TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSK sklep Kp 386/99
Sodna praksa višjih sodišč, 1999-10-13

zahteva za varstvo zakonitosti - zasebni tožilec

Zasebni tožilec ni upravičen vložiti zahtevo za varstvo zakonitosti, zato je sodišče prve stopnje ravnalo prav, ko je tako vlogo pooblaščenca zasebnega tožilca kot nedovoljeno zavrglo. V določbi 1. odst. 421. člena ZKP, kjer so upravičenci do vložitve zahteve za varstvo zakonitosti taksativno navedeni, zasebnega tožilca ni najti. Zasebni tožilec pa se vselej lahko pojavi kot pobudnik za vložitev zahteve za varstvo zakonitosti pri pristojnem državnem tožilcu.

Pritožba pooblaščenca zasebnega tožilca se kot neutemeljena zavrne.

Z uvodoma navedenim sklepom je Okrajno sodišče v K. zahtevo za varstvo zakonitosti, ki jo je vložil zasebni tožilec P.D. zoper sodbo Višjega sodišča v K. kot nedovoljeno zavrglo.

Zoper ta sklep se pravočasno pritožuje pooblaščenec zasebnega tožilca. Uvodoma navaja, da citirani sklep izpodbija iz vseh pritožbenih razlogov in pritožbenemu sodišču predlaga, da pritožbi ugodi in sklep spremeni tako, da ugodi zahtevi za varstvo zakonitosti ter vlogo odstopi v reševanje pristojnemu sodišču, podrejeno pa, da ga razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo odločanje.

Hkrati zasebni tožilec predlaga, da se ga oprosti plačila sodnih taks za vloženo pritožbo.

Pritožbeno sodišče ugotavlja, da je sodišče prve stopnje ravnalo povsem pravilno, ko je zahtevo za varstvo zakonitosti, ki jo je zasebni tožilec P.D. vložil zoper sodbo Višjega sodišča v K. kot nedovoljeno zavrglo. Pooblaščenec zasebnega tožilca meni, da je z zavrženjem vložene zahteve prišlo do kršitev 22. in 23. čl. Ustave Republike Slovenije, vendar pritožbeno sodišče meni, da temu ni tako.

V določbi 1. odst. 421. čl. je navedeno, da smejo zahtevo za varstvo zakonitosti vložiti državni tožilec Republike Slovenije, obdolženec in zagovornik, po obdolženčevi smrti pa jo smejo v njegovo korist vložiti tudi osebe iz 2. odst. 367. čl. kazenskega postopkovnika.

Zasebni tožilec kot morebitni vlagatelj zahteve za varstvo zakonitosti tedaj v pravkar citirani določbi ni naveden, kar pa še ne pomeni, da je zasebni tožilec iz postopka s tem izrednim pravnim sredstvom v celoti izključen. Vselej se namreč lahko pojavi kot pobudnik zahteve za varstvo zakonitosti, seveda pa mora tako pobudo vložiti pri pristojnem državnem tožilcu, ki bo nato odločil o tem, ali bo pobudi zasebnega tožilca z vložitvijo zahteve za varstvo zakonitosti ugodil ali ne.

V tistem delu pooblaščenčeve pritožbe, kjer ta predlaga, da se zasebnega tožilca oprosti plačila sodnih taks za vloženo pritožbo, pa pritožbeno sodišče ni odločalo, saj je odločitev o tem v pristojnosti sodišča prve stopnje.

Glede na vse zgoraj navedeno je bilo tedaj na podlagi 3. odst. 402. čl. Zakona o kazenskem postopku (ZKP) pritožbo pooblaščenca zasebnega tožilca P.D. kot neutemeljeno zavrniti.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSK sklep Cpg 264/99
Sodna praksa višjih sodišč, 1999-10-07

ugovor dolžnika zoper sklep o izvršbi na podlagi verodstojne listine

Če dolžnik v ugovoru zoper sklep o izvršbi, izdan na podlagi verodostojne listine, navaja, da je poslano blago imelo napake, ki jih je reklamiral, ne priloži pa nobenih dokazov o napravljeni reklamaciji, je tak ugovor neutemeljen.

