VSL sklep III Cp 999/2002
Sodna praksa višjih sodišč, 2002-04-24

Kadar kmetijska zemljišča in gospodarska poslopja kmeta ne zadoščajo za njegovo preživetje in preživetje oseb, ki jih je dolžan preživljati, te nepremičnine niso izvzete iz izvršbe.

Ugovor se zavrne in se potrdi sklep o izvršbi.

Dolžnik je dolžan upnici plačati stroške odgovora na ugovor, in sicer 20.000,00 SIT z zakonskimi zamudnimi obrestmi od dne 24.4.2002 dalje do plačila, v 8. dneh.

Sodišče prve stopnje je na predlog upnice izdalo sklep o izvršbi na podlagi izvršljivega seznama zaostalih obveznosti dolžnika, s katerim je dovolilo izvršbo s prodajo dolžnikovih nepremičnin.

V pravočasnem ugovoru dolžnik navaja, da nepremičnine, na katere je upnica predlagala izvršbo, spadajo v sklop zaščitene kmetije in so nujno potrebne za njegovo preživetje in preživetje njegove družine, zato so navedena kmetijska zemljišča in gospodarska poslopja po določbi 177. čl. ZIZ izvzeta iz izvršbe. Predlaga, da sodišče sklep razveljavi, upnici pa naloži povračilo dolžnikovih stroškov za ugovor.

Upnica je na ugovor odgovorila. Kot bistveno navaja, da kmetija ni dolžnikov edini vir preživljanja, saj je zaposlen, prav tako tudi njegovi družinski člani. Nepremičnine, na katere je predlagana izvršba, pa ne spadajo v zaščiteno kmetijo. Predlaga zavrnitev ugovora in priglaša stroške odgovora na ugovor.

Sodišče prve stopnje je v razjasnitev okoliščin, pomembnih glede na določbo 177. čl. ZIZ; opravilo narok, ugotovilo, da nepremičnine spadajo v sklop zaščitene kmetije ter zaslišalo dolžnika. Ta je izpovedal, da z ženo in dvema mladoletnima otrokoma živi na kmetiji, da ima status kmeta, je pa zaposlen, prav tako tudi žena, saj s pridelovanjem zelenjave ni imel dovolj sredstev za preživetje (cca. 30.000,00 SIT mesečno).

Sodišče prve stopnje je pribavilo še potrdilo o statusu kmeta za dolžnika ter podatke o plači dolžnika in njegove žene.

Ker je štelo, da je ugovor neutemeljen, ga je po določbi 3. odst. 58. čl. Zakona o izvršbi in zavarovanju (nadalje ZIZ) poslalo višjemu sodišču, da o ugovoru odloči kot o pritožbi.

Dolžnik v ugovoru sicer navaja, da so nepremičnine, s prodajo katerih je sodišče dovolilo izvršbo, po določbi 177. čl. ZIZ tista kmetijska zemljišča in gospodarska poslopja kmeta, ki jih le-ta potrebuje za preživljanje in zato ne morejo biti predmet izvršbe; uveljavlja torej ugovorni razlog po 7. točki 55. čl. ZIZ. Glede na izvedene dokaze pa je potrebno ugotoviti, da ugovorni razlog ni podan. Dolžnik sam izpove, da obdelovanje kmetije ni zadostovalo, da bi se dolžnik in njegova družina preživela, ter da se je zato zaposlil. Ugotovljeno je bilo tudi, da je zaposlena tudi dolžnikova žena. Tako torej ni izpolnjen osnovni pogoj, kakor ga zahteva 177. čl. ZIZ, da je torej nujno potreben vir sredstev za preživljanje dohodek iz kmetijskih zemljišč in gospodarskih poslopij, ki so predmet izvršbe. Dohodki iz konkretnih nepremičnin so bili celo po oceni dolžnika samega in glede na dejanske potrebe družine premajhni. Ker torej nepremičnine niso take narave, da bi bil izpolnjen dejanski stan 177. čl. ZIZ, je izvršba s prodajo teh nepremičnin dopustna, izdani sklep pa pravilen.

Ker je pritožbeno sodišče ugotovilo, da ugovor ni utemeljen, prav tako pa tudi ni našlo razlogov, na katere mora paziti po uradni dolžnosti, je ugovor zavrnilo in potrdilo izdani sklep o izvršbi (3. odst. 58. čl. ZIZ v zvezi s 15. čl. ZIZ in 2. točko 365. čl. Zakona o pravdnem postopku).

Glede na določbo 1. odst. 58. čl. ZIZ je dolžnik dolžan upnici povrniti njene stroške odgovora na ugovor, ki jih je pritožbeno sodišče odmerilo na 20.000,00 SIT (50 točk za posvet s stranko, 150 točk za sestavo odgovora, ob upoštevanju vrednosti odvetniške točke na dan odmere 100 SIT), kar je dolžnik dolžan plačati v roku 8 dni, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi od dne 24.4.2002 dalje do plačila.

ZIZ člen 55,  55/1,  55/1-7,  177,  177/1,  55,  55/1,  55/1-7,  177,  177/1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.