TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSL sklep R 16/2000
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-03-08

izvršba na sredstva na računu pri organizaciji za plačilni promet - krajevna pristojnost

Za odločitev o predlogu za izvršbo na sredstva, ki jih ima dolžnik na računu pri organizaciji za plačilni promet je krajevno pristojno sodišče na območju katerega je sedež organizacije oz. njene enote, ki vodi dolžnikov račun.

Za odločanje v tej zadevi je pristojno Okrajno sodišče v Brežicah.

Upnik je dne 18.10.1999 pri Okrajnem sodišču v Ljubljani vložil predlog za izvršbo na podlagi verodostojne listine, v katerem je predlagal izvršbo na sredstva na dolžnikovem računu pri Agenciji Republike Slovenije za plačilni promet (v nadaljevanju APP).

Okrajno sodišče v Ljubljani je s sklepom, opr. št. ... z dne ...

odločilo, da za odločanje v zadevi ni krajevno pristojno in je po pravnomočnosti navedenega sklepa zadevo odstopilo Okrajnemu sodišču na Jesenicah, ki pa se z odločitvijo ni strinjalo in je sprožilo spor o pristojnosti.

Za odločanje v tej zadevi je krajevno pristojno Okrajno sodišče v Brežicah.

Sodišče druge stopnje ugotavlja, da je Okrajno sodišče v Ljubljani, ki je upnikov predlog za izvršbo odstopilo Okrajnemu sodišču na Jesenicah, postopalo napačno. Upnik je namreč predlagal izvršbo na sredstva na dolžnikovem žiro računu pri APP. V skladu s 143. členom ZIZ je za odločitev o predlogu za izvršbo na sredstva, ki jih ima dolžnik na računu pri organizaciji za plačilni promet krajevno pristojno sodišče, na območju katerega je sedež organizacije oziroma njene enote, ki vodi dolžnikov račun. Glede na to, da je dolžnikov žiro račun št... odprt pri Agenciji Republike Slovenije za plačilni promet, Podružnica Krško, Ekspozitura Brežice, je za odločitev o upnikovem predlogu za izvršbo pristojno Okrajno sodišče v Brežicah.

V obravnavanem sporu o pristojnosti je sodišče druge stopnje odločilo na podlagi 1. odst. 25. člen Zakona o pravdnem postopku v zvezi z 2. točko 104. člena Zakona o sodiščih.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep R 4/2000
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-03-08

spor o pristojnosti - stvarna pristojnost - najemno razmerje

2. odst. 482. čl. ZPP uporabe meril iz 1. 1odst. 481. čl. ZPP ne izključuje za spore iz najemnih in zakupnih razmerij. Ker sta pravdni stranki gospodarska subjekta, se torej v tem sporu uporabljajo skladno s 481. čl. ZPP pravila o postopku v gospodarskih sporih, za te spore pa je pristojno po 6. tč. 2. odst. 32. čl. ZPP okrožno sodišče.

Za odločitev v zadevi je pristojno Okrožno sodišče v Kranju.

Okrožno sodišče v Kranju se je s sklepom opr. št. ... z dne ...

izreklo za stvarno nepristojno za odločanje v izreku navedeni zadevi in jo odstopilo Okrajnemu sodišču v Radovljici. Odločitev je obrazložilo z dejstvom, da je potrebno v primeru sporov iz najemnih in zakupnih razmerij uporabiti določbo 2. odst. 30. čl. ZPP, ki za tovrstne spore določa izključno pristojnost Okrajnega sodišča.

Okrajno sodišče je sprožilo spor o pristojnosti. Menilo je, da ni stvarno pristojno za odločanje o sporu, ker gre za gospodarski spor iz najemnega razmerja. Kadar so izpolnjena merila iz 1. odst. 481. čl. ZPP, se uporabljajo pravila postopka v gospodarskih sporih, razen v primerih, ki jih določa 2. odst. 481. čl. ZPP, to pa so spori o stvarnih pravicah na nepremičnini ali premičnini ter spori zaradi motenja posesti, mednje pa spor v konkretni zadevi ne sodi.