Pritožba dolžnika se zavrne kot neutemeljena in p o t r d i izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje naložilo dolžniku, da upniku plača 84.924,90 SIT z zakonitimi zamudnimi obrestmi in stroške izvršilne postopka, ki jih je odmerilo na 31.264,00 SIT. Obenem je zoper dolžnika za izterjavo teh zneskov dovolilo izvršbo z rubežem dolžnikovega dobroimetja na kateremkoli računu in prenosom tega dobroimetja na račun upnika ter z rubežem in prodajo dolžnikovih premičnih stvari.

Zoper ta sklep je vložil dolžnik ugovor, ki ga je sodišče prve stopnje posredovalo pritožbenemu sodišču, da o njem odloči kot o pritožbi. V ugovoru je dolžnik le navajal, da storitev ni bila opravljena v skladu z navodili in da je dolžnik zaradi napake utrpel materialni strošek, ki je bil ugotovljen z reklamacijskih zapisnikom.

Pritožbeno sodišče ugotavlja, da je treba dolžnikov ugovor zoper sklep o izvršbi, ki ga sedaj pritožbeno sodišče obravnava kot pritožbo, res šteti za neobrazloženega in s tem za neutemeljenega.

Dolžnik se v ugovoru namreč sklicuje na to, da je upnik pri storitvi napravil napake, ki jih je dolžnik reklamiral, ni pa dolžnik svojemu ugovoru priložil nobenih dokazov glede tega. Dokazno breme, da so bile napake reklamirane, pa seveda bremeni dolžnika samega.

Pritožbeno sodišče je zato pritožbo dolžnika zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSK sklep Cpg 266/99
Sodna praksa višjih sodišč, 1999-10-07

ugovor dolžnika zoper sklep o izvršbi na podlagi verodstojne listine

Če dolžnik v ugovoru zoper sklep o izvršbi, izdan na podlagi verodostojne listine, navaja, da je račun zavrnil in blago reklamiral, ne da bi priložil o tem ugovoru kakšne dokaze, je tak ugovor neobrazložen in neutemeljen.

Pritožba dolžnika se zavrne kot neutemeljena in p o t r d i izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

Z izpodbijanim sklepom o izvršbi je sodišče prve stopnje naložilo dolžniku, da v roku 8 dni po vložitvi sklepa upniku poravna znesek 38.621,00 SIT z zakonitimi zamudnimi obrestmi in izvršilnimi stroški, ki jih je odmerilo na 16.518,00 SIT in obenem dovolilo zoper dolžnika za izterjavo teh zneskov izvršbo z rubežem razpoložljivega dobroimetja na računih dolžnika in s prenosom tega dobroimetja v korist žiro računa upnika.

Zoper ta sklep je ugovarjal dolžnik, njegov ugovor pa je sodišče prve stopnje posredovalo pritožbenemu sodišču, da o njem odloči kot o pritožbi. Dolžnik je v ugovoru navajal le, da je račun upnika zavrnil, ker je bila pri plastifikaciji narejena napaka, zaradi katere je dolžnik utrpel škodo.

Pritožbeno sodišče ugotavlja, da je treba ugovor dolžnika, ki ga sedaj pritožbeno sodišče obravnava kot pritožbo, dejansko šteti za neobrazloženega in s tem neutemeljenega. Trditev, da je dolžnik račun zavrnil, bi moral dokazati dolžnik sam, glede tega pa ugovoru ni priložil nobenih dokazov. Podobno velja glede trditve, da je upnik pri opravi storitve napravil napako, saj bi moral dokaz, da je napako reklamiral, predložiti dolžnik sam. Pritožbeno sodišče je zato pritožbo dolžnika zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo izpodbijani sklep o izvršbi sodišča prve stopnje.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSK sklep Cpg 252/99
Sodna praksa višjih sodišč, 1999-10-07

ugovor dolžnika zoper sklep o izvršbi na podlagi verodstojne listine

Če dolžnik v ugovoru zoper sklep o izvršbi, izdan na podlagi verodostojne listine, le na splošno ugovarja, da je terjatev neutemeljena, je tak ugovor neobrazložen in s tem neutemeljen.

Pritožba dolžnika se zavrne kot neutemeljena in p o t r d i sklep o izvršbi sodišča prve stopnje.

Z izpodbijanim sklepom o izvršbi je sodišče prve stopnje dolžniku naložilo plačilo 194.035,00 SIT z zamudnimi obrestmi in izvršilnimi stroški, ki jih je odmerilo na 33.255,00 SIT, in zoper dolžnika za izterjavo teh zneskov dovolilo izvršbo z rubežem in preodkazom sredstev na računu in z rubežem ter prodajo dolžnikovih premičnin.

