VSL sodba in sklep I Cp 812/2000
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-05-31

stroški - upravljanje večstanovanjskih hiš

Lastnik večstanovanjske hiše je dolžan v sorazmerju s solastniškim deležem, ki ga ima na skupnih prostorih, plačati tudi stroške prenove skupne naprave, tudi če lastniki v večstanovanjski hiši še niso sklenili pogodbe o upravljanju v zvezi z upravljanjem večstanovanjske hiše, pooblaščeni organizaciji, ki je do tedaj gospodarila s stanovanjskimi hišami v družbeni lastnini.

Pritožbi se zavrneta in se potrdita sodba in sklep sodišča prve stopnje.

Z izpodbijano sodbo je sodišče prve stopnje razsodilo, da sklep o izvršbi Temeljnega sodišča v Ljubljani, enote v Ljubljani, opr. št. VII I - 1228/94 ostane v veljavi v 1. točki za glavnico v znesku 10.217,00 SIT, v 2. točki za zakonite zamudne obresti od dneva zapadlosti terjatve do 31.3.1994 v znesku 2.897,00 SIT ter v 3. točki za stroške izvršilnega postopka v znesku 2.700,00 SIT. Razveljavilo je sklep o izvršbi za glavnico v znesku 823,00 SIT in vzelo umik tožbe v tem delu na znanje. Na predlog tožeče stranke je izdalo tudi popravni sklep, s katerim je dodalo 3. točko izreka in naložilo toženi stranki povrnitev nadaljnjih pravdnih stroškov tožeči stranki v znesku 6.075,00 SIT, ki je pomotoma izpadla. Zoper izpodbijano sodbo se je pravočasno pritožila tožena stranka, smiselno iz razloga zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja ter zaradi zmotne uporabe materialnega prava. Slednji razlog smiselno uveljavlja tudi v pritožbi zoper sklep. V obrazložitvi pritožbe zoper sodbo navaja, da je netočno pojasnilo pooblaščenca tožeče stranke, da bi stanovalci P...tova 20 ostali brez ogrevanja, če bi ne bilo sanacije cevovoda, saj so objekti povezani s toplotno postajo vsak s svojim krakom povezovalnega cevovoda. Z vsiljeno solidarnostjo se niso strinjali. V tem času so iskali novega upravitelja, s katerim so v istem letu sklenili pogodbo ter SPL tedaj ni bil več upravitelj objektov P...tova 20. Pogodba o upravljanju ni bila podpisana, zato je SPL od lastnikov stanovanj P...tova 20 želel pridobiti soglasje za financiranje popravila, katerega pa ni podpisala. V pritožbi zoper sklep pa navaja, da ni dolžna plačati stroškov tožeči stranki, poleg tega pa je tudi ostala brez zaposlitve in dobiva le minimalno pomoč za preživljanje. Pritožbi sta neutemeljeni. Sodišče prve stopnje je pravilno ugotovilo dejansko stanje in tudi uporabilo materialno pravo. Stanovanjski objekti P...tova 14 - 20 so vezani na skupno toplotno postajo preko povezovalnega cevovoda, ki je skupna naprava vseh objektov, kateri so nanj priključeni. Da to ne drži, bi morala dokazati tožena stranka po pravilu o trditvenem in dokaznem bremenu, česar pa pritožnica ni storila. Pritožbeno sodišče zato ne dvomi, da povezovalni cevovod je skupna naprava, zato je tudi materialnopravna pravilna odločitev, da stroški v zvezi z njegovim vzdrževanjem bremenijo lastnika v sorazmerju s solastniškim deležem, ki ga ima na skupnih prostorih, delih, objektih in napravah stanovanjske hiše, kot to določa 33. člen Stanovanjskega zakona (SZ). Neutemeljen je pritožbeni očitek, da Stanovanjsko podjetje v času menjave cevovoda, ni več upravljalo z objektom P...tova 20, ker so v tem času iskali novega upravnika. Pogodba z novim upravnikom je bila sklenjena šele 1.11.1993, ta popravila pa je opravljala tožeča stranka v obdobju pred tem, kot ugotavlja sodišče prve stopnje. Po določilu 2. odstavka 145. člena SZ namreč do sklenitve pogodbe o upravljanju oziroma do izdaje sklepa sodišča, opravlja naloge iz tega zakona skupnost stanovalcev, oziroma pooblaščena organizacija. Da je Skupnost stanovalcev P...tova 20 finančno materialno poslovanje, tehnične strokovne naloge in upravno administrativne ter premoženjskopravne naloge odstopila v izvajanje, je razvidno iz izjave predsednika hišnega sveta z dne 28.12.1983, ki jo je sodišče tudi vpogledalo. Tudi dejstvo, da je tožeča stranka od lastnikov stanovanj Povšetova 20, hotela pridobiti soglasje za sofinanciranje spornega popravila oziroma zamenjave, ne dokazuje, da tožeča stranka ne bi opravljala poslov upravnika, čeprav ni imela sklenjene pogodbe o upravljanju v smislu SZ. Očitno je prav dejstvo, da med strankami niso bila vsklajena razmerja v smislu Stanovanjskega zakona, bilo vzrok, da je tožeča stranka želela pridobiti še dodatno soglasje. Tožena stranka pa se neutemeljeno pritožuje tudi zoper popravni sklep, s katerim je sodišče prve stopnje odpravilo napako, ko je v izreku sodbe bila izpuščena odločitev o pravdnih stroških, čeprav jo je natanko obrazložilo v razlogih sodbe. Tožena stranka je dolžna plačati pravdne stroške, ki so nastali v nadaljevanju pravde v znesku 6.075,00 SIT. Materialnopravna podlaga za njihovo odločitev je 1. odstavek 154. člena ZPP/77, ki določa, da je stranka, ki je v pravdi popolnoma propadla, dolžna nasprotni stranki povrniti stroške. Sodišče prve stopnje je le-te odmerilo na podlagi stroškovnika, skladno z veljavno odvetniško tarifo in Zakonom o sodnih taksah. Slabo premoženjsko stanje, na katerega se sklicuje pritožnica, pritožbeno sodišče ne more upoštevati, čeprav bi bilo morda lahko razlog za oprostitev plačila pravdnih stroškov ali plačila sodnih taks, o katerem pa po določilu 1. odstavka 173. člena ZPP odloči sodišče na predlog stranke, ki ga lahko poda do konca glavne obravnave, česar pa tožena stranka ni storila. Pritožbeno sodišče ni ugotovilo bistvenih kršitev določb pravdnega postopka po 2. odstavku 354. člena ZPP/77, na katere mora paziti po uradni dolžnosti. Sodišče prve stopnje je pravilno uporabilo materialno pravo, ko je glede na ugotovljeno dejansko stanje ugodilo tožbenemu zahtevku v celoti. Pritožbo zoper sodbo in tudi pritožbo zoper sklep, s katerim je sodišče popravilo sodbo, je, ker pritožnica ni uspela izpodbiti ugotovitev dejanskega stanja, niti ni predlagala novih dokazov, ki bi lahko povzročili zanjo ugodnejšo odločbo, pritožbeno sodišče kot neutemeljeno zavrnilo in obe odločbi potrdilo na podlagi 368. in 2. točke 380. člena ZPP/77. Na podlagi 1. odstavka 498. člena ZPP (Ur. list RS št. 26/99) je v pritožbenem postopku sodišče uporabilo določbe ZPP, Ur. list SFRJ št. 4/77 - 27/90 in RS št. 55/92.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.