TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSL sklep II Cpg 1152/99
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-06

izvršba na podlagi verodostojne listine - neobrazložen ugovor

Dolžnik s trditvami, da sporne terjatve nima evidentirane v svojih poslovnih knjigah, ni navedel pravno relevantnih dejstev, s katerimi bi ugovor zoper sklep o izvršbi, temelječ na fakturah za dobavljeno blago, obrazložil.

Ugovor se zavrne in se sklep o izvršbi sodišča prve stopnje potrdi.

Sodišče prve stopnje je izdalo sklep o izvršbi na podlagi verodostojnih listin, večih faktur za blago.

Dolžnik je zoper sklep o izvršbi ugovarjal in navedel, da sporne terjatve v svojih poslovnih knjigah nima zavedene.

Sodišče prve stopnje je dolžnikov ugovor poslalo na podlagi petega odstavka 62. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju (Ur. l. RS št.

51/98, v nadaljevanju ZIZ) višjemu sodišču, da o njem odloči kot o pritožbi.

Dolžnikov ugovor zoper sklep o izvršbi mora biti obrazložen (glej drugi odstavek 53. člena ZIZ). To velja tudi za ugovor zoper sklep o izvršbi, izdan na podlagi verodostojne listine (prvi odstavek 61. člena ZIZ). V ugovoru mora dolžnik navesti dejstva, s katerim ga utemeljuje in predložiti dokaze, sicer se šteje ugovor za neutemeljen (drugi odstavek 53. člena ZIZ). Če dolžnik ugovarja sklepu o izvršbi na podlagi verodostojne listine in mu ugovarja v celoti (torej tudi v delu, s katerim mu je bilo naloženo plačilo terjatve) mora navesti v ugovoru pravno relevantna dejstva, to pa je taka dejstva, ki bi pripeljala do zavrnitve tožbenega zahtevka, če bi se izkazala za resnična, in predložiti dokaze zanje. V tem primeru pa dolžnik s trditvami, da sporne terjatve nima evidentirane v svojih poslovnih knjigah, ni navedel nobenih relevantnih dejstev, s katerimi bi izpodbijal terjatev, saj se s temi trditvami ne bi mogel uspešno upreti zahtevani terjatvi, ki temelji na predloženih fakturah. Zato njegov ugovor ni obrazložen skladno z določilom drugega odstavka 53. člena ZIZ in je zato tudi neutemeljen. Sodišče druge stopnje ga je zato obravnavalo kot pritožbo in ga zavrnilo ter potrdilo sklep o izvršbi (drugi odstavek 365. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ in petim odstavkom 62. člena ZIZ v zvezi z drugim odstavkom 53. člena ZIZ).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep II Cpg 1187/99
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-06

sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine - neobrazložen ugovor

Dolžnikove trditve glede napak upnikovih izvedenih del so presplošne, saj niso bila navedena nobena konkretna dejstva glede napak in tudi nobenih dokazov zanje ni bilo predloženih. Tudi trditve glede dolžniku nastale škode so presplošne, saj niso bila navedena nobena konkretna dejstva. Ugovor dolžnika je zato neobrazložen.

Ugovor dolžnika se zavrne in se sklep o izvršbi sodišča prve stopnje potrdi.

Sodišče prve stopnje je izdalo sklep o izvršbi na podlagi (ostanka) dveh računov in z njim naložilo dolžniku, da mora tožeči stranki plačati zahtevano terjatev v višini 1.114.053,00 SIT s pripadki ter odločilo, da se hkrati dovoli izvršba za navedeno terjatev.

Dolžnik je zoper sklep o izvršbi ugovarjal.

Sodišče prve stopnje je dolžnikov ugovor na podlagi 5. odstavka 62. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju Ur.list RS 50/98, v nadaljevanju ZIZ) poslalo višjemu sodišču, da o njem odloči kot o pritožbi, ker je štelo, da ugovor dolžnika ni obrazložen skladno z določbami ZIZ.