Zoper ta sklep je dolžnik vložil ugovor, ki ga je sodišče prve stopnje posredovalo pritožbenemu sodišču, da o njem odloči kot o pritožbi. V ugovoru dolžnik navaja le, da se ne strinja z izterjavo zneska 194.035,00 SIT, ker je terjatev neutemeljena.

Pritožbeno sodišče ugotavlja, da je treba dolžnikov ugovor, ki ga sedaj obravnava kot pritožbo, res šteti za neobrazloženega in s tem za neutemeljenega. Dolžnik v ugovoru namreč le na splošno navaja, da je terjatev neutemeljena, ne da bi za svoje trditve predložil kakršnekoli dokaze. Pritožbeno sodišče je zato pritožbo dolžnika zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSK sklep Cpg 265/99
Sodna praksa višjih sodišč, 1999-10-07

ugovor dolžnika zoper sklep o izvršbi na podlagi verodstojne listine

Če dolžnik v ugovoru zoper sklep o izvršbi, izdan na podlagi verodostojne listine, navaja, da je upnikov račun zavrnil, ne priloži pa nobenih dokazov o zavrnitvi računa, je tak ugovor neobrazložen in neutemeljen.

Pritožba dolžnika se zavrne kot neutemeljena in p o t r d i izpodbijani sklep o izvršbi sodišča prve stopnje.

Z izpodbijanim sklepom o izvršbi je sodišče prve stopnje dolžniku naložilo, da v roku 8 dni po vročitvi sklepa upniku poravna terjatev v znesku 277.086,40 SIT z zakonitimi zamudnimi obrestmi in izvršilnimi stroški, ki jih je odmerilo na 41.164,60 SIT ter obenem dovolilo zoper dolžnika za izterjavo teh zneskov izvršbo z rubežem denarnih sredstev na računu dolžnika in preodkazom teh sredstev na žiro račun upnika.

Zoper ta sklep je dolžnik vložil ugovor, ki ga je sodišče prve stopnje posredovalo pritožbenemu sodišču, da o njem odloči kot o pritožbi. V ugovoru je dolžnik navajal le, da je račun upnika zavrnil, ker cena ni bila v skladu z dogovorom, ki je bil sklenjen pred začetkom posla.

Pritožbeno sodišče ugotavlja, da je treba dolžnikov ugovor, ki ga sedaj pritožbeno sodišče obravnava kot pritožbo, res šteti za neobrazloženega in neutemeljenega. Dolžnik v ugovoru smiselno priznava, da je račun upnika prejel, sklicuje se na to, da ga je zavrnil, ker naj ne bi bil v skladu z dogovorom. Glede tega, da bi račun zavrnil pa ni predložil ugovoru nobenih dokazov, čeprav ta okoliščina bremeni dolžnika. Pritožbeno sodišče je zato pritožbo dolžnika zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo izpodbijani sklep o izvršbi sodišča prve stopnje.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSK sklep Cpg 253/99
Sodna praksa višjih sodišč, 1999-10-07

ugovor dolžnika zoper sklep o izvršbi na podlagi verodstojne listine

Če dolžnik v ugovoru zoper sklep o izvršbi, izdan na podlagi verodostojne listine, le na splošno ugovarja, da je terjatev neutemeljena, je tak ugovor neobrazložen in s tem neutemeljen.

Pritožba dolžnika se zavrne kot neutemeljena in p o t r d i izpodbijani sklep o izvršbi sodišča prve stopnje.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje dolžniku naložilo plačilo 549.601,50 SIT z zakonitimi zamudnimi obrestmi in izvršilnimi stroški, ki jih je odmerilo na 26.600,00 SIT, in zoper dolžnika zaradi izterjave teh zneskov dovolilo izvršbo z rubežem razpoložljivega dobroimetja dolžnika na računu in prenosom tega dobroimetja na račun upnika.

Zoper ta sklep je dolžnik vložil ugovor, ki ga je sodišče prve stopnje posredovalo pritožbenemu sodišču, da o njem odloči kot o pritožbi. V ugovoru dolžnik navaja le, da se ne strinja z izterjavo zneska 549.601,50 SIT, ker je terjatev neutemeljena.