Za odločanje v tej zadevi je pristojno Okrožno sodišče v Kranju.

ZPP v 2. odst. 30. čl. določa, v katerih sporih sodijo Okrajna sodišča ne glede na vrednost spora. V 4. tč. omenjene zakonske določbe je med takšne spore uvrstil tudi spore iz najemnih in zakupnih razmerij. V 2. odst. 32. čl. pa je ZPP določil, v katerih sporih sodijo okrožna sodišča, ne glede na vrednost spora. Med te spore je uvrstil gospodarske spore. V 480. čl. ZPP je določeno, da veljajo določbe ZPP tudi v postopku o gospodarskih sporih, če ni v določbah tega postopka določeno drugače. Pravila postopka o gospodarskih sporih v 1. odst. 481. čl. ZPP določajo merila, ki opredeljujejo določen spor kot gospodarski spor. Ta določba velja tudi za spore iz najemnega in zakupnega razmerja. 2. odst. 482. čl.

ZPP namreč uporabe meril iz 1. 1odst. 481. čl. ZPP ne izključuje za spore iz najemnih in zakupnih razmerij. Ker sta pravdni stranki gospodarska subjekta, se torej v tem sporu uporabljajo skladno s 481. čl. ZPP pravila o postopku v gospodarskih sporih, za te spore pa je pristojno po 6. tč. 2. odst. 32. čl. ZPP okrožno sodišče.

Iz navedenih razlogov je pritožbeno sodišče na podlagi 1. odst. 25. čl. ZPP odločilo, da je za reševanje spora v tej zadevi stvarno pristojno Okrožno sodišče v Kranju.

ZPP člen 25,  25/1,  30,  30/2,  30/2-4,  30/2-6,  32,  32/2,  480,  481,  481/1,  482,  482/2,  25,  25/1,  30,  30/2,  30/2-4,  30/2-6,  32,  32/2,  480,  481,  481/1,  482,  482/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep R 80/99
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-19

stvarna pristojnost - spor o pristojnosti

Po vročitvi ugovora tožeči stranki v odgovor se Okrožno sodišče v Kranju po uradni dolžnosti ne more več izreči za stvarno nepristojno.

Za odločanje v tej zadevi je pristojno Okrožno sodišče v Kranju.

Tožeča stranka je dne 05.03.1997 pri Okrajnem sodišču v Kranju vložila predlog za izvršbo na podlagi verodostojnih listin, zaradi izterjave neplačanih obrokov najemnine. Po ugovoru tožene stranke je bila zadeva s sklepom, opr. št. Ig ... z dne ..., v skladu z 2. odst.

55.a člena Zakona o izvršilnem postopku, odstopljena v reševanje Okrožnemu sodišču v Kranju. To pa se je s sklepom, opr. št. I Pg ... z dne ... izreklo za stvarno nepristojno in po pravnomočnosti navedenega sklepa zadevo vrnilo Okrajnemu sodišču v Kranju.

Okrajno sodišče v Kranju pa je sprožilo spor o pristojnosti, saj meni, da gre v obravnavani zadevi za gospodarski spor. Pravdni stranki sta namreč osebi iz 481. člena ZPP in je zato za reševanje zadeve pristojno Okrožno sodišče v Kranju.

Za odločanje v zadevi je pristojno Okrožno sodišče v Kranju.

Zakon o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) v 2. odst. 19. člena določa, da se okrožno sodišče lahko po uradni dolžnosti izreče za stvarno nepristojno najkasneje ob predhodnem preizkusu tožbe. Iz podatkov v spisu je razvidno, da je Okrožno sodišče v Kranju ugovor tožene stranke vročilo v odgovor tožeči stranki (dopis z dne 31.12.1997). Ko je tožeča stranka v pripravljalni vlogi z dne 16.03.1998 na ugovorne navedbe odgovorila, je sodišče to pripravljalno vlogo s pozivom na odgovor vročilo toženi stranki (dopis z dne 20.03.1998), nato pa se je s sklepom z dne 08.09.1999 izreklo za stvarno nepristojno za odločanje v zadevi. V tej fazi postopka pa se Okrožno sodišče v Kranju po uradni dolžnosti ne more več izreči za stvarno nepristojno, saj bi to, glede na določilo 2. odst. 19. člena ZPP, lahko storilo le do vročitve ugovora tožeči stranki.

