VSL sklep I Cp 342/2004
Sodna praksa višjih sodišč, 2004-03-25

vročanje - pooblaščeni vročevalci - vročitev v skladu z odredbo in pravilnikom - nagrada za vročitev

Pooblaščeni vročevalec je mandatar in kot takšen mora posel opraviti skrbno. Ker je vročevalec strokovnjak, mora ravnati s skrbnostjo dobrega strokovnjaka. Vendar pa odgovarja le za to, da bo delal, da bo skušal posel v redu opraviti. Če ga ne opravi zaradi okoliščin, za katere ne odgovarja, tudi za izvršitev posla ni odgovoren. Določbo 15. člena Pravilnika o pogojih, ki jih morajo izpolnjevati osebe za opravljanje vročanja in o pravilih za njihovo delovanjeje torej treba razumeti tako, da pooblaščenemu vročevalcu stroški in nagrada pripadajo, če mu v zvezi z njegovim delom ni mogoče očitati nobene nepravilnosti, če je vročitev opravil v skladu z navodili in pravili o načinu vročanja.

Pritožbi se ugodi in se sklep sodišča prve stopnje tako spremeni, da se pooblaščeni vročevalki ... priznajo stroški in nagrada v znesku 19.860,00 SIT.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje zavrnilo predlog pooblaščene vročevalke za povrnitev stroškov in nagrade. Zoper tak sklep se brez izrecne navedbe pritožbenih razlogov pravočasno pritožuje vročevalka, ki predlaga razveljavitev sklepa sodišča prve stopnje in priznanje opravljene vročitve, nagrade in stroškov, nastalih z vročitvijo. Pritožnica pojasnjuje, kako je iskala naslovnika, kaj je storila, da bi odkrila toženčevo dejansko bivališče in zakaj se je po posvetu s tožnico odločila za nadomestno vročitev. Poudarja, da tožnica v pravilnost vročitve ne dvomi in je pripravljena plačati storitev. Ker pa je založila predujem, želi da se storitev plača iz predujma. Pritožnica še pojasnjuje, kakšni stroški so ji nastali z iskanjem naslovnika. Poudarja pa tudi, da je imal toženec v času iskanja stalno prebivališče prijavljeno na naslovu ... Ljubljana. Sklicevanje sodišča prve stopnje na dejstvo, da se je toženec preselil, ni utemeljeno. Pritožba je utemeljena. V skladu z določbo 14. člena Pravilnika o pogojih, ki jih morajo izpolnjevati osebe za opravljanje vročanja in o pravilih za njihovo delovanje (Ur. l. RS, št. 32/2000 s spremembami in dopolnitvami; v nadaljevanju Pravilnik) je pooblaščeni vročevalec za vročitev upravičen do nagrade in do povrnitve potnih stroškov. V skladu z določbo 15. člena Pravilnika, na katero se je v obravnavani zadevi pri svoji odločitvi oprlo sodišče prve stopnje, pa pooblaščenemu vročevalcu ne pripadajo nagrada in stroški, če vročitev ni opravljena v skladu z odredbo sodišča (rok in način) ali s Pravilnikom. V tej zadevi je sodišče s sklepom opr. št. II P 2627/2003-12, z dne 18.11.2003 pritožnici - pooblaščeni vročevalki naložilo, naj tožencu osebno vroči tožbo s prilogami. Pritožnica je toženca iskala na obeh v uvodu sklepa navedenih naslovih in ugotovila, da se toženec na naslovu, na katerem je tudi stalno prijavljen - X, redko pojavlja (primerjaj poročilo na list. št. 17). Ob takšnem stanju stvari je pritožnica pisanje vročila v skladu z določbo četrtega in petega odstavka 142. člena Zakona o pravdnem postopku (Ur. l. RS, št. 12/03 - uradno prečiščeno besedilo; v nadaljevanju ZPP), torej z nadomestno vročitvijo. Ne glede na to pa je treba tudi poudariti, da sodišče prve stopnje zmotno razume določbo 15. člena Pravilnika. Po citirani določbi vročevalcu nagrada res ne pripada, kadar ravna v nasprotju z odredbo sodišča ali Pravilnikom, vendar pa pritožnica ni ravnala v nasprotju z odredbo sodišča ali Pravilnikom oz. je storila vse, kar je bila po odredbi dolžna storiti. Pri razlagi Pravilnika je treba izhajati iz razmerja med sodiščem in vročevalcem, ki je mandatno. Mandatar (prevzemnik naročila) mora posel opraviti skrbno. Ker je vročevalec strokovnjak, mora ravnati s skrbnostjo dobrega strokovnjaka. Vendar pa odgovarja le za to, da bo delal, da bo skušal posel v redu opraviti. Če ga ne opravi zaradi okoliščin, za katere ne odgovarja, tudi za izvršitev posla ni odgovoren. Določbo 15. člena Pravilnika je torej treba razumeti tako, da pooblaščenemu vročevalcu stroški in nagrada pripadajo, če mu v zvezi z njegovim delom ni mogoče očitati nobene nepravilnosti. Možno sicer je, da se bo tekom postopka izkazalo, da vročitev ni bila pravilno opravljena, a to ne spremeni dejstva, da je pritožnica storila vse, kar je bila po odredbi dolžna storiti. Sodišče druge stopnje je zato v skladu z določbo 3. točke 365. člena ZPP pritožbi ugodilo in izpodbijani sklep spremenilo tako, da je pooblaščeni vročevalki priznalo nagrado za osebno vročitev. V skladu z določbo drugega odstavka 14. člena Pravilnika vročevalki za osebno vročitev pripada 115 točk, kar ob vrednosti točke 110 SIT predstavlja 12.650,00 SIT. Pritožnici pripada tudi 3.900,00 SIT za potne stroške. Skupaj z davkom na dodano vrednost nagrada in stroški znašajo 19.860,00 SIT. Priglašenega nadomestila za iskanje in čakanje (2.000,00 SIT) sodišče druge stopnje ni priznalo, saj nagrade za iskanje in čakanje Pravilnik ne predvideva oz. je ta vsebovana v nagradi za vročitev.

Pravilnik o pogojih, ki jih morajo izpolnjevati osebe za opravljanje vročanja in o pravilih za njihovo delovanje člen 14, 14/1, 14/2, 15, 15/1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.