Pritožbeno sodišče ugotavlja, da je treba dolžnikov ugovor, ki ga sedaj obravnava kot pritožbo, res šteti za neobrazloženega in s tem za neutemeljenega. Dolžnik v ugovoru namreč le na splošno navaja, da je terjatev neutemeljena, ne da bi za svoje trditve predložil kakršnekoli dokaze. Pritožbeno sodišče je zato pritožbo dolžnika zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSK sklep Cpg 179/99
Sodna praksa višjih sodišč, 1999-10-14

ugovor zoper sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine

Če ugovor dolžnika zoper sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine ni obrazložen, je neutemeljen in zato ni podlage za postopanje po 2. odst. 62. čl. ZIZ.

Pritožbi upnika se ugodi, zato se izpodbijani sklep sodišča prve stopnje r a z v e l j a v i in se dolžnikova pritožba zoper sklep o izvršbi zavrne kot neutemeljena.

Sodišče prve stopnje z izpodbijanim sklepom sklep o izvršbi razveljavilo v delu, v katerem je dovoljena izvršba (2. točka izreka). O zahtevku in stroških postopka pa bo odločalo pravdno sodišče.

Zoper ta sklep se je pritožil upnik in v pritožbi zatrjuje, da pri popravilu dolžnikovega avtomobila niso bila upoštevana dela, ki bi imela za posledico puščanje olja, kar naj bi bilo razvidno iz delovnih nalogov. Prav tako tudi dolžnik ni nikoli pred vložitvijo izvršilnega predloga ugovarjal kvaliteti opravljene storitve.

V določenem primeru gre za izvršbo na podlagi verodostojne listine, kjer se obstoj upnikove terjatve predpostavlja, za dolžnika pa je obstoj te terjatve lahko sporen in zato mu daje zakon možnost, da obstoj terjatve izpodbija z ugovorom (2. odst. 62. čl. Zakona o izvršbi in zavarovanju - ZIZ). V ugovoru, ki mora biti v skladu z 2. odst. 53. čl. ZIZ obrazložen, pa mora dolžnik navesti dejstva, s katerimi izpodbija upnikovo terjatev in predložiti dokaze, sicer se ugovor šteje kot neutemeljen. Dolžnik je v ugovoru le navedel, da na vozilu, ki je bilo dano upniku v popravilo pušča olje, na kar je bil upnik opozorjen pri reklamaciji, ko so popravljali jermen motorja. Z ničemer dolžnik ni izkazal, da je napako pravočasno reklamiral, kajti samo pavšalne trditve v ugovoru glede na določila 2. odst. 53. čl. ZIZ ne zadoščajo. Sodišče prve stopnje na podlagi neobrazloženega in zato neutemeljenega ugovora ni imelo podlage za postopanje po 2. odst. 62. čl. ZIZ. Pritožbeno sodišče je iz navedenih razlogov pritožbi upnika ugodilo ter izpodbijani sklep razveljavilo in dolžnikovo pritožbo zoper sklep o izvršbi kot neutemeljeno zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSK sklep Cpg 255/99
Sodna praksa višjih sodišč, 1999-10-07

ugovor dolžnika zoper sklep o izvršbi na podlagi verodstojne listine

Če dolžnik v ugovoru zoper sklep o izvršbi zatrjuje, da je prejeto blago upniku po dogovoru vrnil, ne predloži pa dokazov o vrnitvi blaga, je tak ugovor neutemeljen.

Pritožba dolžnika se zavrne kot neutemeljena in p o t r d i izpodbijani sklep o izvršbi sodišča prve stopnje.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje naložilo dolžniku, da plača upniku glavnico v znesku 349.258,90 SIT z zakonitimi zamudnimi obrestmi in stroški, ki jih je odmerilo na 22.100,00 SIT in za izterjavo te terjatve dovolilo izvršbo z rubežem dobroimetja dolžnika in preodkazom dobroimetja na žiro račun upnika, podrejeno pa tudi rubež premičnih stvari in njihove prodaje.

Zoper ta sklep je dolžnik vložil ugovor, ki ga je sodišče prve stopnje posredovalo pritožbenemu sodišču, da o njem odloči kot o pritožbi. V ugovoru dolžnik navaja, da je bilo blago, ki ga je upnik dobavil dolžniku, pri dolžniku le v konsignaciji. Ker pa ga dolžnik ni prodal, je blago upniku vrnil.

