VSC sklep Kp 357/2000
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-11-14

Če sodišče 2. stopnje pri odločanju o pritožbi ugotovi, da pravočasnost in dovoljenost začetka kazenskega pregona v postopku na 1. stopnji sploh nista raziskana in o tem ni nobenih razlogov v izpodbijani sodbi, se ta razveljavi po uradni dolžnosti, ker se ta kršitev ni uveljavila v pritožbi.

Ob odločanju o pritožbi obdolženega I. S. se sodba sodišča prve stopnje v obsodilnem delu po uradni dolžnosti r a z v e l j a v i in zadeva v r n e sodišču prve stopnje v novo sojenje.

: Z uvodoma navedeno sodbo je bil obdolženi spoznan za krivega kaznivega dejanja oškodovanja tujih pravic po II. odst. 229. čl. Kazenskega zakonika. Izrečena je bila pogojna obsodba z določeno kaznijo pet mesecev zapora. Z upoštevanjem kazni tri mesece zapora, določene v nepreklicani pogojni obsodbi, izrečeni s pravnomočno sodbo sodišča prve stopnje z dne 24.9.1999 opr. št. K 96/98, je bila določena enotna kazen sedem mesecev zapora, s preizkusno dobo treh let in s posebnim pogojem plačila oškodovancu T. P. znesek 1,374.817,50 SIT v roku 18 mesecev. Obdolžencu so bili naloženi v plačilo stroški kazenskega postopka v znesku 10.520,00 SIT in povprečnina v znesku 40.000,00 SIT. Z isto sodbo je bila zavrnjena obtožba zoper obdolženega zaradi kaznivega dejanja goljufije po I. odst. 217. čl. Kazenskega zakonika in so stroški tega dela kazenskega postopka obremenili proračun. Zoper obsodilni del te sodbe se je pravočasno pritožil obdolženec po zagovorniku zaradi zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja. Predlagal je razveljavitev in vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v novo sojenje. Izpodbijano sodbo je bilo treba razveljaviti po uradni dolžnosti. Ob uradnem preizkusu izpodbijane sodbe je sodišče druge stopnje podvomilo v pravilnost in pravočasnost začetka kazenskega pregona zoper obdolženega. Kaznivo dejanje oškodovanja tujih pravic po II. odst. 229. čl. Kazenskega zakonika se preganja na predlog, vendar v spisovnem gradivu takega predloga ni. Glede na zbrane listine v spisu je tako domnevati, da je Okrožno državno tožilstvo v Celju postopalo na podlagi kazenske ovadbe Okrajnega sodišča v Celju z dne 10.9.1997, ki pa ne more biti upravičen predlagatelj. Uradni zaznamek o izprašanju oškodovanca ima datum 28.11.1997, kar pa glede na zatrjevani datum storitve očitanega kaznivega dejanja presega trimesečni rok, ki je določen za vložitev predloga za kazenski pregon. Pa tudi ni jasno, kako je prišlo do vložitve kazenske ovadbe, saj izvršilni spis sodišča prve stopnje, opr.št. I 97/01508, ni bil pribavljen. Glede na navedeno se tako postavlja vprašanje pravočasnosti in dovoljenosti kazenskega pregona. Ker o tem izpodbijana sodba nima nobenih razlogov, jo je bilo treba razveljaviti po uradni dolžnosti. Te morebitne kršitve Zakona o kazenskem postopku namreč tudi pritožnik ni navedel v pritožbi. V novem sojenju bo moralo sodišče prve stopnje najprej ugotoviti pravočasnost in dovoljenost kazenskega pregona. Od te ugotovitve je namreč odvisno nadaljevanje tega kazenskega postopka.

KZ člen 52,  52/2,  229,  229/2,  371,  371/1,  371/1-5.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.