Dolžnik mora sklepu o izvršbi ugovarjati obrazloženo (2. odstavek 53. člena ZIZ). To velja tudi za ugovor zoper sklep o izvršbi, izdan na podlagi verodostojne listine (1. odstavek 61. člena ZIZ). V ugovoru mora dolžnik navesti dejstva, s katerimi ga utemeljuje in predložiti dokaze zanje, sicer se ugovor šteje za neutemeljen (2. odstavek 53. člena ZIZ). Če dolžnik ugovarja sklepu o izvršbi na podlagi verodostojne listine in mu ugovarja v celoti (torej tudi v delu, s katerim mu je bilo naloženo plačilo terjatve) mora v ugovoru navesti pravno relevantna dejstva. To je taka dejstva, ki bi pripeljala do zavrnitve tožbenega zahtevka, če bi se izkazala za resnična in za zatrjevana dejstva predložiti dokaze. V konkretnem primeru pa iz dolžnikovega ugovora izhaja, kot da so bila dela, katerih plačilo zahteva upnik, opravljena z napakami in da je imel dolžnik s tem neke stroške, ki naj bi bili večji od upnikove terjatve. Sodišče druge stopnje ugotavlja, da so dolžnikove trditve glede napak povsem presplošne, v njem niso navedena nobena konkretna dejstva glede napak upnikovega dela, pa tudi dokazov zanje dolžnik ni predložil nobenih.

Tudi glede dolžniku nastale škode so trditve presplošne, v njih ni navedenih nobenih konkretnih dejstev, škoda ni določno opredeljena, terjatev pa tudi ni bila postavljena v pobot. Dolžnikov ugovor je presplošen in ni obrazložen v smislu 2. odstavka 53. člena ZIZ, zato je tudi neutemeljen. Sodišče druge stopnje ga je zato zavrnilo in potrdilo sklep o izvršbi sodišča prve stopnje (2. točka 365. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ in 5. odstavkom 62. člena ZIZ v zvezi z 2. odstavkom 53. člena ZIZ).

ZIZ člen 53,  53/2,  61,  61/1,  62,  62/5,  53,  53/2,  61,  61/1,  62,  62/5.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep II Cpg 1343/99
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-25

sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine - neobrazložen ugovor

Pritožba se zavrne kot neutemeljena in se izpodbijani sklep potrdi.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom o izvršbi na podlagi verodostojne listine dolžnici naložilo, naj plača upniku izterjevano terjatev in dovolilo predlagano izvršbo.

Proti temu sklepu je vložila pravočasen ugovor dolžnica. V ugovoru je navedla, da se je z upnikom dogovorila, da "bodo naredili kompenzacijo", s čimer se strinja.

Sodišče prve stopnje je dolžničin ugovor predložilo pritožbenemu sodišču, da o njem odloči kot o pritožbi (2. odst. 54. čl. Zakona o izvršbi in zavarovanju, v nadaljevanju ZIZ, v zvezi s 5. odst. 62. čl. ZIZ).

Pritožbeno sodišče je ugovor tako tudi obravnavalo.

Iz vsebine ugovora ni moč sklepati, da je dolžnica navedla dejstva, ki bi preprečevala izvršbo oz. bi lahko v pravdnem postopku pripeljala do zavrnitve zahtevka. Dolžnica namreč ne navaja, da bi izterjevana terjatev že prenehala, temveč naj šele bi prenehala, ko "bodo naredili kompenzacijo". Poleg tega za trditve o dogovoru o kompenzaciji ni predlagala nobenih dokazov. Trditve o kompenzaciji so tudi premalo konkretizirane, da bi bilo moč sklepati o morebitni spremembi prvotne, očitno prodajne pogodbe, iz katere izterjevana terjatev izvira. Zato je po določbi 2. odst. 53. čl. ZIZ (v zvezi s 5. odst. 62. čl. ZIZ) obravnavani ugovor neutemeljen. Doslej razloženemu pritožbeno sodišče še dodaja, da je bila dolžnica v pravnem pouku izpodbijanega sklepa poučena o pravkar omenjenih določilih ZIZ. Tako je bila seznanjena, da mora ugovor obrazložiti tako, da v njem navede dejstva, s katerimi ga utemeljuje, in za ta dejstva predložiti dokaze. Prav tako je bila seznanjena s posledicami za primer, če ugovora ne bi tako obrazložila.

Izpodbijani sklep je pritožbeno sodišče preizkusilo še v okviru uradoma upoštevnih razlogov. (2. odst. 350. čl. ZPP/99 v zvezi s 15. čl. ZIZ in 2. odst. 55. čl. ZIZ). Pri tem je ugotovilo, da ti niso podani. Zato je odločilo, kot je razvidno iz izreka sklepa (2. tč.

