TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSL sklep III Cp 1888/99
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-13

Dolžnik, ki je umrl, ne more biti stranka v izvršilnem postopku.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Z izpodbijanim sklepom je prvostopno sodišče razveljavilo sklep o dovolitvi izvršbe z dne 13.4.1999, opr. št. I 99/00199 in zavrnilo upničin predlog.

Proti sklepu je upnik vložil pritožbo iz razloga zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja. Navaja, da je bil predlog za izvršbo vložen zoper dolžnika J. S., roj. 13.9.1962, naslov K.. Umrl pa je na istem naslovu stanujoči J. S., roj. 28.8.1933. Zato pritožnik meni, da je izpodbijani sklep nepravilen. Predlaga razveljavitev sklepa in vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v nov postopek.

Po določbi prvega odstavka 76.člena Zakona o pravdnem postopku - ZPP (Ur.l.RS, št.26/99) v zvezi s 15.členom ZIZ je pravdna stranka (konkretno: dolžnik) vsaka fizična in pravna oseba. Sposobnost biti stranka je procesna predpostavka, na katero pazi sodišče med postopkom ves čas po uradni dolžnosti (80.člen ZPP). Pravna sposobnost fizične osebe preneha s smrtjo.

Po pravilnih ugotovitvah prvega sodišča je dolžnik umrl dne 13.8.1996 (glej priloženi zapuščinski spis, opr.št. D 153/95), to je pred vložitvijo predloga za izvršbo z dne 27.1.1999. Neuspelo vročitev sklepa o dovolitvi izvršbe izkazuje povratnica z uradno zaznambo pošte "umrl" (glej povratnico, pripeto k list. št. 3 spisa). Pri tem ni točno pavšalno zatrjevanje pritožnice, da je bil predlog za izvršbo vložen zoper dolžnika J. S., roj. 13.9.1962, ki stanuje na istem naslovu kot že pokojni J. S.. Dejstvo je, da je upnica na podlagi verodostojne listine - izpiska iz overjenih poslovnih knjig, vložila predlog za izvršbo zoper umrlega dolžnika, saj je z njim bila v obligacijskopravnem razmerju (glej priloženi zapuščinski spis).

Ker stranka v tem izvršilnem postopku ne more biti pokojni J. S., je odločitev prvega sodišča pravilna in zakonita.

Obrazloženo uveljavljani pritožbeni razlog ni podan in ker velja enako tudi glede po uradni dolžnosti upoštevnih pritožbenih razlogov, je bilo treba pritožbo upnika na podlagi določbe 2.točke 365.člena ZPP v zvezi s 15.členom ZIZ zavrniti kot neutemeljeno in potrditi sklep sodišča prve stopnje.

ZPP člen 76,  76/1,  80,  76,  76/1,  80.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep III Cp 1611/99
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-12

Dolžnik zadosti zahtevi iz 2. odst. 53. čl. ZIZ, če v ugovoru navede razloge, ki izvršbo preprečujejo.

Ugovor, ki se obravnava kot pritožba, se zavrne kot neutemeljen in se potrdi sklep o izvršbi sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je s sklepom o izvršbi na podlagi verodostojne listine dovolilo predlagano izvršbo, dolžniku naložilo, da v 8 dneh po vročitvi sklepa upniku poravna v predlogu navedeno terjatev, stroške upnika pa odmerilo na 18.525,00 SIT.

Sodišče prve stopnje je na podlagi 5. odstavka 62. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju ugovor poslalo naslovnemu sodišču, da o njem odloči kot o pritožbi.

V 2. odstavku 53. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju (ZIZ) je določeno, da mora biti ugovor obrazložen. V ugovoru mora dolžnik navesti dejstva, s katerimi ga utemeljuje in predložiti dokaze, sicer se ugovor šteje kot neutemeljen. Pritožbeno sodišče ugotavlja, da dolžnik v ugovoru ne navaja pravno pomembnih dejstev, ki izvršbo preprečujejo (uvodna odločba 1. odstavka 55. člena ZIZ). Zato je na podlagi določbe 2. odstavka 53. člena ZIZ, dolžnikov ugovor zavrnilo kot neutemeljen in potrdilo sklep o izvršbi sodišča prve stopnje.

ZIZ člen 53,  53/2,  55,  53,  53/2,  55.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep III Cp 2020/99
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-06

ustavitev izvršbe - pravni interes za pritožbo

Sklep o delni ustavitvi izvršbe je v korist dolžnika, zato za pritožbo proti temu sklepu nima pravnega interesa.