Pritožbeno sodišče ugotavlja, da je treba dolžnikov ugovor, ki ga sedaj pritožbeno sodišče obravnava kot pritožbo, šteti za neobrazloženega in neutemeljenega. Dolžnik ne prereka, da je upnik dolžniku blago, katerega vrednost sedaj upnik od dolžnika terja, prejel, trdi le, da ni šlo za prodajno pogodbo, ampak za konsignacijo in da je dolžnik upniku blago vrnil. Te okoliščine pa so take, da dokazno breme glede njih bremeni dolžnika samega. V tej smeri pa dolžnik ugovoru ni priložil nobenih dokazov. Pritožbeno sodišče je zato pritožbo dolžnika zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo izpodbijani sklep o izvršbi sodišča prve stopnje.

ZIZ člen 58/3,  61/1,  62/5,  58/3,  61/1,  62/5.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSK sklep Cpg 203/99
Sodna praksa višjih sodišč, 1999-10-14

ugovor zoper sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine

Če ugovor dolžnika zoper sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine ni obrazložen, je neutemeljen in zato ni podlage za postopanje po 2. odst. 62. čl. ZIZ.

Pritožbi upnika se ugodi, zato se izpodbijani sklep r a z v e l j a v i in se dolžnikova pritožba zoper sklep o izvršbi zavrne kot neutemeljena.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom sklep o izvršbi razveljavilo v delu, s katerim je dovoljena izvršba, to je v 2. točki izreka. O zahtevku in stroških postopka pa bo določalo pravdno sodišče.

Zoper ta sklep se je pritožil upnik in v pritožbi navaja, da dolžnik ni nikoli pred vložitvijo izvršilnega predloga zatrjeval, da izposojeni material ni v celoti uporaben. To je začel trditi šele v ugovoru zoper sklep o izvršbi. Sicer pa je dolžnik delovni oder sam prevzel na dvorišču upnika in bi tako šofer kot delavci dolžnika opazili pomanjkljivosti, če bi te obstajale. Sicer pa je dolžnik podpisal reverz za izposojeni material in se je z vsem strinjal.

Gre za izvršbo na podlagi verodostojne listine, kjer se obstoj upnikove terjatve predpostavlja. Za dolžnika pa je obstoj te terjatve lahko sporen in zato mu daje zakon možnost, da obstoj terjatve izpodbija z ugovorom (2. odst. 62. čl. Zakona o izvršbi in zavarovanju - ZIZ). V ugovoru, ki mora biti v skladu z 2. odst. 53. čl. ZIZ obrazložen, pa mora dolžnik navesti dejstva, s katerimi izpodbija upnikovo terjatev in predložiti dokaze, sicer se ugovor šteje kot neutemeljen. Dolžnik je v ugovoru navedel le, da spojke, cevi, fasadne cevi in plohi, ki so last upnika, niso bili v takem stanju, da bi dolžnik te uporabil za fasadni oder. To so zgolj pavšalne trditve, katere dolžnik ni z ničemer izkazal. Nobenega dokaza ni predložil o reklamaciji nekvalitete izposojenega materiala, dokazno breme pa je na njegovi strani. Sodišče prve stopnje na podlagi neobrazloženega in zato neutemeljenega ugovora ni imelo podlage za postopanje po 2. odst. 62. čl. ZIZ. Pritožbeno sodišče je iz navedenih razlogov pritožbi upnika ugodilo ter izpodbijani sklep razveljavilo in dolžnikovo pritožbo zoper sklep o izvršbi kot netuemeljeno zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSK sklep Cpg 262/99
Sodna praksa višjih sodišč, 1999-10-07

Če dolžnik v ugovoru zoper sklep o izvršbi na podlagi sporazuma o ustanovitvi zastavne pravice, navaja le okoliščine, ki se ne tičejo pravnega razmerja, izhajajočega iz sporazuma, je tak ugovor neutemeljen.

Pritožba drugih dolžnikov se zavrne kot neutemeljena in v izpodbijanem delu p o t r d i sklep sodišča prve stopnje.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje zavrnilo ugovor prvega dolžnika zoper sklep o izvršbi, nato pa kot neutemeljen tudi ugovor drugih dolžnikov z dne 24.6.1997. Zoper ta sklep se pritožujeta druga dolžnika, to sta V. in R. B. brez posebne navedbe pritožbenih razlogov in navedbe pritožbenega predloga. V pritožbi navajata le, da se ne počutita dolžnika, saj sta v pogovoru z vodstvom prvega dolžnika dobila zagotovilo, da bo prvi dolžnik sam dolg do banke poravnal v najkrajšem času.

