VSL sodba I Kp 815/99
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-12

Ker je sodišče prve stopnje po izvedenem dokaznem postopku pravilno ugotovilo, da se je drugoobdolženi s srpom v bistvu branil pred protipravnim napadom prvoobdolženega, pri čemer sta oba utrpela lahke telesne poškodbe, je ob ugoditvi pritožbi zagovornika prvoobdolženega izpodbijano sodbo, s katero sta bila oba spoznana za kriva storitve kaznivih dejanj lahke telesne poškodbe po členu 133/II in I KZ na škodo drug drugega, spremenilo tako, da je zaradi ravnanja v silobranu drugoobdolženega oprostilo.

Pritožbi zagovornika obdolženega I.B. se ugodi in se sodba sodišča prve stopnje spremeni tako, da se obdolženi I.B. iz razlogov po 1. točki 358. člena ZKP o p r o s t i obtožbe, da je z nevarnim orodjem drugega tako telesno poškodoval, da je bilo zaradi tega začasno okvarjeno njegovo zdravje, začasno pa je bila prizadeta njegova zunanjost s tem, da je 8.8.1995 na cesti ob dvorišču stanovanjske hiše št. 25 v Ž. s srpom zamahnil proti B. G.

in mu prizadejal rani raztrganini na levi strani trebušne stene in levega boka, zaradi katerih je bilo G. zdravje začasno okvarjeno, začasno pa je bila prizadeta tudi njegova zunanjost; s čimer naj bi storil kaznivo dejanje lahke telesne poškodbe po členu 133/II in I KZ.

Po členu 96/I ZKP obremenjujejo stroški tega dela kazenskega postopka iz 1. do 5. točke II. odstavka 92. člena ZKP ter potrebni izdatki obdolženca in potrebni izdatki ter nagrada njegovega zagovornika, proračun.

Z uvodoma navedeno sodbo je sodišče prve stopnje spoznalo obdolžena I.B. in B.G. za kriva vsakega po enega kaznivega dejanja lahke telesne poškodbe po členu 133/II in I KZ, storjenih na škodo drugega obdolženca ter jima izreklo pogojni obsodbi, v katerih je vsakemu od njiju določilo kazni štiri mesece zapora in preizkusni dobi dveh let, nerazdelno pa jima je v plačilo naložilo tudi stroške kazenskega postopka ter povprečnini.

Zoper sodbo se je pritožil zagovornik obdolženega I.B. zaradi bistvene kršitve določb kazenskega postopka, zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja ter zaradi odločbe o kazenskih sankcijah in stroških postopka ter predlagal spremembo sodbe v oprostilno oz.

njeno razveljavitev in vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v ponovno odločanje.

Višja državna tožilka je v pisnem mnenju predlagala zavrnitev pritožbe kot neutemeljene.

Po izčrpni analizi zagovorov obeh obdolžencev ter izpovedb prič D.

V. in R.B. ter ob upoštevanju izvedenskega mnenja izvedenca medicinske stroke in vsebine zapisnika o zasegu predmetov ter vpogleda fotografij uporabljenih orodij pri storitvi obravnavanih dejanj, je sodišče prve stopnje ugotovilo, da je obdolženi B.G.

napadel in s kovinskim delom vil udaril obdolženega I.B., ki se mu je zoperstavil tako, da je proti njemu zamahnil s srpom. Iz razlogov izpodbijane sodbe tako v bistvu izhaja, da je bil napad stvaren in resničen ter protipraven, istočasno pa se je obdolženi B. pred napadom branil, pri čemer je bila, glede na uporabljeno orodje in ravnanje obeh obdolžencev, podana tudi sorazmernost med intenzivnostjo napada in obrambe.

Skladno z določbo 11. člena KZ ni kaznivo tisto dejanje, ki je storjeno v silobranu. Silobran pa je obramba, ki je neizogibno potrebna, da storilec odvrne od sebe ali koga drugega istočasen protipraven napad. Gornje ugotovitve sodišča prve stopnje, s katerimi se obdolženčev zagovornik sicer v večjem delu ne strinja, nedvomno vodijo k edinemu logičnemu zaključku, da je obdolženi I.B. s tem, ko je s srpom zamahnil proti obdolženemu B.G.in mu prizadejal v izreku sodbe opisane poškodbe, ravnal v silobranu, saj je ugotovljeni protipravni napad obdolženega G. še trajal in je tedaj obdolženemu B. nedvomno dovoljeval, da se pred takšnim napadom brani. Ob tem sodišče druge stopnje tudi ocenjuje, da je način obrambe obdolženega B., ko je s srpom zamahnil proti obdolženemu G., sorazmeren z ugotovljenim napadom obdolženega G., ki je po predhodnem kričanju stekel na dvorišče po vile in se z njimi vrnil na cesto, ob kateri je obdolženi B. s svojim sinom obrezoval tisti del žive meje, ki je štrlel na javno dobro. Zato bi že sodišče prve stopnje moralo ob pravilni uporabi kazenskega zakona obdolženega B. oprostiti, ker je dejanje storil v silobranu. Ker pa je odločilna dejstva ugotovilo pravilno, je pritožbeno sodišče v skladu s pooblastili iz 1. odstavka 394. člena ZKP izpodbijano sodbo spremenilo tako, da je tega obdolženca iz razloga po 1. točki 358. člena ZKP v zvezi z 11. členom KZ obtožbe oprostilo.

Izrek o stroških kazenskega postopka temelji na določilu 1. odstavka 96. člena ZKP.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.