Z izpodbijanim sklepom je prvostopno sodišče po upničinem predlogu delno ustavilo izvršbo, ki jo je na podlagi verodostojne listine dovolilo s sklepom, opr. št. I 99/00779-2 z dne 13.7.1999, za dne 23.7.1999 plačan znesek 8.652,00 SIT. V skladu s pravnomočnim sklepom o dovolitvi izvršbe se zoper dolžnico nadaljuje izterjava glede zamudnih obresti v znesku 510,00 SIT in glede izvršilnih stroškov v znesku 14.244,00 SIT.

Proti sklepu o delni ustavitvi izvršbe je dolžnica vložila pritožbo brez navedbe pritožbenih razlogov. Navaja, da je predmetno naročnino poravnala in prilaga pritožbi potrdila o plačilu. Formalnega pritožbenega predloga ni ponudila.

Zoper dolžnico je sklep o dovolitvi izvršbe postal pravnomočen, ker ni ugovarjala. Ne glede na to, kaj je dolžnica poravnala upnici, ni več mogoče vsebinsko obravnavanje dolžničine plačilne obveznosti.

Zaradi naknadnega plačila glavnice v znesku 8.652,00 SIT s strani dolžnice je upnica za ta znesek umaknila predlog za izvršbo in predlagala nadaljevanje izvršbe za zakonite zamudne obresti v znesku 510,00 SIT in izvršilne stroške v znesku 14.244,00 SIT (glej list.

št. 3 spisa). To je prvo sodišče upoštevalo-, ko je pravilno ustavilo izvršbo za plačani znesek. Pri tem je tudi v razlogih sklepa pojasnilo, da se izterjava zoper dolžnico nadaljuje še za zakonite zamudne obresti in izvršilne stroške. Glede na opisani umik je razvidno, da je izpodbijani sklep izključno v dolžničino korist, kar pomeni, da za pritožbo proti temu sklepu nima pravnega interesa. Po določbi tretjega odstavka 343.člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) v zvezi s 366.členom ZPP in 15.členom Zakona o izvršbi in zavarovanju (ZIZ) je pritožb-a nedovoljena, če pritožnik nima pravnega interesa z pritožbo. Zato je bilo treba na podlagi določbe 1. točke 365.člena ZPP v zvezi s 15.členom ZIZ nedovoljeno pritožbo zavreči.

ZIZ člen 15,  15.  ZPP člen 343,  343/1,  343,  343/1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep III Cp 1653/99
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-13

Za pritožbo zoper sklep o delni ustavitvi izvršbe dolžnik nima pravnega interesa. Prvo sodišče je dolžnikovo delno plačilo obveznosti upoštevalo v skladu s pravili o vračunavanju izpolnitve.

Z izpodbijanim sklepom je prvostopno sodišče po upnikovem predlogu delno ustavilo izvršbo, ki jo je na podlagi verodostojne listine dovolilo s sklepom z dne 22.3.1999, opr. št. I 99/00407-2, za dne 11.5.1999 plačani znesek 92.550,00 SIT na račun izvršilnih stroškov, obresti in dela glavnice. V skladu s pravnomočnim sklepom o dovolitvi izvršbe se zoper dolžnika nadaljuje izterjava preostale glavnice v znesku 43.849,75 SIT z zakonitimi zamudnimi obrestmi od 9.6.1999 dalje do plačila.

Proti sklepu o delni ustavitvi izvršbe je dolžnik vložil pritožbo brez navedbe pritožbenih razlogov. Navaja, da je plačal dolg v znesku 92.550,00 SIT in da je bila s strani Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije enostransko prekinjena pogodba. Ne razume, na katero obdobje se nanaša dolg v znesku 43.849,00 SIT. Formalnega pritožbenega predloga ni ponudil.