ZIZ člen 54,  54/2,  62,  62/5,  54,  54/2,  62,  62/5.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep Cpg 1019/99
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-06

sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine - utemeljen ugovor - ugovorni postopek

Ugovorni postopek zoper sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine je potrebno obravnavati kot celoto od izdaje sklepa o izvršbi, upoštevaje pri tem tudi pravni pouk, do odločitve o dolžničinem ugovoru. Ker je bil sklep o izvršbi izdan še v času veljavnosti ZIP in je dolžnica tudi dobila pravni pouk v skladu s 55.a čl. ZIP, je potrebno njen ugovor presojati po določbah ZIP.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Upnik sam nosi svoje stroške pritožbenega postopka.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom ugodilo ugovoru tretje dolžnice M. U. in glede nje razveljavilo svoj sklep o izvršbi v delu, s katerim je dovolilo izvršbo, ter odločilo, da se bo o upnikovi terjatvi do tretje dolžnice odločalo v pravdnem postopku.

Upnik se je zoper sklep pravočasno pritožil in navedel, da je v času vložitve dolžničinega ugovora že veljal Zakon o izvršbi in zavarovanju (ZIZ), zato bi morala dolžnica svoj ugovor obrazložiti v skladu z določbami 2. odst. 53. čl. ZIZ ter tudi predložiti ustrezne dokaze.

Sklep o izvršbi je bil v obravnavani zadevi izdan dne 24.6.1997, to je še v času veljavnosti Zakona o izvršilnem postopku (ZIP). Omenjeni zakon je - v nasprotju s sedaj veljavnim ZIZ - v postopku izvršbe na podlagi verodostojne listine izrecno dopuščal neobrazložene ugovore (5. odst. 55.a čl. ZIP). Glede na takšno stanje je tretja dolžnica v sklepu o izvršbi dobila tudi pravni pouk v skladu z določili ZIP.

Resda je dolžnica vložila ugovor že v času veljavnosti ZIZ, vendar je potrebno ugovorni postopek obravnavati kot celoto od izdaje sklepa o izvršbi, upoštevaje pri tem tudi pravni pouk, do odločitve o dolžničinem ugovoru. Zato je prvostopenjsko sodišče po ugotovitvah sodišča druge stopnje ravnalo povsem pravilno, ko je dolžničin ugovor presojalo po določbah ZIP in ne ZIZ ter v skladu z 2. odst. 55.a čl.

ZIP razveljavilo sklep o izvršbi v drugi točki izreka.

Ker pritožbeno sodišče tudi pri preizkusu izpodbijanega sklepa po uradni dolžnosti (2. odst. 350. čl. Zakona o pravdnem postopku - ZPP v zvezi s 14. čl. ZIP, sedaj 15. čl. ZIZ) ni ugotovilo kršitev, je pritožbo na podlagi 2. točke 365. čl. ZPP v zvezi s 14. čl. ZIP (sedaj 15. čl. ZIZ) zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo sklep sodišča prve stopnje.

Izrek o stroških temelji na 1. odst. 165. čl. ZPP v zvezi s 1. odst.

154. čl. ZPP in 15. čl. ZIZ. Ker upnik s pritožbo ni uspel, mora sam nositi svoje pritožbene stroške.

ZIP člen 55,  55a,  55a/2,  55a/5,  55,  55a,  55a/2,  55a/5.  ZIZ člen 53,  53/2,  53,  53/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep II Cpg 1323/99
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-26

sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine - prepozen ugovor - pravočasnost ugovora

V meničnih in čekovnih sporih lahko dolžnik vloži ugovor zoper sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine v treh dneh.

Pritožba se zavrne kot neutemeljena in se sklep sodišča prve stopnje potrdi.

Sodišče prve stopnje je zavrglo dolžnikov ugovor zoper sklep o izvršbi opr. št. VII Ig 416/93 z dne 2.3.1993, ker je bil prepozen.

Dolžnik se je zoper sklep pravočasno pritožil. V pritožbi navaja, da je svoj ugovor vložil dne 17.3.1993, kar je pravočasno. Sklep o izvršbi je prejel 9.3.1993 zato je osemdnevni rok za ugovor potekel 17.3.1993 in ne 12.3.1993 kot je zmotno ugotovilo sodišče prve stopnje v izpodbijanem sklepu.

Pritožbeno sodišče ugotavlja, da je izpodbijani sklep pravilen. Iz spisa je razvidno, da je bil sklep o izvršbi izdan na podlagi menice.

V takem primeru velja tri dnevni rok za vložitev ugovora (1. odst.

