VSC sklep Cp 1807/2004
Sodna praksa višjih sodišč, 2004-12-16

neobrazložen ugovor - sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine

Če dolžnik ugovora zoper sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listini ne obrazloži v skladu s 53. čl. ZIZ, ga sodišče, ki je izdalo sklep o izvršbi, zavrne.

1. Pritožbi se u g o d i, sklep sodišča prve stopnje se r a z v e l j a v i in se zadeva v r n e v nov postopek.

2. Odločitev o stroški pritožbenega postopka se pridrži za končno odločbo.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje razveljavilo sklep o izvršbi opr. št. In 2004/00268 z dne 27.8.2004 v delu, s katerim je dovoljena izvršba, to je v 2. točki izreka in odločilo, da se bo postopek o zahtevku in stroških nadaljeval v pravdnem postopku pred O. s. v C..

Zoper takšen sklep se je pritožil upnik smiselno zaradi zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja ter zmotne uporabe materialnega prava. V pritožbi je navedel, da ugovor dolžnice ni utemeljen in da so trditve v njem neresnične. Upnik je predlogu za izvršbo predložil izpisek iz poslovnih knjig, overjen s strani odgovorne osebe, kar je verodostojna listina., zato je sodišče prve stopnje pravilno izdalo sklep o izvršbi. Napačno pa je uporabilo II. odst. 53. čl. Zakona o izvršbi in zavarovanju in neutemeljeno štelo ugovor dolžnice kot obrazložen. Dolžnica je v ugovoru navedla dejstva, ki so neutemeljena, ugovoru pa ni predložila nobenega dokaza, s katerim bi zatrjevana dejstva tudi dokazala. Sodna praksa pa le v izjemnih primerih šteje ugovor, ki mu dolžnik ne predloži nobenega dokaza, za obrazloženega. Podrobno pa je pojasnil tudi pogodbeni odnos med strankama glede del, plačilo katerih zahteva upnik v tem izvršilnem postopku. Predlagal je, da sodišče druge stopnje izpodbijani sklep razveljavi.

Na podlagi II. odst. 53. čl. Zakona o izvršbi in zavarovanju (v nadaljevanju ZIZ) mora biti ugovor zoper sklep o izvršbi obrazložen. Ugovor pa je obrazložen, kadar dolžnik navede pravno pomembna dejstva, ki preprečujejo izvršbo oziroma ki imajo na podlagi verodostojne listine za posledico zavrnitev tožbenega zahtevka, če se izkažejo za resnična in če predloži dokaze, s katerimi zatrjevana dejstva dokazuje. Slednje pa pomeni, da mora dolžnik ugovoru predložiti listine, na katere se sklicuje, oziroma navesti, zakaj jih ne more priložiti.

V konkretnem primeru je dolžnik v svojem ugovoru zoper sklep o izvršbi navedel, da upnik predlogu za izvršbo ni predložil verodostojne listine. Njegove navedbe pa so neutemeljene, saj je upnik predlogu za izvršbo predložil pregled odprtih postavk na dan 19.7.2004, na katerem je podpis odgovorne osebe in žig izdajatelja (priloga ...). Sodišče prve stopnje je torej dovolilo izvršbo na podlagi izpiska iz poslovnih knjig, overjenega s strani odgovorne osebe, ki je verodostojna listina v smislu določb II. odst. 23 čl. ZIZ.

V ugovoru je tudi zatrjeval, da izdani računi še ne dokazujejo, da je bilo naročeno delo pregledano in potrjeno, da dodatna dela ne morejo biti predmet posebnega obračuna ter da upnik ni predložil ustrezne dokumentacije, zato višini zahtevka ni mogoče konkretno ugovarjati. Glede teh navedb sodišče druge stopnje ugotavlja, da so preveč splošne, da bi lahko imele za posledico zavrnitev tožbenega zahtevka. Dolžnica namreč ni zatrjevala, da gradbena dela niso bila naročena in opravljena, da ima opravljeno delo kakšne napake, ki jih je naročnik grajal, da je znesek terjatve nepravilen ali da je terjatev že vsaj delno plačal. Prav tako pa dolžnica ni izpolnila drugega zahtevanega pogoja iz II. odst. 53 čl. ZIZ, saj ni predložila oziroma se sklicevala na dokaze, s katerimi bi zatrjevana dejstva dokazala, zato njenih pavšalnih trditev ni mogoče upoštevati.

Prvostopno sodišče je tako zmotno presodilo ugovor dolžnice kot obrazložen in izdalo napačen sklep na podlagi II. odst. 62 čl. ZIZ. Ob pravilni presoji vsebine ugovora bi moralo uporabiti V. odst. 62. čl. ZIZ, ki določa, da če dolžnik ugovora zoper sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine ne obrazloži v skladu s 53 čl. ZIZ, ga sodišče, ki je izdalo sklep o izvršbi, zavrne.

Glede na vse navedeno je sodišče druge stopnje ugovoru ugodilo, sklep sodišča prve stopnje razveljavilo in zadevo vrnilo v nov postopek (3. tč. 365. čl. Zakona o pravdnem postopku - v nadaljevanju ZPP, 355 čl. ZPP, 366. čl. ZPP v zvezi s 15 čl. ZIZ).

Izrek o stroških temelji na določilu III. odst. 165. čl. ZPP v zvezi s 15 čl. ZIZ.

ZIZ člen 23,  23/2,  53,  53/2,  62,  62/2,  62/5,  23,  23/2,  53,  53/2,  62,  62/2,  62/5.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.