Ob tem sodišče druge stopnje še dodaja, da bi bilo za odločitev v obravnavani zadevi pristojno Okrožno sodišče v Kranju tudi v primeru, če okoliščine, ki narekujejo uporabo 2. odst. 19. člena ZPP, ne bi bile podane. Določbe ZPP, ki urejajo veljavnost pravil o postopku v gospodarskih sporih (2. točka 1. odst. 481. člena ZPP), so namreč glede na določbo 4. točke 2. odst. 30. člena ZPP specialnejše.

Glede na navedeno je sodišče druge stopnje na podlagi 1. odst. 25. člena ZPP v obravnavanem sporu o pristojnosti odločilo, kot izhaja iz izreka tega sklepa.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep R 45/2000
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-11-14

Sodišče, ki vodi postopek, ostane krajevno pristojno ne glede na to, ali je bil med postopkom proti kateri od strank začet stečajni postopek.

V tem gospodarskem sporu je krajevno pristojno Okrožno sodišče v Kranju.

Okrožno sodišče v Kranju je s sklepom opr. št. I Pg 645/98 - 14 z dne 17.8.2000 sklenilo, da ni krajevno pristojno za odločanje v tem gospodarskem sporu ter, da bo po pravnomočnosti sklepa zadevo odstopilo stvarno in krajevno pristojnemu sodišču, Okrožnemu sodišču v Ljubljani. Odločitev je oprlo na 22. in 23. člen ZPP, sklicujoč se na 63. člen ZPP o izključni pristojnosti Okrožnega sodišča, ki vodi stečajni postopek. Okrožno sodišče v Ljubljani je z vlogo, opr. št. III Pg 219/2000-17 z dne 7.11.2000 sprožilo spor o pristojnosti, ker meni, da v konkretnem primeru pogoji iz 63. člena ZPP niso podani, saj je spor nastal pred začetkom stečajnega postopka nad tožečo stranko in tudi ni z njim v zvezi. Pravilno je stališče Okrožnega sodišča v Ljubljani. Sodišče, ki vodi postopek, ostane krajevno pristojno ne glede na to, ali je bil med postopkom proti kateri od strank začet stečajni postopek (glej 3. odstavek 17. člena ZPP ter stališče s posvetovanja sodnikov o nekaterih problemih v zvezi s stečaji v dneh 28.11.1996 in 29.1.1997, objavljeno v reviji Podjetje in delo št. 3 - 4/97 na str. 411). Sodišče prve stopnje, ki se je izreklo o svoji krajevni nepristojnosti, citiranega procesnega določila ni uporabilo, pač pa je napačno uporabilo tako določbo 2. odstavka 22. člena ZPP, po kateri se sodišče po uradni dolžnosti lahko izreče za krajevno nepristojno le ob predhodnem preizkusu tožbe in, kadar je kakšno drugo sodišče izključno krajevno pristojno, kakor tudi določbo 63. člena ZPP o posebni krajevni pristojnosti za spore, ki nastanejo med ali v zvezi s stečajnim postopkom. Svoje krajevne pristojnosti namreč ni odreklo niti v zvezi s predhodnim preizkusom tožbe, niti ne gre za, kot je pravilno opozorilo Okrožno sodišče v Ljubljani, za spor v smislu 63. člena ZPP, pač pa za okoliščino na strani tožeče stranke, do katere je prišlo med pravdnim postopkom in, ki po določbi 3. odstavka 17. člena ZPP ne vpliva na krajevno pristojnost sodišča, ki je bilo pristojno ob vložitvi tožbe. Navedeno so razlogi, da je to sodišče, pristojno za odločitev po 2. točki 104. člena Zakona o sodiščih v tem sporu o pristojnosti odločilo tako, kot izhaja iz izreka sklepa.