55. člena ZIP). Zaradi navedenega je sodišče pravilno ugotovilo, da je tridnevni rok za vložitev ugovora potekel dne 12.3.1993, saj ni sporno, da je dolžnik sklep o izvršbi prejel dne 9.3.1993. Zapis v obrazložitvi izpodbijanega sklepa, "da je zadnji dan osemdnevnega roka potekel že 12.3.1993" je očitna pomota, ki jo je sodišče prve stopnje že odpravilo s popravnim sklepom opr. št. VII Ig 416/93-9 z dne 25.5.1993, ki je postal pravnomočen. Zato izrek izpodbijanega sklepa ni nesklepčen in je pritožbena navedba v to smer neutemeljena.

Dolžnik sam priznava tudi v pritožbi, da je vložil ugovor šele 17.3.1993, kar je prepozno. Dolžnik pri tem ni niti trdil in tudi ne dokazoval, da je bil sklep o izvršbi, zoper katerega je vložil prepozen ugovor opredeljen z drugačnim pravnim poukom.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep II Cpg 1301/99
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-26

sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine - ugovor - negativno dejstvo

Za negativna dejstva ni mogoče predložiti dokazov. V takem primeru pritožbeno sodišče preizkusi utemeljenost ugovora le na podlagi ugovornih navedb.

Ugovoru se ugodi in se sklep sodišča prve stopnje spremeni tako, da se 2. točka izreka sklepa o izvršbi Okrajnega sodišča v Kranju opr.

št. Ig 99/01520 z dne 8.11.1999 razveljavi in se postopek nadaljuje pred Okrožnim sodiščem v Kranju.

Sodišče prve stopnje je izdalo sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine, s katerim je naložilo dolžniku, da mora poravnati upniku terjatev v višini 171.635,40 SIT s pp.

Dolžnik je zoper sklep pravočasno ugovarjal. V ugovoru je navedel, da med strankama ni bilo sklenjenega nobenega dogovora za plačilo teh obveznosti, saj upnik ni predložil nobene naročilnice ali pogodbe.

Pritožbeno sodišče je o ugovoru odločalo kot o pritožbi skladno z določbo 2. odst. 54. člena ZIZ. Pri tem ugotavlja, da je dolžnikov ugovor utemeljen. ZIZ v 2. odst. 53. člena sicer določa, da mora v dolžnik v ugovoru navesti dejstva, s katerimi ga utemeljuje in predložiti dokaze, sicer se šteje kot neutemeljen. Dolžnik je z ugovornimi navedbami dovolj natančno navedel dejstva, na podlagi katerih osporava v sklepu o izvršbi ugotovljeno terjatev, saj je trdil, da ne obstoji za to pogodbena podlaga. Ni pa predložil nobenih dokazov. Kljub temu pritožbeno sodišče ocenjuje, da je ugovor utemeljen. Z navedbo, da med strankama ni bilo dogovora za plačilo sporne obveznosti je dolžnik zatrjeval negativno dejstvo, o čemer pa ne more predložiti dokaza, saj je prav v tem bistvo njegove navedbe, torej da ni dokaza. Zato se je v tem primeru pritožbeno sodišče preizkusilo utemeljenost ugovora le na podlagi ugovornih navedb.

Pritožbeno sodišče je zaradi navedenega ugodilo ugovoru in odločilo skladno z določbo 2. odst. 62. člena ZIZ v zvezi s 3. točko 365. člena v zvezi s 15. členom ZIZ.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep II Cpg 1312/99
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-26

sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine - neobrazložen ugovor

Ugovor se zavrne in se sklep o izvršbi sodišča prve stopnje potrdi.

Sodišče prve stopnje je izdalo sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine.

Dolžnik je zoper sklep pravočasno ugovarjal. V ugovoru je navedel, da se zoper sklep pritožuje in predlaga, da ga sodišče razveljavi.

Pritožbeno sodišče je o ugovoru odločalo kot o pritožbi skladno z določbo 2. odst. 54. člena ZIZ. Pri tem ugotavlja, da ugovor ni obrazložen. Dolžnik namreč v njem ni navedel nobenih dejstev, s katerim ugovor utemeljuje niti ni predložil nobenih dokazov. Zato se po določbi 2. odst. 53. člena ZIZ tak ugovor šteje kot neutemeljen.

