VSL sklep I Cp 821/2001
Sodna praksa višjih sodišč, 2001-06-13

Če je tožba vložena zoper umrle osebe, niso podani pogoji za postavitev začasnega zastopnika.

Pritožbi se ugodi in se sklep sodišča prve stopnje glede zavrženja tožbe zoper prvega toženca (prvi odstavek izreka) razveljavi in se zadeva v tem obsegu vrne sodišču prve stopnje v nov postopek. Odločitev o stroških pritožbenega postopka tožeče stranke se pridrži za končno odločbo.

Sodišče prve stopnje je zoper prvega toženca prekinilo postopek, ker je umrl 30.5.1994 in v tem postopku ni imel pooblaščenca (prvi odstavek izreka). Z izpodbijanim sklepom (drugi odstavek izreka) je sodišče prve stopnje zavrglo tožbo zoper prvega toženca. Proti sklepu je tožeča stranka vložila pritožbo iz razloga bistvene kršitve določb pravdnega postopka. Navaja, da je bilo med postopkom na prvi stopnji sicer ugotovljeno, kdaj so toženci umrli, vendar pa tožeči stranki ni znano, ali so bili izvedeni zapuščinski postopki. Tožeča stranka je predlagala postavitev začasnega zastopnika in je mnenja, da bi sodišče moralo postaviti začasnega zastopnika in s postopkom nadaljevati. Predlaga razveljavitev sklepa. Pritožba je utemeljena. Uvodoma je treba pojasniti, da so po podatkih sodišča prve stopnje druga, tretja, četrta, peta in šesta tožena stranka umrle (list.št.18a) pred 13.7.1993, torej pred vložitvijo tožbe na ugotovitev veljavnosti pogodbe. V skladu z 80.členom Zakona o pravdnem postopku - ZPP je sodišče prve stopnje ugotovilo, da je bila tožba vložena zoper umrle osebe, ki ne morejo nastopati kot prav(d)na stranka v postopku, zato je zoper navedene osebe pravilno zavrglo tožbo. Določbe ZPP ne nudijo pravdnemu sodišču opore in bi zato ravnalo izven meja pravdnega postopka, če bi navedenim tožencem, ki jih spričo opisane situacije ni moč šteti za pravdne stranke, postavilo začasnega zastopnika. Med postopkom je tožeča stranka sodišču prve stopnje predlagala postavitev začasnega zastopnika tožencem, katerih bivališče je neznano. Gre za procesno situacijo, ki jo predpisuje 4. točka 82.člena ZPP. Kot je nadalje razvidno iz podatkov iz spisa pa je bila zahteva tožeče stranke neutemeljena, saj so bila sodišču bivališča toženih strank znana. Vendar pa je sodišče druge stopnje v skladu z določbo drugega odstavka 350.člena ZPP pri preizkusu izpodbijanega sklepa v mejah pritožbenih razlogov in po uradni dolžnosti upoštevnih pritožbenih razlogov ugotovilo, da je podana bistvena kršitev določb pravdnega postopka po 14. točki 339.člena ZPP, ker izrek sklepa nasprotuje samemu sebi. Sodišče prve stopnje je zoper prvega toženca v skladu z določbo 1.točke prvega odstavka 205.člena ZPP prekinilo postopek, potem ko je ugotovilo, da je prvi toženec, ki mu je bila pravilno vročena tožba, umrl med postopkom dne 30.5.1994. Ker je sodišče prve stopnje s sklepom odredilo prekinitev postopka glede prvega toženca, je očitno štelo, da je bila prva tožena stranka do svoje smrti pravdno sposobna stranka, zaradi česar je procesnopravno ravnalo zmotno, ko je zavrglo tožbo tudi zoper prvega toženca, s čimer je storilo zgoraj ugotovljeno kršitev določb pravdnega postopka. Ob tem je opozoriti na določbo 208.člena ZPP, ki zlasti v prvem odstavku določa, da sodišče prve stopnje nadaljuje postopek tudi na predlog dediča ali skrbnika zapuščine oziroma v primeru ko jih sodnik povabi, naj to storijo. To pa pomeni, da takšna procesna situacija - prekinitev postopka - narekuje nadaljevanje postopka pod pogoji, ki jih predpisuje omenjena določba, zaradi česar je sodišče druge stopnje na podlagi določbe 3.točke 365.člena ZPP ugodilo pritožbi in sklep sodišča prve stopnje razveljavilo v delu, ki se nanaša na zavrženje tožbe zoper prvega toženca. Izrek o stroških v zvezi s pravnim sredstvom tožeče stranke temelji na določbi 165.člena ZPP.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.