ZS člen 104,  104-2,  104,  104-2.  ZPP člen 17,  17/3,  22,  22/2,  63,  17,  17/3,  22,  22/2,  63.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep R 38/2000
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-10-12

poseg v lastninsko pravico - gospodarski spor - stvarna pristojnost - krajevna pristojnost

Spor o tožbenem zahtevku na prepoved poseganja v lastninsko pravico na nepremičnini ne glede na to, da sta pravdni stranki gospodarski družbi, ni gospodarski spor, zato je za sojenje v taki zadevi glede na vrednost spornega predmeta, nižjo od 2.000.000,00 SIT, stvarno pristojno okrajno, krajevno pa tisto sodišče, na območju katerega leži nepremičnina.

Za odločanje v tej zadevi je pristojno Okrajno sodišče v Cerknici.

Okrajno sodišče v Cerknici je s sklepom z dne 4.6.1999, opr. št. ... odločilo, da ni stvarno pristojno za odločanje v tej zadevi, ki bo po pravnomočnosti odstopljena Okrožnemu sodišču v Ljubljani. Okrožno sodišče v Ljubljani meni, da na podlagi 2. odstavka 481. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) v konkretnem primeru ne gre za gospodarski spor in je za odločitev pristojno Okrajno sodišče v Cerknici. Tožeča stranka s tožbo zahteva varstvo lastninske pravice pred neutemeljenim vznemirjanjem s strani tožene stranke. ZPP iz leta 1977 (Ur.l. SFRJ, št. 4/77 - Ur.l. RS, št. 19/94), po katerem je Okrajno sodišče v Cerknici odločalo in se izreklo za stvarno nepristojno, je predmetni spor v določbi 1. točke 489. člena opredeljeval kot gospodarski spor. Novi ZPP (Ur.l. RS št. 26/99) pa je pojem gospodarskega spora opredelil drugače. Po določilu 2. odstavka 481. člena ZPP se pravila v gospodarskih sporih namreč ne uporabljajo v sporih o stvarnih pravicah na nepremičninah in premičninah in v sporih zaradi motenja posesti. V skladu s to ureditvijo in glede na vsebino tožbenega zahtevka ter njegovo opredelitev po višini (pcto 1,600.000,00 SIT) v konkretnem primeru ne gre za gospodarski spor, za katerega bi bilo pristojno okrožno sodišče, temveč gre za spor o stvarnih pravicah na nepremičnini, za katerega je pristojno okrajno sodišče na območju katerega nepremičnina leži (1. odstavek 30. člena in 1. odstavek 57. člena ZPP). Ker Okrožno sodišče v Ljubljani po prejemu zadeve s strani Okrajnega sodišča v Cerknici še ni razpisalo glavne obravnave, je Višje sodišče v Ljubljani v skladu z 2. odstavkom 19. člena ZPP in na podlagi 1. odst. 25. člena ZPP odločilo, da je v zadevi stvarno in krajevno pristojno Okrajno sodišče v Cerknici.

ZPP člen 30,  30/1,  57,  57/1,  481,  481/1,  481/1-1,  481/2,  30,  30/1,  57,  57/1,  481,  481/1,  481/1-1,  481/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep II Cpg 1318/99
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-05

izpisek iz poslovnih knjig - overitev izpisa - verodostojna listina

Izpisek iz poslovnih knjig je verodostojna listina v smislu 2. odst. 23. čl. ZIZ le, če je overjen s strani odgovorne osebe. ZIZ sicer ne predpisuje, kako je takšen izpisek potrebno overiti. Ker pa gre za listino, ki služi osebam zunaj pravne osebe, ki jo je izdala, mora biti takšna listina po prepričanju pritožbenega sodišča opremljena s podpisom odgovorne osebe in z žigom izdajatelja (prim. tč. 21.6. Slovenskih računovodskih standardov).