Zoper dolžnika je sklep o dovolitvi izvršbe postal pravnomočen, ker je ugovarjal prepozno (po preteku zakonskega roka). To pomeni, da ni več mogoče vsebinsko obravnavanje dolžnikove plačilne obveznosti, ki temelji na verodostojni listini (A 1). Zato so dolžnikove trditve o enostranski prekinitivi pogodbe o individualnem prostovoljnem zdravstvenem zavarovanju s strani upnika brezpredmetne in ne vplivajo na izterjavo pravnomočno ugotovljene upnikove terjatve. Zgolj pojasniti je treba, da je zaradi naknadneg-a (delnega) plačila 92.550,00 SIT upnik za ta znesek umaknil predlog za izvršbo in za preostalo terjatev predlagal nadaljevanje izvršbe v skladu s pravili o vračunavanju izpolnitve. Po določbi 313.člena Zakona o obligacijskih razmerjih (ZOR) se vračuna dolžnikovo plačilo obveznosti (glavnice, obresti in stroškov) tako, da se najprej odplačajo stroški, nato obresti in končno glavnica. To je prvo sodišče upoštevalo, ko je pravilno ustavilo izvršbo za plačani znesek (glej obračun obresti, list. št. 11 spisa). P-ri tem je tudi v razlogih sklepa pojasnilo, da se izterjava zoper dolžnika nadaljuje še za 43.849,75 SIT z zakonitimi zamudnimi obrestmi od 9.6.1999, to je od dneva izdaje sklepa o delni ustavitvi izvršbe. Glede na opisani umik je razvidno, da je izpodbijani sklep izključno v dolžnikovo korist, kar pomeni, da za pritožbo proti temu sklepu nima pravnega interesa. Po določbi tretjega odstavka 358.člena Zakona o pravdnem postopku - ZPP/77 v zvezi s 381.členom ZPP/77 in 15.členom Zakona o izvršbi in zavarovanj-u (ZIZ) je pritožba nedovoljena, če pritožnik nima pravnega interesa za pritožbo. Zato je bilo treba, upoštevaje določbo prvega odstavka 498.člena ZPP (Ur.l. RS št. 26/99), na podlagi določbe 1. točke 380.člena ZPP/77 v zvezi s 15.členom ZIZ nedovoljeno pritožbo zavreči.

ZPP (1977) člen 358,  358/3,  358,  358/3.  ZOR člen 313,  313.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep III Cp 83/00
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-19

ugovor zoper sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine

Ker gre za sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine iz leta 1997, dolžnik pa je sklepu ugovarjal, je sodišče prve stopnje pravilno odločilo, ko je sklep o izvršbi v dovolilnem delu razveljavilo in zadevo odstopilo pravdnemu sodišču.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je razveljavilo sklep o izvršbi v 2. točki in sklenilo, da bo postopek tekel pred Okrajnim sodiščem v Ljubljani v pravdnem postopku.

Proti temu sklepu vlaga pritožbo dolžnik in navaja, da je prijavljen na Zavodu za zaposlovanje in da terjatve ne more plačati.

Ker je sodišče prve stopnje odločilo o sklepu o izvršbi v času veljavnosti Zakona o izvršilnem postopku iz leta 1978, je bilo treba pri odločanju uporabiti določbe tega zakona. V konkretnem primeru je dolžnik sklepu o izvršbi na podlagi verodostojne listine ugovarjal in sodišče prve stopnje je pravilno ravnalo, ko je razveljavilo sklep o izvršbi v tistem delu, v katerem se dovoli predlagana izvršba in sklenilo, da bo zadeva odstopljena v pristojno reševanje pravdnemu sodišču (55.a člen ZIP).

Pri teh ravnanjih sodišča ne more biti odločilno dejstvo, ki ga uveljavlja dolžnik, to je da stroškov ne zmore. Takoj ko tožnik ugovarja sklepu o izvršbi na podlagi verodostojne listine, je sodišče po določbah ZIP moralo zadevo odstopiti pravdnemu sodišču.

Ker je sodišče prve stopnje nepravilno in popolno ugotovljeno dejansko stanje pravilno uporabilo materialno pravo in ker pri tem ni zagrešilo nobene kršitve, na katere pritožbeno sodišče pazi po uradni dolžnosti, je bilo treba pritožbo zavrniti kot neutemeljeno in potrditi sklep sodišča prve stopnje (365. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep III Cp 2128/99
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-06

ugovor zoper sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine

Dolžnik plačila obveznosti niti vsebinsko ne ugovarja,ko navaja, da bo plačal glavnico z zakonitimi zamudnimi obrestmi.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep o dovolitvi izvršbe.

Z izpodbijanim sklepom je prvostopno sodišče dovolilo izvršbo po upničinem predlogu na podlagi verodostojne listine zaradi izterjave 2.020,00 SIT, zakonitih zamudnih obresti v znesku 174,00 SIT ter izvršilnih stroškov v znesku 13.344,00 SIT.

