VSL sklep I Cpg 1395/2001
Sodna praksa višjih sodišč, 2002-03-13

izpodbijanje pravnih dejanj - verižna kompenzacija - zastavna pravica - pobot

Razlogom prvostopenjskega sodišča, da pravnih dejanj dolžnika, zaradi katerih je ugasnila pravna podlaga ločitvene pravice, ni mogoče izpodbjati, je načelno pritrditi. Vendar pa ima po določilu 1. odstavka 679. člena ZOR prevoznik v zavarovanje plačila prevoza in stroškov prevoza zastavno pravico na stvareh, ki so mu dane na prevoz, le dotlej, dokler ima stvari v posesti, ali dokler ima v rokah listino, ki mu omogoča, da z njimi razpolaga. Prevoznik torej lahko zahteva sočasno izpolnitev. Od njega je torej odvisno, ali se bo navedene zastavne pravice poslužil, ali ne. Če je prevoznik blago izročil, predno je prejel plačilo za prevoz, blaga ni imel več v posesti. Z izročitvijo blaga je izgubil posest nad njim, s tem pa tudi zastavno pravico na njem.

Pritožbi se ugodi, izpodbijana sodba se razveljavi in se zadeva vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Odločitev o pritožbenih stroških se pridrži za končno odločbo.

Z uvodoma citirano sodbo je sodišče prve stopnje zavrnilo tožbeni zahtevek na ugotovitev, da pravna dejanja tožeče stranke, storjena v korist tožene stranke - sklenitev verižnih kompenzacij dne 29.9.1999, 20.10.1999, 27.9.1999 in 15.11.1999, nimajo pravnega učinka nasproti stečajni masi tožeče stranke in da je tožena stranka zato dolžna v stečajno maso tožeče stranke plačati 585.834,50 SIT z zakonitimi zamudnimi obrestmi od 1.12.2000 dalje. Tožeči stranki je naložilo še povračilo pravdnih stroškov tožene stranke.

Zoper navedeno sodbo se je pravočasno pritožila tožeča stranka in uveljavljala pritožbena razloga zmotne uporabe materialnega prava in bistvene kršitve določb postopka. Predlagala je spremembo sodbe z ugoditvijo tožbenemu zahtevku, podrejeno pa razveljavitev sodbe in vrnitev zadeve prvostopenjskemu sodišču v novo odločanje.

Pritožba je bila vročena toženi stranki, ki nanjo ni odgovorila.

Razlogom prvostopenjskega sodišča, da pravnih dejanj dolžnika, zaradi katerih je ugasnila pravna podlaga ločitvene pravice, ni mogoče izpodbjati, je načelno pritrditi. Vendar pa ima po določilu 1. odstavka 679. člena ZOR prevoznik v zavarovanje plačila prevoza in stroškov prevoza zastavno pravico na stvareh, ki so mu dane na prevoz, le dotlej, dokler ima stvari v posesti, ali dokler ima v rokah listino, ki mu omogoča, da z njimi razpolaga. Prevoznik torej lahko zahteva sočasno izpolnitev. Od njega je torej odvisno, ali se bo navedene zastavne pravice poslužil, ali ne. Če je prevoznik blago izročil, predno je prejel plačilo za prevoz, blaga ni imel več v posesti. Z izročitvijo blaga je izgubil posest nad njim, s tem pa tudi zastavno pravico na njem. Ugotovitev prvostopenjskega sodišča, da je tožena stranka prejemniku izročila stvari, dane na prevoz, ker je prejela (delno) poplačilo v višini tožbenega zahtevka, pa v zbranem spisovnem gradivu nima podlage. Tožena stranka v pripravljalni vlogi z dne 20.6.2001 (list. št. 16) celo sama navaja, da plačila prevoza ob dostavi blaga ni zahtevala, račune pa je izstavila s 45-dnevnim zamikom plačila. Iz povedanega torej izhaja, da izpolnitev pogodbenih obveznosti pravdnih strank ni bila sočasna, če pa tožena stranka ob plačilu prevoza blaga ni imela več v posesti, je z izročitvijo blaga izgubila zastavno pravico na blagu, še preden je plačilo za opravljen prevoz prejela. Ugotovitve prvostopenjskega sodišča o sočasni izpolnitvi (prevozu in izročitvi blaga na eni strani in plačilu prevoza na drugi), nima podlage v spisovnem gradivu in je v direktnem nasprotju s trditvami same tožene stranke. Podana je zato bistvena postopkovna kršitev iz 14. točke 2. odstavka 339. člena ZPP, s tem pa tudi razveljavitveni razlog po 1. odstavku 354. člena ZPP.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.