Pritožbi se ugodi, izpodbijani sklep se razveljavi v 2. tč. izreka in se zadeva vrne sodišču prve stopnje v nadaljnji postopek.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom o izvršbi na podlagi verodostojne listine dolžniku naložilo, naj plača upniku izterjevano terjatev in dovolilo predlagano izvršbo.

Proti temu sklepu je vložil pravočasen ugovor dolžnik. V ugovoru je med drugim navedel, da upnik predlogu za izvršbo ni priložil listine, ki bi ustrezala pojmu verodostojne listine.

Sodišče prve stopnje je dolžnikov ugovor predložilo pritožbenemu sodišču, naj o njem odloči kot o pritožbi (2. odst. 54. čl. Zakona o izvršbi in zavarovanju, v nadaljevanju ZIZ, v zvezi s 5. odst. 62. čl. ZIZ).

Pritožbeno sodišče je ugovor tako tudi obravnavalo.

Dolžnik ima prav, ko opozarja, da listina, na podlagi katere je bil izpodbijani sklep o izvršbi izdan, ni verodostojna listina. Iz vsebine listine bi lahko sledilo, da gre za izpisek iz upnikovih poslovnih knjig. Toda izpisek iz poslovnih knjig je verodostojna listina v smislu 2. odst. 23. čl. ZIZ le, če je overjen s strani odgovorne osebe. ZIZ sicer ne predpisuje, kako je takšen izpisek potrebno overiti. Ker pa gre za listino, ki služi osebam zunaj pravne osebe, ki jo je izdala, mora biti takšna listina po prepričanju pritožbenega sodišča opremljena s podpisom odgovorne osebe in z žigom izdajatelja (prim. tč. 21.6. Slovenskih računovodskih standardov). V konkretnem primeru je na priloženi listini le podpis. Zato to ni verodostojna listina v smislu 2. odst. 23. čl. ZIZ. Ne gre tudi prezreti, da je upnik v predlogu za izvršbo kot podlago za predlog navajal račune, ki pa niso priloženi.

Glede na navedeno je bilo potrebno 2. tč. izpodbijanega sklepa razveljaviti (2. odst. 62. čl. ZIZ) in zadevo vrniti v nadaljnji postopek sodišču prve stopnje. To bo samo nadaljevalo postopek kot pri ugovoru zoper plačilni nalog, ali pa bo zadevo, potem ko se bo izreklo za nepristojno, odstopilo sodišču, ki je stvarno in krajevno pristojno za pravdni postopek (2. odst. 62. čl. ZIZ).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sodba I Cpg 585/99
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-19

izpolnitev - predmet izpolnitve - vsebina obveznosti

Obveznost je potrebno izpolniti, tako kot se glasi, tj. v konkretnem primeru v denarju. Zato pritožbene trditve, češ da je upniku pritožnik pripravljen "vrniti vsaj delno drugo blago", ne morejo biti uspešne.

Pritožba se zavrne kot neutemeljena in se potrdi sodba sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo vzdržalo v veljavi sklep o izvršbi Okrajnega sodišča v Krškem opr. št. Ig ... z dne ... v 1. in 3. tč. izreka.

Tožena stranka vlaga proti sodbi sodišča prve stopnje pravočano pritožbo zaradi smiselno zatrjevane bistvene kršitve določb pravdnega postopka in zmotne uporabe materialnega prava. Pritožbenemu sodišču smiselno predlaga, naj izpodbijano sodbo razveljavi in zadevo vrne v novo odločanje sodišču prve stopnje. V pritožbi pojasnjuje, da se glavne obravnave ni udeležila zaradi odsotnosti. Navaja še, da še vedno ni prejela plačila od svojih dolžnikov ter da je upniku pripravljena "vrniti vsaj delno drugo blago".

Pritožba je bila vročena tožeči stranki, ki nanjo ni odgovorila.