Dolžnik je namreč v ugovoru le pavšalno nasprotoval sklepu o izvršbi, s čemer pa po oceni pritožbenega sodišča ni uspel izpodbiti zakonske domneve o njegovi neutemeljenosti.

Pritožbeno sodišče je zaradi navedenega in ker v postopku na prvi stopnji ni prišlo do bistvenih kršitev določb postopka iz 2. odst.

339. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ ugovor zavrnilo kot neutemeljen in potrdilo izpodbijani sklep (2. točka 365. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep II Cpg 1348/99
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-13

sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine - neobrazložen ugovor

Dolžnikove trditve v ugovoru so presplošne, da bi jih bilo mogoče preizkusiti. Kdo je nepooblaščena oseba, ki se je dogovarjala v imenu dolžnika, dolžnik namreč ne pove, ne pove pa tudi, zakaj je zahteval odstranitev reklamnih tabel. Za svoje trditve dolžnik tudi ni predložil nobenih dokazov, kot to določa 2. odst. 53. člena ZIZ. Zato je njegov ugovor neobrazložen in ga je sodišče prve stopnje pravilno štelo za neutemeljenega.

Ugovor se zavrne in se izpodbijani sklep potrdi.

Sodišče prve stopnje je štelo, da je ugovor dolžnika zoper sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine, opr. št. Ig Ig 1999/00628 z dne 9.12.1999, neutemeljen in ga poslalo višjemu sodišču, da o njem odloči kot o pritožbi (5. odst. 62. člena ZIZ v zvezi s 3. odst. 58. člena ZIZ).

Dolžnik je v ugovoru navedel, da je sklep o izvršbi neutemeljen, ker se je z upnikom dogovarjala tretja - nepooblaščena oseba, ki ni v nikakršni povezavi z dolžnikom. Šele po večkratnih opozorilih je upnik reklamne table odstranil in jih po odstranitvi tudi obdržal.

Sodišče druge stopnje je najprej preverilo, ali je dolžnikov ugovor obrazložen v smislu določila 2. odst. 53. člena ZIZ. Po tej določbi mora dolžnik v ugovoru navesti dejstva, s katerimi ga utemeljuje, in predložiti dokaze. Kadar so navedena dejstva takšna, da zanje nosi dokazno breme dolžnik, morajo biti zanje v ugovoru priloženi tudi dokazi, sicer se ugovor šteje za neobrazloženega in je kot tak neutemeljen. Dolžnik je v ugovoru zatrjeval, da se je z upnikom dogovarjala nepooblaščena oseba, ki z dolžnikom ni v nikakršni povezavi, in da je upnik šele po večkratnih opozorilih reklamne table odstranil in tudi obdržal. S tem je navedel dejstva, s katerimi je utemeljeval svoj ugovor, vendar pa so trditve v ugovoru presplošne, da bi jih bilo mogoče preizkusiti. Kdo je nepooblaščena oseba, ki se je dogovarjala v imenu dolžnika, dolžnik namreč ne pove, ne pove pa tudi, zakaj je zahteval odstranitev reklamnih tabel. Za svoje trditve dolžnik tudi ni predložil nobenih dokazov, kot to določa 2. odst. 53. člena ZIZ. Zato je njegov ugovor neobrazložen in ga je sodišče prve stopnje pravilno štelo za neutemeljenega.

Tako so razlogi, ki so pri odločanju pritožbenega sodišča na podlagi 5. odst. 62. člena ZIZ pomembni, lahko le še tisti, ki se upoštevajo po uradni dolžnosti (2. odst. 350. člena ZPP in zadnji odst. 55. člena ZIZ). Sodišče druge stopnje ugotavlja, da teh razlogov v obravnavanem primeru ni. Zato je ugovor dolžnika z dne 20.12.1999 zavrnilo kot neutemeljen in sklep o izvršbi na podlagi 2. točke 365. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ potrdilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep II Cpg 1305/99
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-05

sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine - neobrazložen ugovor

Dolžnik se je v ugovoru skliceval le na ustni dogovor, da se bo dolg poravnal v najkrajšem možnem času. S temi navedbami je smiselno uveljavljal dogovor med strankama o odlogu plačila, za kar pa dolžnik ni ponudil nobenih dokazov, niti ni konkretizirano pojasnil, za kakšen čas naj bi bilo plačilo dolga po dogovoru odloženo. Njegovega prepavšalnega ugovora zato ni moč šteti za obrazloženega v smislu citiranega določila ZIZ, na kar utemeljeno opozarja pritožnik.