Proti sklepu ugovarja dolžnik in navaja, da je za leto 1997 plačal za vse mesece, razen za julij 1997, ker mu upnica za ta mesec ni izstavila računa. Dolžnik ni prejel opomina pred tožbo s strani RTV-Slovenija. Po mnenju dolžnika bi morala upnica dokazati, da mu je vročila ta račun. Nadalje navaja, da bo plačal le naročnino 2.020,00 SIT in zakonite zamudne obresti v znesku 174,00 SIT.

Prvostopno sodišče je po določbi petega odstavka 62.člena Zakona o izvršbi in zavarovanju (ZIZ) ugovor odstopilo pritožbenemu sodišču, da o njem odloči kot o pritožbi.

Dolžnik dolguje upnici na podlagi verodostojne listine plačilo RTV naročnine v znesku 2.020, SIT za mesec julij 1998 in zakonite zamudne obresti v znesku 174,00 SIT. Po določbi 55.člena Zakona o izvršbi in zavarovanju (ZIZ) je ugovor zoper sklep o izvršbi mogoče vložiti iz razlogov, ki preprečujejo izvršbo. Po določbi drugega odstavka 53.člena ZIZ mora dolžnik ugovor obrazložiti; poleg navedbe ugovornih dejstev mora predložiti tudi dokaze, sicer je takšen ugovor šteti za neobrazložen, neobrazložen ugovor -pa je neutemeljen. V tej zvezi je brezpredmetno utemeljevanje dolžnika v ugovoru, da mu upnica ni vročila računa za plačilo naročnine za julij 1997, saj upnica terja plačilo obveznosti za julij 1998. Dolžnik tej obveznosti niti vsebinsko ne nasprotuje, ko navaja, da bo plačal glavnico z zakonitimi zamudnimi obrestmi in kar se od dolžnika zahteva tudi po sklepu o dovolitvi izvršbe. Ker ni prostovoljno izpolnil svoje obveznosti mora upnici povrniti tudi potrebne izvršilne stroške v znesku 13.344,00 SIT, ki -so upnici nastali v zvezi z uvedbo postopka prisilne izterjave (peti odstavek 38.člena ZIZ).

Ker niso podani niti po uradni dolžnosti upoštevni ugovorni razlogi (drugi odstavek 55.člena ZIZ), je bilo treba ugovor dolžnika na podlagi 2.točke 365. člena Zakona o pravdnem postopku v zvezi s 15.členom ZIZ zavrniti kot neutemeljen in potrditi sklep sodišča prve stopnje.

ZIZ člen 38,  38/5,  53,  53/2,  55,  55/1,  55/2,  38,  38/5,  53,  53/2,  55,  55/1,  55/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep III Cp 1676/99
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-19

ustavitev izvršbe - sporočitev dolžnikovega naslova

Če sodišče ne upošteva pravočasnega sporočila o pravem naslovu dolžnika in izvršbo ustavi, zagreši pritožbeni razlog zmotne uporabe materialnega prava in zmotne ugotovitve dejanskega stanja.

Pritožbi se ugodi in se izpodbijani sklep razveljavi.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom ustavilo izvršbo, ker upnik v določenem 3-mesečnem roku ni sporočil sodišču točnega dolžnikovega naslova.

Zoper ta sklep se pritožuje upnik in navaja, da je že 25.5.1999 Okrajnemu sodišču v Ljubljani dostavil vlogo, v kateri je sporočil točen naslov dolžnika.

Kot je razvidno iz podatkov spisa je sodišče prve stopnje s sklepom z dne 19.5.1999 pozvalo upnika, da v roku treh mesecev sporoči sodišču pravilen naslov dolžnika. Ker upnik, kot ugotavlja sodišče prve stopnje v obrazložitvi izpodbijanega sklepa, tega ni storil, je sodišče izvršbo ustavilo. Ker pa je sedaj upnik k pritožbi predložil svoj dopis, s katerim je sporočil naslov dolžnika in je Okrajno sodišče v Ljubljani ta dopis prejelo dne 25.5.1999, kot je to razvidno iz dohodne štampiljke, odtisnjene na tem dopisu, je pritožbeno sodišče ugotovilo, da je sodišče prve stopnje v izpodbijanem sklepu zmotno ugotovilo dejansko stanje in v posledici tega tudi zmotno uporabilo materialno pravo. Pritožbeno sodišče je zato pritožbi ugodilo in izpodbijani sklep razveljavilo.