Določbe Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP/77; Ur.l. SFRJ 4/77 - 27/90) so uporabljene na podlagi 1. odst. 498. čl. sedaj veljavnega Zakona o pravdnem postopku.

Pritožnik ne oporeka obstoju vtoževane terjatve. In ker je obveznost potrebno izpolniti, tako kot se glasi (1. odst. 307. čl. Zakona o obligacijskih razmerjih, v nadaljevanju ZOR), tj. v konkretnem primeru v denarju, pritožbene trditve, češ da je upniku pritožnik pripravljen "vrniti vsaj delno drugo blago", ne morejo biti uspešne.

Da bi se o tem z upnikom dogovorila, kar je trdil v ugovoru, pa ni dokazal, kot pravilno ugotavlja sodišče prve stopnje. Doslej razloženemu je še dodati, da pritožnik ni opravičil svojega izostanka z naroka za glavno obravnavo, ki je bil dne 9.3.1999. Zato jo je sodišče lahko opravilo v njegovi odsotnosti (295. čl. ZPP/77).

Glede na navedeno je pritožbeno sodišče pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje, potem ko je ugotovilo, da tudi niso podani razlogi, na katere pazi po uradni dolžnosti (368. čl. ZPP/77).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSC sklep Kr 14/2000
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-25

Če je obdolženčeva mati zaposlena kot uradnica na sodišču, pristojnem za opravo preiskovalnih dejanj, je to tehten razlog za prenos krajevne pristojnosti na drugo stvarno pristojno sodišče.

Za odločanje v tej zadevi se določi O. s. v Š.C.

Okrožni državni tožilec O. d. t. C. I.Ž. je predlagal pred stvarno in krajevno pristojnim O. s. v C. opravo preiskovalnih opravil zoper oba obdolženca zaradi uvodoma navedenih kaznivih dejanj.

Zagovornik odvetnik R. M. je v vlogi z dne 13. 1. 2000 predlagal prenos krajevne pristojnosti na drugo stvarno pristojno sodišče na območju celjskega sodnega okrožja, ker da je obdolženi A. B. sin A.B., ki je zaposlena na preiskovalnem oddelku O.s. v C. Zaradi te okoliščine bi lahko prišlo do očitka pristranosti.

Tudi sodišče druge stopnje meni, da pomeni že omenjeno sorodstvo tehten razlog, da o zadevi ne odloča O. s. v C. Zato je v skladu z II. odstavkom 35. člena Zakona o kazenskem postopku predlogu ugodilo in določilo pristojnost O. s. v Š. C., tudi iz razloga procesne ekonomije, saj stroški postopka ne bodo bistveno višji, kot bi sicer bili.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSC sklep Kp 432/99
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-04

Če je v neobrazloženi pritožbi zoper sklep samovoljno podaljšan rok za pritožbo, in je v podaljšanem roku vložen dodatek k pritožbi, se izpodbijani sklep preizkusi samo v obsegu uradnega preizkusa, saj prepoznega dodatka k pritožbi ni mogoče upoštevati.

Pritožba oškodovanca kot tožilca M. H. se z a v r n e kot neutemeljena.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom zavrglo vlogo oškodovanca kot tožilca, ki jo je smiselno štelo za obtožni predlog.

Zoper navedeni sklep se je pravočasno pritožil oškodovanec kot tožilec M. H. z laično pritožbo. V njej je prosil sodišče, da mu podaljša rok za vložitev pritožbe za osem dni zaradi bolezni, ni pa navedel pritožbenega razloga oziroma pritožbenega predloga. V nadaljnjih osmih dneh je nato vložil dopolnitev pritožbe, v kateri je sodišču očital, kako kratek rok mu je določilo za vložitev pritožbe in da on ni uradna oseba, da bi lahko pridobil osebne podatke obdolženca.

Pritožnik pritožbe ni obrazložil, pa tudi pritožbeni predlog manjka.

