VSL sklep II Cpg 134/2002
Sodna praksa višjih sodišč, 2002-03-28

PRAVO VREDNOSTNIH PAPIRJEV - IZVRŠILNO PRAVO

Ker predložena fotokopija ne vsebuje vseh podatkov, ki jih za prepis menice zahteva Zakon o menici, ne more imeti meničnopravne veljavnosti, zato tudi ni verodostojna listina v smislu 2. odst. 23. čl. ZIZ.

Ugovoru se deloma ugodi, izpodbijani sklep se razveljavi glede zneska 6,279.697,00 SIT z zakonitimi zamudnimi obrestmi od dne 16.5.2001 dalje do plačila ter glede izvršilnih stroškov v znesku 146.275,00 SIT z zakonitimi zamudnimi obrestmi od dne 3.9.2001 dalje do plačila in se zadeva v tem obsegu vrne sodišču prve stopnje v nov postopek.

V ostalem se ugovor zavrne in se sklep o izvršbi potrdi glede zneska 806.848,22 SIT z zakonitmi zamudnimi obrestmi od zneska 123.408,98 SIT od dne 13.5.2001 dalje do plačila, od zneska 418.326,52 SIT od dne 20.5.2001 dalje do plačila, od zneska 143.499,99 SIT od dne 14.6.2001 dalje do plačila, od zneska 121.612,73 SIT od dne 12.7.2001 dalje do plačila, in glede izvršilnih stroškov v znesku 19.946,90 SIT z zakonitmi zamudnimi obrestmi od dne 3.9.2001 dalje do plačila.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom dovolilo izvršbo na podlagi verodostojnih listin zaradi izterjave terjatve 7,086.545,22 SIT s pripadki. Dolžnik je zoper sklep pravočasno ugovarjal in navedel, da ugovarja v celoti in predlaga ponovno obravnavanje. Zaradi kratkega roka bo vse plačane račune in ostalo dokumentacijo predložil prek zastopnika. Sodišče prve stopnje je ugovor štelo za neobrazložen v smislu 2. odst. 53. čl. Zakona o izvršbi in zavarovanju (ZIZ) in ga po 5. odst. 62. čl. ZIZ poslalo sodišču druge stopnje, da o njem odloči kot o pritožbi. Ugovor je deloma utemeljen. O UTEMELJENEM DELU UGOVORA: Sodišče druge stopnje je v okviru preizkusa izpodbijanega sklepa po uradni dolžnosti (2. odst. 350. čl. Zakona o pravdnem postopku - ZPP v zvezi s 15. čl. ZIZ) ugotovilo, da je sodišče prve stopnje zmotno uporabilo materialno pravo, ker je izvršbo deloma dovolilo na podlagi verodostojne listine - menice, ki nima meničnopravne veljavnosti po določilih Zakona o menici (ZM). Znesek 6,279.697,00 SIT s pripadki upnik izterjuje na podlagi "menice z dne 16.3.2001, ki je dospela v plačilo dne 15.5.2001" (prva stran predloga za izvršbo), vendar predlogu ni priložil sporne menice, temveč njeno fotokopijo (priloga A2). Imetnik menice lahko napravi prepise menice (1. odst. 66. čl. ZM), vendar mora prepis menice ustrezati pogoju iz 1. odst. 67. čl. ZM, sicer nima meničnopravne veljavnosti. Ker predložena fotokopija ne vsebuje vseh podatkov, ki jih za prepis menice zahteva Zakon o menici, ne more imeti meničnopravne veljavnosti, zato tudi ni verodostojna listina v smislu 2. odst. 23. čl. ZIZ. Ker torej predlog za izvršbo glede zneska 6,279.697,00 SIT s pripadki ni ustrezno dokumentiran (2. odst. 41. čl. ZIZ), ni bilo materialno pravne podlage za izdajo izpodbijanega sklepa o izvršbi glede tega zneska. Ugovor zoper glavno stvar zajema tudi ugovor glede postranskih terjatev, zato je ugovor utemeljen tudi glede obresti od zneska 6,279.697,00 SIT in izvršilnih stroškov, ki odpadejo na ta del terjatve (okoli 88 %, kar predstavlja 146.275,00 SIT stroškov). Zato je sodišče druge stopnje v tem delu ugovoru ugodilo, izpodbijani sklep razveljavilo in zadevo v tem obsegu vrnilo sodišču prve stopnje v novo odločanje (3. točka 365. čl. ZPP v zvezi s 15. čl. ZIZ). V ponovljenem postopku naj sodišče prve stopnje z delom predloga za izvršbo, ki se nanaša na fotokopijo menice, postopa kot z nepopolno vlogo. O NEUTEMELJENEM DELU UGOVORA: Drugi odstavek 53. čl. ZIZ nalaga dolžniku, da svoj ugovor zoper sklep o izvršbi obrazloži, to je, da navede pravno pomembna dejstva, s katerimi ga utemeljuje, in predloži tudi dokaze za tako zatrjevana dejstva, sicer se njegov ugovor šteje za neutemeljen. Dolžnik navesti in dokazovati tista dejstva, ki preprečujejo izvršbo v smislu 55. čl. ZIZ oziroma ki bi - če bi se izkazala za resnična - pripeljala do zavrnitve tožbenega zahtevka v pravdi. Dolžnik v ugovoru glede dela upnikove terjatve po štirih računih v skupnem znesku 806.848,22 SIT s pripadki ni navedel nobenih pravno pomembnih dejstev, s katerimi bi lahko dosegel zavrnitev tožbenega zahtevka v pravdi. "Plačanih računov in ostale dokumentacije", na katere se sklicuje v ugovoru, ni predložil. Zato sodišče druge stopnje ugotavlja, da ugovor glede tega dela terjatve ni utemeljen v smislu 2. odst. 53. čl. ZIZ. Ker ni utemeljen ugovor glede glavnice v višini 806.848,22 SIT, je prav tako neutemeljen tudi ugovor glede zamudnih obresti od tega dela glavnice in glede ustreznega dela izvršilnih stroškov (12 % ali 19.946,90 SIT). Zato je sodišče druge stopnje glede neutemeljeno prerekanega dela zahtevka na podlagi 2. točke 365. čl. ZPP v zvezi s 15. čl. ZIZ ugovor zavrnilo ter v tem delu potrdilo sklep sodišča prve stopnje o izvršbi.

ZM člen 66,  67,  67/1,  66,  67,  67/1.  ZIZ člen 23,  23/2,  41,  41/2,  23,  23/2,  41,  41/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.