ZIZ člen 40,  40/1,  76,  76/1,  88,  88/2,  40,  40/1,  76,  76/1,  88,  88/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep III Cp 1589/99
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-19

Tretji mora v ugovoru izkazati, da ima na predmetu izvršbe pravico, ki preprečuje izvršbo.

Pritožba se zavrne kot neutemeljena in se v izpodbijanem delu (tč. 3 izreka) potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je delno ugodilo ugovoru tretjega R.F. in R. E.

in sklep o izvršbi glede gobelina Most v Mostarju in 5 različnih gobelinov ter videorecorderja Philips razveljavilo in v tem delu postopek ustavilo. V ostalem delu je ugovor tretjega zavrnilo.

V delu v katerem je bil zavrnjen ugovor, sklep sodišča prve stopnje izpodbija R. F., ki v pritožbi navaja, da so vsi zarubljeni predmeti njegova last in last njegovega zeta. Za te trditve je poslal tudi dokaze in bi moralo sodišče to upoštevati. Nadalje navaja, da bi njegova žena lahko plačala vse obveznosti, če ne bi v neposredni bližini tekla prodaja na črno, o čemer je obvestil pristojne, ki niso ukrepali in zaradi tega njegova žena ni kriva.

Tretji lahko vloži ugovor, če verjetno izkaže, da ima na predmetu izvršbe pravico, ki preprečuje izvršbo in v njem zahteva naj sodišče izvršbo na ta predmet izreče za nedopustno (prvi odstavek čl. 64 Zakona o izvršbi in zavarovanju - Ur.list RS 51/98, v nadaljnem besedilu ZIZ). Ker pritožnik R.F. v ničemer ni izkazal, da je lastnik spornih premičnin, razen, trditev, je sodišče prve stopnje ravnalo pravilno, ko je zavrnilo njegov ugovor. Protispisna in neutemeljena je trditev v pritožbi, da je o tem poslal dokaze, ko po iz predloženih listin izhaja samo, da je tretji odplačeval kredit za dolžnico, ne pa tudi za sporne premičnine. Razlogi zakaj dolžnica ni poravnala spornega zneska na utemeljenost ugovora tretjega ne vplivajo in zaradi tega pritožbeno sodišče na te trditve pritožnika ne odgovarja.

Ker je odločitev sodišča prve stopnje pravilna, je bilo pritožbo tretjega zavrniti kot neutemeljeno in potrditi sklep sodišča prve stopnje (čl. 365 tč.2 ZPP v zvezi s čl. 15 ZIZ).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep III Cp 1800/99
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-12

Dodatek k izvedeniškemu mnenju je sestavni del celote, zato ga je dolžniku potrebno izročiti pred izdajo sklepa o ugotovitvi vrednosti nepremičnine.

Pritožbi se ugodi, izpodbijani sklep se razveljavi in zadeva vrne sodišču prve stopnje v nov postopek.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje ugotovilo, da je znašala vrednost 4/20-tinskega deleža prve dolžnice in 3/20-tinskega deleža druge dolžnice na nepremičninah v vl. št. 880 k.o. s pripisano parcelo št... pašnik, na dan 28.10.1998, 1,074.937,50 SIT.

V svoji laični pritožbi zoper sklep dolžnici grajata izvedenko M., ker je svoje menje, na katerem sodišče prve stopnje gradi svojo ugotovitev o vrednosti njima lastnim deležem parc. št. 710/101, oprla le na podatke Geodetske uprave, po katerih navedena parcela predstavlja pašnik 3 razreda v izmeri 6 53 50 m2. To pa, da ne ustreza dejanskemu stanju. Del te parcele s površino 1 31 46 m2 namreč leži v območju, ki je po odloku o spremembah in dopolnitvah prostorskih sestavin dolgoročnega in družbenega plana občine zazidljiv in bi se, v kolikor obsega cesto in dvorišče, moral ocenjevati kot zazidano zemljišče, preostali del pa kot nezazidano zemljišče po merilih, ki veljajo za taka zemljišča. Ob doslej navedenem dolžnici tudi sicer grajata izvedenkino oceno kmetijskih in gozdnih zemljišč, ki da je odločno prenizka. V danem primeru, da bi izvedenka morala glede na to, da predmetni pašnik 3. razreda leži neposredno ob naselju, upoštevati vsaj 100% višjo ceno kot jo je glede na cenik, ki ga uporabalja Davčna uprava pri obdavčenju prometa z nepremičninami. Sodišče prve stopnje, da ne bi smelo nekritično slediti takemu izvedeniškemu mnenju, zato dolžnici predlagata razveljavitev izpodbijanega sklepa in vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v nov postopek.