Zato se je sodišče druge stopnje omejilo na uradni preizkus pritožbe zoper sklep. Pri tem ugotavlja, da nista podani absolutno bistveni kršitvi postopka, na kateri mora paziti po uradni dolžnosti, saj je bilo Okrajno sodišče v Celju stvarno pristojno sodišče, sklep pa je izdal sodnik posameznik kot upravičeni organ.

Glede pritožnikove prošnje v pritožbi, da naj mu sodišče podaljša rok za pritožbo za osem dni zaradi bolezni, je potrebno poudariti, da so pritožbeni roki prekluzivni roki (nevložitev pritožbe v roku, ki je za to določen, pomeni izgubo pravice do pritožbe) in jih upravičenci ne morejo podaljševati po svoji volji. Roki namreč niso sami sebi namen, temveč vzdržujejo določen red v postopku in skrbijo za pravno varnost. Predvsem pa ni mogoče njihovo samovoljno podaljševanje.

ZKP člen 400,  400/2,  402,  402/5,  400,  400/2,  402,  402/5.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSC sklep Kp 21/2000
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-25

zavrženje obtožnega predloga - premoženjskopravni zahtevek - bistvena kršitev določb kazenskega postopka

Če sodišče prve stopnje v sklepu o zavrženju obtožnega predloga ni formalno odločilo o priglašenem premoženjskopravnem zahtevku, ne gre za relativno bistveno kršitev določb kazenskega postopka po 2. odst.371. čl. ZKP, saj oškodovanec kot tožilec ni izgubil pravice do vložitve odškodninske tožbe v pravdnem postopku.

Pritožba oškodovanca kot tožilca D. V. se z a v r n e kot neutemeljena.

Z uvodoma navedenim sklepom je sodišče prve stopnje zavrglo obtožni predlog oškodovanca kot tožilca zoper vse štire obdolžence, vložen zaradi kaznivih dejanj lahke telesne poškodbe po I. odstavku 133. člena Kazenskega zakonika.

O stroških kazenskega postopka in o premoženjskopravnem zahtevku ni bilo odločeno.

Zoper ta sklep se je pravočasno pritožil oškodovanec kot tožilec po pooblaščencu zaradi bistvene kršitve določb kazenskega postopka.

Grajal je odločitev sodišča prve stopnje glede odločitve o premoženjskopravnem zahtevku, ki da ne bi smel biti zavržen.

Predlagal je spremembo izpodbijanega sklepa in napotitev oškodovanca kot tožilca s premoženjskopravnim zahtevkom v določenem roku na pravdo.

Res odločitev sodišča prve stopnje ni popolna, ker manjka formalna odločitev o vloženem premoženjskopravnem zahtevku v znesku 560.000,00 SIT s pripadki, vendar gre zgolj za relativno kršitev določb kazenskega postopka, ki ni vplivala na zakonitost izpodbijanega sklepa. Ta se sicer glede zavrženja obtožnega predloga sploh ne izpodbija, pomeni pa oviro, da bi kazensko sodišče smelo odločati o premoženjskopravnem zahtevku. Priglašeni premoženjskopravni zahtevek v procesnem pomenu ne pomeni tožbe in zato formalna odločitev o njem ni nujna sestavina sklepa o zavrženju obtožnega predloga. Ni nobene procesne ovire, da bi bila poleg priglašenega premoženjskopravnega zahtevka v kazenskem postopku hkrati vložena še tožba v pravdnem postopku. Še zlasti pa kazensko sodišče oškodovancu ni upravičeno določiti nobenega roka za začetek pravde. Po III. odstavku 105. člena Zakona o kazenskem postopku, ki ga sicer sodišče prve stopnje ni uporabilo, rok za začetek pravde ni določen. Tako ni bilo nobene ovire, da oškodovanec kot tožilec brez napotitve na pravdo v izpodbijanem sklepu ne bi začel pravde takoj po sprejemu izpodbijanega sklepa, če ima očitno samo še premoženjski interes.

Iz teh razlogov pritožbi ni bilo ugoditi.

ZKP člen 105,  105/3,  371,  371/2,  105,  105/3,  371,  371/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.