na katere pazi po uradni dolžnosti (drugi

odstavek 350. člena ZPP), je pritožbo zavrnilo in sodbo sodišča prve

stopnje v izpodbijanem delu potrdilo (353. člen ZPP).

Izrek o pritožbenih stroških temelji na določilu prvega odstavka 165.

člena v zvezi s prvim odstavkom 154. člena ZPP.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.