VSL sklep I Cp 983/2003
Sodna praksa višjih sodišč, 2003-09-24

razlastitev - kmetijsko zemljišče - nezazidano stavbno zemljišče - odškodnina - prostorski plan

Za določitev odškodnine ob razlastitvi je glede na določbi 1. odstavka 25.člena ZSZ in 1. odstavka 2. člena ZSZ odločilno za kakšen namen je sporno zemljišče opredeljeno s prostorskim planom.

Pritožbam se ugodi, sklepa sodišča prve stopnje se razveljavita in se zadeva vrne sodišču prve stopnje v novo odločanje.

S sklepom opr. št. N 329/99-43, z dne 29.11.2002 je sodišče prve stopnje predvsem 1. nasprotnemu udeležencu odvzelo lastninsko pravico za parc. št. 1063/1 njiva v izmeri 184 m2 vpisani pri vl. št. 538 k.o. S... v korist predlagateljice; 2. predlagateljici naložilo, da mora nasprotnemu udeležencu kot nadomestilo v obliki denarne odškodnine v roku 30 dni plačati 652.345,35 SIT z zakonskimi zamudnimi obrestmi od izdaje sklepa do plačila; 3. pod pogojem, da predlagateljica plača razlaščencu najmanj 75% vrednosti nepremičnine iz 2. točke izreka ugodilo predlogu za izročitev nepremičnin v posest pred pravnomočnostjo sklepa in nasprotnemu udeležencu naložilo, da v 30 dneh od plačila akontacije odškodnine nepremičnino izroči v posest predlagateljici. S sklepom opr. št. N 329/99-50, z dne 4.4.2003 pa je sodišče odločilo, da stroške tega postopka v višini 145.820,11 SIT nosi predlagateljica in so že plačani. Zoper sklep opr. št. N 329/99-43, z dne 29.11.2002 se pravočasno pritožujeta predlagateljica in nasprotni udeleženec. Slednji se pritožuje zaradi zmotne ugotovitve dejanskega stanja in zmotne uporabe materialnega prava. Meni, da je treba sporno zemljišče obravnavati kot nezazidano stavbno zemljišče, ne kot kmetijsko zemljišče, saj je pridobilo status nezazidanega stavbnega zemljišča pred izdajo sklepa o začetku razlastitvenega postopka na podlagi Odloka o lokacijskem načrtu za Štajersko cesto med severno mestno obvoznico in Linhartovo cesto - BT 3/1 (Ur. l. RS, št. 72/98), sprejetega 17.9.1998. Poleg tega nasprotuje tudi odločitvi sodišča o predhodni izročitvi nepremičnine v posest predlagateljici. Meni, da ta po 4. odstavku 37. člena Zakona o stavbnih zemljiščih (v nadaljevanju ZSZ; Ur. l. RS, št. 44/97) ni dovoljena, saj gre za primer iz 25. člena ZSZ. Poleg tega predlagateljica lahko začne z gradnjo ceste šele na podlagi gradbenega dovoljenja, ki ga ni pridobila, zato predčasna izročitev v posest ni utemeljena. Pritožnik zaradi navednega predlaga razveljavitev sklepa in vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v novo odločanje. Predlagateljica se pritožuje zaradi zmotne uporabe materialnega prava in meni, da je sodišče prve stopnje v nasprotju z določbo 26. člena ZSZ revaloriziralo cenitev sodnega izvedenca in cenilca, saj se odškodnina določi po vrednosti, ki jo ima nepremičnina v času izdaje sklepa iz 33. člena ZSZ. Poleg tega meni, da ji sodišče ne bi smelo naložiti obveznosti plačati zakonske zamudne obresti že od izdaje izpodbijanega sklepa, saj v zamudo ne more priti do izteka 30 dnevnega paricijskega roka. Pri tem se sklicuje na določbi 313. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP; Ur. l. RS, št. 26/99 in 96/02) in 1. odstavka 299. člena Obligacijskega zakonika (v nadaljevanju OZ; Ur. l. RS, št. 83/01). Zato predlaga ustrezno spremembo sklepa. V pritožbi zoper sklep opr. št. N 329/99-50, z dne 4.4.2003, ki ga izpodbija zaradi zmotne uporabe materialnega prava in predlaga njegovo razveljavitev, pa nasprotni udeleženec navaja, da so stroški, ki nastanejo nasprotnemu udeležencu v postopku zaradi razlastitve povezani z razlastitivjo in mu jih mora povrniti predlagatelj. Ker je sodišče izpodbijani sklep izdalo pred pravnomočnostjo sklepa o razlastitvi, je preuranjen, saj razlastitveni postopek še ni končan in stroški še niso znani. Pritožbe so utemeljene. Glede sklepa opr. št. N 329/99-43, z dne 29.11.2002: V skladu z določbo 2. odstavka 177. člena Zakona o urejanju prostora (Ur. l. RS, št. 110/02) je sodišče druge stopnje ob odločanju uporabilo določbe ZSZ. K 2. točki sklepa sodišča prve stopnje: V skladu z določbo 2. odstavka 26. člena ZSZ se višina odškodnine za odvzeto nepremičnino določi po vrednosti, ki jo ima nepremičnina