Pritožbeno sodišče ugotavlja, da je sodišče prve stopnje izpodbijani sklep izdalo v skladu z določilom 49. in sledečih členov Zakona o izvršilnem postopku (ZIP). Navedbe drugih dolžnikov v pritožbi namreč niso take narave, da bi kakorkoli preprečevale izvršbo. Pritožbeno sodišče je zato pritožbo drugih dolžnikov zavrnilo kot neutemeljeno in v izpodbijanem delu potrdilo sklep sodišča prve stopnje.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSK sklep Cpg 256/99
Sodna praksa višjih sodišč, 1999-10-07

Ugovor dolžnika zoper sklep o izvršbi, v katerem navaja le finančne težave kot vzrok neplačila, je neobrazložen in neutemeljen.

Pritožba dolžnika se zavrne kot neutemeljena in p o t r d i izpodbijani sklep o izvršbi sodišča prve stopnje.

Z izpodbijanim sklepom o izvršbi je sodišče prve stopnje na podlagi sodbe Okrožnega sodišča v K. dovolilo izvršbo zaradi izterjave 50.000,00 SIT z rubežem in prodajo dolžnikovih premičnin ter z rubežem in prenosom sredstev na dolžnikovem žiro računu.

Zoper ta sklep je dolžnik ugovarjal, njegov ugovor pa je sodišče prve stopnje posredovalo pritožbenemu sodišču, da o njem odloči kot o pritožbi. V ugovoru je navajal, da je v teku neka druga pravdna zadeva in se v njej čaka na izvedeniško mnenje. Sam je prijavljen na zavodu za zaposlovanje brez vsakršnega nadomestila in brez kakega drugega dohodka.

Pritožbeno sodišče ugotavlja, da dolžnikov ugovor, ki se sedaj obravnava kot pritožba, ni obrazložen in utemeljen v smislu 2. odst.

53. čl. Zakona o izvršbi in zavarovanju (ZIZ). V njem namreč dolžnik zatrjuje okoliščine, ki ne preprečujejo izvršbe. Pritožbeno sodišče je zato pritožbo dolžnika zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo izpodbijani sklep o izvršbi sodišča prve stopnje.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSK sklep Cpg 251/99
Sodna praksa višjih sodišč, 1999-10-28

ugovor dolžnika zoper sklep o izvršbi na podlagi verodstojne listine

Če temelji predlog za izvršbo na podlagi verodostojne listine na obračunih zamudnih obresti, v katerih so natančno specificirani računi, glavnice, datumi zapadlosti v plačilo in datumi plačil, je ugovor dolžnika proti sklepu o izvršbi neutemeljen, v kolikor dolžnik v njem izraža zgolj svoje nestrinjanje z izterjavo, ne zanika pa poslovnega razmerja z upnikom.

Pritožba dolžnika se kot neutemeljena zavrne in se p o t r d i izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje izdalo sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine zaradi izterjave 250.937,90 SIT s p.p. in stroškov postopka v znesku 31.352,00 SIT, z rubežem denarnih sredstev na dolžnikovem žiro računu in z rubežem, cenitvijo ter prodajo dolžnikovih premičnin.

Proti navedenemu sklepu je dolžnik vložil ugovor, ki ga je sodišče prve stopnje posredovalo pritožbenemu sodišču, da o njem odloči kot o pritožbi; v slednji navaja, da se z izterjavo ne strinja, ker da je terjatev neutemeljena.

Pritožbeno sodišče ugotavlja, da dolžnik s svojim ugovorom ni postopal po 2. odst. 53.čl. ZIZ, in ni navedel dejstev, s katerimi ga utemeljuje in ni predložil nobenih dokazov; mimo pavšalne navedbe, da se ne strinja z izterjavo, ni navedel ničesar, ravno tako ni zanikal obstoja poslovnega razmerja z upnikom. Glede na to je sodišče prve stopnje povsem utemeljeno štelo njegov ugovor za neutemeljen in ga po določilu 5. odst. 62.čl. ZIZ poslalo višjemu sodišču, da o njem odloči kot o pritožbi. Po drugi strani je upnik predlogu za izvršbo priložil šest obračunov obresti, v katerih je točno navedel številke računov, zneske po računih, datume zapadlosti v plačilo in datume plačil, tako da ni dvoma v verodostojnost predloženih listin. Zato je pritožbeno sodišče pritožbo dolžnika kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.