VSL sklep II Cp 330/2001
Sodna praksa višjih sodišč, 2001-03-08

V primeru, da se tožeči stranki pridruži nov tožnik potem, ko je tožena stranka že odgovorila na tožbo, ni pogojev za izdajo zamudne sodbe, saj mora pravdo prevzeti v tistem stanju, v katerem je, ko stopi vanjo in v takem primeru ni pogojev za izdajo zamudne sodbe.

Pritožbi se ugodi, izpodbijana sodba se razveljavi in se zadeva vrne sodišču prve stopnje v novo odločanje. Izrek o stroških pritožbenega postopka se pridrži za končno odločbo o stvari.

Z izpodbijano sodbo je sodišče prve stopnje odločilo, da je tožena stranka dolžna tožeči stranki plačati 2,300.000,00 SIT in ji od 1.5.1995 plačevati mesečno rento 30.000,00 SIT z ustreznimi zamudnimi obrestmi. Zoper tako sodbo se pritožuje tožena stranka zaradi bistvene kršitve določb postopka in zmotne uporabe materialnega prava ter predlaga, da pritožbeno sodišče ugodi njeni pritožbi ter izpodbijano sodbo spremeni tako, da stroškovno zavrne tožbeni zahtevek. V pritožbi tožena stranka navaja, da tožeča stranka ni vložila posebne tožbe, temveč se je pridružila ostalim tožnikom, saj uveljavlja terjatev proti toženi stranki iz iste dejanske in pravne podlage. Pripravljalna vloga je bila toženi stranki vročena brez opozorila, da bo izdana zamudna sodba, če ne bo odgovorila nanjo, sodba pa je bila tudi izdana pred potekom 30 dnevnega roka. Tudi za tožničino terjatev se morajo upoštevati okoliščine, ki jih je tožena stranka podala v odgovoru na tožbo. Tožeča stranka ni predložila nobenega dokaza, ki bi bil lahko podlaga za izdajo zamudne sodbe, vsi drugi dokazi pa so pripeljali do zavrnitve zahtevka zoper ostale tožnike. Pritožba je utemeljena. Več oseb med drugim lahko toži z isto tožbo, če se opirajo njihove pravice na isto dejansko in pravno podlago (prvi odstavek tč. 1 čl. 191 ZPP; materialno sosporništvo). Do konca glavne obravnave se lahko v takem primeru pridruži nov tožnik, vendar mora prevzeti pravdo v tistem stanju, v katerem je, ko vstopi vanjo (drugi in tretji odstavek čl. 191 ZPP). V konkretnem primeru se je mld. tožnica pridružila tožbi, ko je tožena stranka že odgovorila na tožbo, ter se glede na citirane določbe čl. 191 ZPP smatra, da je tožena stranka že odgovorila na tožbo tudi glede mld. tožnice ter zaradi tega ni bilo pogojev za izdajo zamudne sodbe. Poleg tega zamudne sodbe ni bilo možno izdati tudi zaradi tega, ker jo je sodišče prve stopnje izdalo pred potekom 30-dnevnega roka, niti ni bila tožena stranka opozorjena na pravne posledice izdaje take sodbe (drugi odst. čl. 277 ZPP), kot utemeljeno opozarja v pritožbi. Ker je sodišče prve stopnje po povedanem izdalo zamudno sodbo v nasprotju z določbami zakona, je zagrešilo absolutno bistveno kršitev določb postopka iz drugega odst. čl. 354. tč. 7 ZPP in je bilo utemeljeni pritožbi tožene stranke ugoditi, izpodbijano sodbo razveljaviti in zadevo vrniti v nadaljnje odločanje (prvi odst. čl. 354 ZPP). V nadaljnjem odločanju bo moralo sodišče prve stopnje vsebinsko odločiti o zadevi. Izrek o stroških temelji na določbi čl. 166/3 ZPP.

ZPP člen 191,  191/1-1,  191/3,  277,  318,  339,  339/2,  191,  191/1-1,  191/3,  277,  318,  339,  339/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.