v času izdaje sklepa o začetku razlastitvenega postopka. Vrednost zemljišča je med drugim odvisna od namembnosti zemljišča. Sodišče prve stopnje je štelo, da je za odločitev o namembnosti zemljišča ključno vprašanje, kakšno vrednost bi s prodajo zemljišča pridobil nasprotni udeleženec na trgu oz. kakšna je bila predhodna vrsta rabe, torej vrsta rabe pred opredelitvijo spornega zemljišča za namen, zaradi katerega se nepremičnina razlašča. Opisano stališče sodišča prve stopnje pa je materialnopravno zmotno. V skladu z določbo 1. odstavka 2. člena ZSZ je nezazidano stavbno zemljišče zemljiška parcela na območju, ki je s prostorskim planom namenjeno za graditev objektov. Pri odločanju o višini odškodnine je torej pomembena opredelitev zemljišča v prostorskem planu in ne dejanska raba zemljišča, kot je zmotno štelo sodišče prve stopnje, ali pa opredelitev zemljišča v lokacijskem načrtu, kot zmotno meni nasprotni udeleženec v pritožbi. Sodišče prve stopnje se sklicuje tudi na odločbi Vrhovnega sodišča RS opr. št. II Ips 239/98 in II Ips 589/99, vendar citirana sklepa rešujeta drugačen položaj, in sicer, ko je bilo zemljišče pred izdajo akta, ki je bil podlaga za uvedbo razlastitvenega postopka, kmetijsko, ker ni bilo pred tem s prostorskim planom predvideno za gradnjo. Če pa je sporno zemljišče s prostorskim planom predvideno za gradnjo in je torej nezazidano stavbno zemljišče, zanj ni mogoče določiti odškodnine kot da bi šlo za kmetijsko zemljišče (primerjaj tudi odločbi Vrhovnega sodišča RS, opr. št. II Ips 338/2001 in II Ips 336/2001). Kakšen je (bil) v času izdaje sklepa o začetku razlastitvenega postopka status spornega zemljišča v prostorskem planu, sodišče prve stopnje zaradi zmotnega materialnopravnega izhodišča v izpodbijanem sklepu ni ugotovilo. Zato je sodišče druge stopnje v skladu z določbo 3. točke 365. člena ZPP v zvezi s 37. členom Zakona o nepravdnem postopku (v nadaljevanju ZNP; Ur. l. SRS, št. 30/86) pritožbi nasprotnega udeleženca glede 2. točke izreka izpodbijanega sklepa ugodilo in v tem delu sklep sodišča prve stopnje razveljavilo. V ponovljenem postopku bo moralo sodišče prve stopnje proučiti in upoštevati Dolgoročni plan občin in mesta Ljubljane za obdobje 1986 - 2000 ( Ur. l. SRS, št. 11/86 s spremembami in dopolnitvami) in ugotoviti stanje oz. namen parcele, kot ga določa prostorski plan, nato pa ob pravilni uporabi določb ZSZ ponovno odločiti o odškodnini. Ker je pritožbeno sodišče pritožbi nasprotnega udeleženca ugodilo, je ugodilo tudi pritožbi predlagateljice (glede obresti in vprašanja valorizacije odškodnine) in 2. točko izreka razveljavilo v celoti; vendar pa pojasnjuje, da nima pomislekov o stališču sodišča prve stopnje, da razlaščenec ne sme biti prikrajšan pri ceni zaradi vpliva tržnih in valutnih gibanj, še posebej pa ne zaradi poteka časa od izdaje sklepa o začetku razlastitvenega postopka do dokončne odločitve in do izplačila odškodnine. K 1. točki izreka sklepa sodišča prve stopnje: Ker je pritožbeno sodišče v celoti razveljavilo odločitev sodišča prve stopnje o višini odškodnine, je moralo razveljaviti tudi odločitev o odvzemu lastninske pravice, ki je z odločitvijo o odškodnini neločljivo povezana. K 3. točki izreka sklepa sodišča prve stopnje: Tudi v tem delu je sodišče druge stopnje izpodbijani sklep razveljavilo zaradi razveljavitve 2. točke izreka, saj je bila predhodna izročitev v posest pogojena s plačilom dela odškodnine iz razveljavljene 2. točke izreka in brez določitve akontacije odškodnine, ki jo mora predlagateljica plačati, ne more ostati v veljavi. Vendar sodišče druge stopnje pojasnjuje, da tudi v tem delu v celoti sprejema razloge sodišča prve stopnje. Ker v obravnavani zadevi ne gre za primer iz 1. odstavka 25. člena ZSZ, saj gre za razlastitev s plačilom odškodnine in ne za zagotovitev primerne nadomestne nepremičnine, ne gre za situacijo po 4. odstavku 37. člena ZSZ, ko predhodna izročitev v posest ni dovoljena. Glede sklepa opr. št. N 329/99-50, z dne 4.4.2003: Razveljavitev odločitve o stroških postopka je posledica razveljavitve odločitve o glavni stvari.

ZSZ člen 2, 2/1, 26, 26/1. ZUreP-1 člen 177, 177/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.