VSK sklep II Cpg 260/2000
Sodna praksa višjih sodišč, 2001-02-01

Za fikcijo vročitve po 1. odst. 141. člena ZPP ne zadošča, da vročevalec pusti dolžnikovemu mladoletnemu otroku obvestilo o tem, kje je pisanje, ampak ga mora pustiti na vratih oz. v poštnem nabiralniku njegovega prebivališča.

Pritožbi dolžnika se ugodi, izpodbijani sklep se r a z v e l j a v i in se zadeva vrne sodišču prve stopnje v nadaljnje odločanje.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje ugovor dolžnika z dne 9.5.2000 zavrglo kot prepoznega, ker je ugotovilo, da je bil vložen po poteku 8-dnevnega roka. Proti navedenemu sklepu je dolžnik vložil pritožbo (ki jo je napačno poimenoval kot ugovor); trdi, da je odločitev enostranska oz. pristranska, ki ščiti upnika-monopolista, saj je iz priloženih papirjev lepo razvidno, da je nekdo sklenil pogodbo v svojem imenu in z ukradenim žigom. Hkrati opozarja, da je vročevalec pošiljko predal njegovi osem let stari hčerki, ki mu jo je pozabila predati. Pritožba dolžnika je utemeljena. Pritožbeno sodišče ugotavlja, da sicer dolžnik povsem neutemeljeno in neprimerno očita sodišču pristranskost odločitve, hkrati pa tudi brez potrebe, predvsem pa na napačnem mestu, polemizira z vlogo upnika, za katerega trdi, da je monopolist. Vse to, kar v zvezi s tem navaja, najmanj ne spada v postopek pri sodišču. Edina dolžnikova trditev v ugovoru, ki je v tej zadevi pravno upoštevna je, da je vročevalec pošiljko (oz. konkretno obvestilo o pošiljki) predal njegovi osem let stari hčerki; da ta trditev drži, je razvidno tudi iz obvestila sodnega vročevalca z dne 11.4.2000 (l.št. 6) o poteku vročanja dolžniku, v katerem ta navaja, da je dne 24.3.2000 ob 14,30. uri pustil hčerki stranke, stari približno dvanajst let, obvestilo o fikciji vročitve pošiljke po 141. čl. ZPP. Slednji v 1. odst. določa, da se vročitev fizični osebi opravi tako, da vročevalec pisanje izroči sodišču, ki je vročitev odredilo, če gre za vročitev po pošti, pa pošti njegovega prebivališča, na vratih oz. v poštnem nabiralniku na naslovu prebivališča pa pusti obvestilo, v katerem je navedeno, kje je pisanje, in rok 15 dni, v katerem mora naslovnik pisanje dvigniti. V obravnavanem primeru pa vročevalec ni pustil obvestila na vratih oz. v poštnem nabiralniku, ampak ga je izročil dolžnikovi mladoletni hčerki. To pomeni, da nadomestna vročitev dne 24.3.2000 ni bila opravljena v skladu s prej navedeno zakonsko določbo, zaradi česar ni mogoče šteti, da je bila vročitev opravljena na navedeni dan, ampak šele 5.5.2000, ko je bilo dolžniku pisanje vročeno na sodišču. Glede na to je njegov ugovor zoper sklep o izvršbi, ki ga je dne 9.5.2000 poslal priporočeno po pošti, pravočasno vložen in ga bo moralo sodišče prve stopnje obravnavati v okvirih iz 62. čl. Zakona o izvršbi in zavarovanju (ZIZ). Šele če bo pri tem ugotovilo, da ugovor dolžnika ni utemeljen, ga bo posredovalo v reševanje pritožbenemu sodišču (5. odst. 62. čl. ZIZ). Glede na gornjo obrazložitev je pritožbeno sodišče, na podlagi 3. točke 365. čl. ZPP v zvezi s 15. čl. ZIZ, pritožbi dolžnika ugodilo, izpodbijani sklep razveljavilo in zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v nadaljnje odločanje.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.