Pritožbi se ugodi, izpodbijani sklep se spremeni tako, da se ugovor dolžnika kot neutemeljen zavrne.

Z izpodbijanim sklepom je prvostopno sodišče ugodilo dolžnikovemu ugovoru in sklep o izvršbi razveljavilo v delu, v katerem je bila izvršba dovoljena, ter odločilo, da bo o zahtevku in stroških odločalo sodišče v pravdnem postopku.

Zoper navedeni sklep se je pravočasno pritožil upnik s trditvijo, da dolžnikov ugovor ni obrazložen skladno z določili ZIZ.

Po 2. odstavku 53. člena ZIZ mora dolžnik v ugovoru navesti dejstva, s katerimi ga utemeljuje in predložiti dokaze, sicer se ugovor šteje kot neutemeljen. Dolžnik se je v ugovoru skliceval le na ustni dogovor, da se bo dolg poravnal v najkrajšem možnem času. S temi navedbami je smiselno uveljavljal dogovor med strankama o odlogu plačila, za kar pa dolžnik ni ponudil nobenih dokazov, niti ni konkretizirano pojasnil, za kakšen čas naj bi bilo plačilo dolga po dogovoru odloženo. Njegovega prepavšalnega ugovora zato ni moč šteti za obrazloženega v smislu citiranega določila ZIZ, na kar utemeljeno opozarja pritožnik. Na podlagi 3. točke 365. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ je zato pritožbeno sodišče izpodbijani sklep spremenilo tako, kot izhaja iz dispozitiva tega sklepa.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep II Cpg 1345/99
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-18

predlog za izvršbo - nepopolna vloga - plačilo sodne takse - potrdilo o plačilu sodne takse

Po določbi 4. odst. 40. člena ZIZ se šteje, da je upnik predlog za izvršbo umaknil, če taksa ni plačana v roku, ki ga postavi sodišče in ne v primeru, če upnik v tem roku ne predloži dokazila o plačani taksi.

Pritožbi se ugodi in se izpodbijani sklep razveljavi ter zadeva vrne sodišču prve stopnje v nov postopek.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom ugotovilo, da upnik v odrejenem roku 15 dni predloga za izvršbo ni dopolnil s predložitvijo potrdila o plačani taksi, zato je v skladu s 4. odst. 40. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju (ZIZ) štelo, da je predlog za izvršbo umaknjen.

Upnik se je zoper sklep pravočasno pritožil in navedel, da je dne 19.4.1999 prejel opomin za plačilo takse, ki jo je poravnal dne 23.4.1999, vendar pa je potrdilo o plačani taksi pomotoma poslal na Okrajno sodišče v Kopru.

Po 4. odst. 40. člena ZIZ mora biti taksa za predlog za izvršbo plačana ob vložitvi predloga, sicer sodišče s takim predlogom ravna smiselno kot z nepopolno vlogo; tj. pozove vložnika, da naj predlog za izvršbo dopolni tako, da plača takso v naknadnem roku (iz 4. odst.

Iz podatkov v spisu je razvidno, da je sodišče prve stopnje s sklepom z dne 14.04.1999 (redna št. 2) pozvalo upnika naj v roku 15 dni dopolni predlog za izvršbo tako, da sodišču predloži dokazilo o plačani taksi. Iz povratnice pripete k temu sklepu izhaja, da je upnik navedeni sklep prejel dne 19.04.1999. Iz potrdila (priloga A5) pa je razvidno, da je upnik plačal dolgovano takso dne 23.04.1999, torej v okviru postavljenega petnajstdnevnega roka od prejema navedenega sklepa, kot to zahteva določba 4. odst. 40. člena ZIZ.

Sodišče prve stopnje je zato napačno uporabilo 4. odst. 40. člena ZIZ, ker je štelo predlog za izvršbo umaknjen, ker upnik ni predložil dokazila o plačani taksi v postavljenem roku. Po tem odstavku se namreč šteje, da je upnik predlog za izvršbo umaknil, če taksa ni plačana v naknadnem roku, ki ga postavi sodišče in ne v primeru, če upnik v tem roku ne predloži dokazila o plačani taksi.

Zaradi zmotne uporabe določb ZIZ, je sodišče druge stopnje pritožbi ugodilo in na podlagi 3. tč. 380. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP/77) v zvezi s 15. členom ZIZ izpodbijani sklep razveljavilo ter zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v nov postopek.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.