Iz podatkov obeh povratnic z dne 7.9.1999, na katerih sta dolžnici potrdili prejem izpodbijanega sklepa sledi, da sta dolžnici šele tedaj, torej skupaj s sklepom prejeli dodatek k izvedeniškemu mnenju z dne 2.11.1998. Ker ta dodatek tvori celoto z izvedeniškim mnenjem z dne 3.7.1998 (l. št. 75 in sledeče) bi ga dolžnici vsekakor morali dobiti v izjavo še pred izdajo sklepa. Ker temu ni bilo tako, je sodišču prve stopnje mogoče očitati bistveno kršitev po 7. točki 354. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP), saj dolžnicama ni dalo možnosti obravnavanja pred sodiščem. Dolžnici pa sodišču prve stopnje tudi smiselno upravičeno očitata nadaljnjo bistveno kršitev določb postopka po 13. točku drugega odstavka 354. člena ZPP, na katero je sodišče druge stopnje, prav tako kot pri prvi, dolžno paziti po uradni dolžnosti. Sodišče prve stopnje k presoji izvedeniškega mnenja ni pristopilo dovolj kritično, oziroma ga sploh ni ocenilo, tako da je mogoče govoriti o tem, da sklepa ni mogoče preizkusiti. Da bi se navedeni bistveni kršitvi določb postopka odpravili, je sodišče pritožbi ugodilo, izpodbijani sklep razveljavilo in zadevo v skladu z določbo 3. točke 380. člena ZPP vrnilo sodišču prve stopnje v nov postopek.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep III Cp 2069/99
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-19

pravni interes za pritožbo - delna ustavitev izvršbe

Dolžnica nima pravnega interesa za pritožbo zoper sklep o delni ustavitvi predloga za izvršbo. Pravilna je zato odločitev sodišča prve stopnje o zavrženju dolžničine pritožbe.

Pritožba se zavrne in se sklep sodišča prve stopnje potrdi.

Sodišče prve stopnje je zavrglo pritožbo dolžnice.

Dolžnica se je zoper sklep pritožila. Navedla je, da upnik ni upravičen do izterjave zamudnih obresti in stroškov, ker je naročnino že plačala. Sicer pa ni zadovoljna s programom nacionalne televizije in s tem, da se reklame predvajajo med zanimivimi oddajami.

Izpodbijana odločitev sodišča prve stopnje o zavrženju dolžničine pritožbe zoper sklep o delni ustavitvi izvršbe zaradi pomanjkanja pravnega interesa je pravilna in zakonita, torej v skladu s 1. in 3. odst. 358. člena v zvezi s 381. členom Zakona o pravdnem postopku - ZPP/77. Dolžnica sklepu o izvršbi na podlagi verodostojne listine ni ugovarjala, zaradi česar je sklep o izvršbi z dne 14.4.1998 postal pravnomočen. Odločitev sodišča prve stopnje z dne 22.10.1998 je le sledila delnemu umiku predloga za izvršbo s strani upnika in pomeni zgolj to, da se izvršba, ki je bila sicer dovoljena v večjem obsegu, v ustavljenem delu ne bo opravila. Zato dolžnica zoper tako odločitev nima pravnega interesa za pritožbo, saj je zanjo ugodna.

Pravnomočnost sklepa o izvršbi v neumaknjenem delu, kjer je bilo dolžnici naloženo tudi plačilo zakonskih zamudnih obresti in izvršilnih stroškov, pa preprečuje ponovno ugotavljanje obstoja tega dela terjatve. Dolžnica bi morala razloge v tej smeri navesti že v pravočasnem ugovoru zoper sklep o izvršbi z dne 14.4.1998. Neutemeljeno pritožbo je bilo zato treba zavrniti in izpodbijani sklep sodišča prve stopnje potrditi (2. točka 380. člena ZPP/77 v zvezi s 15. členom Zakona o izvršbi in zavarovanju).

ZPP (1977) člen 358,  358/1,  358/3,  358,  358/1,  358/3.  ZIZ člen 15,  15.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.