VSC sodba Kp 344/99
Sodna praksa višjih sodišč, 1999-10-12

Z mnenjem izvedenca delovnovarnostne stroke je dokazana eksplozija plina acetilena v kotlovnici, v kateri je obdolženec pred uporabo električne rezalke za kovine rezal kovinsko cev z aparatom za avtogeno varjenje, pri katerem se uporablja plin acetilen. Za eksplozijo plina druge vrste (gospodinjski plin propan butan) namreč ni nobenega dokaza.

Pritožba obdolženega M.J. se z a v r n e kot neutemeljena in se p o t r d i sodba sodišča prve stopnje.

Obdolženi M.J. je dolžan plačati 40.000,00 SIT povprečnine.

Z uvodoma navedeno sodbo je bil obdolženec spoznan za krivega kaznivega dejanja hude telesne poškodbe iz malomarnosti po III. in I.

odstavku 134. člena Kazenskega zakonika. Izrečena je bila pogojna obsodba z določeno kaznijo tri mesece zapora in preizkusno dobo dveh let. Obdolžencu so bili naloženi v plačilo stroški kazenskega postopka v znesku 49.330,00 SIT in povprečnina v znesku 40.000,00 SIT. Za ostale stroške je napovedan poseben sklep. Oškodovani M.K. pa je bil s celotnim premoženjskopravnim zahtevkom napoten na pravdo.

Zoper to sodbo se je pravočasno pritožil obdolženec po zagovorniku zaradi zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja in zaradi kršitve kazenskega zakona. Predlagal je spremembo ter izdajo oprostilne sodbe ali pa razveljavitev in vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Sodišče prve stopnje ne dvomi v pravilnost ugotovljenega dejanskega stanja. Za pritožbeno ponovljeno sklicevanje na drugačen vzrok za eksplozijo tudi po mnenju sodišča druge stopnje ni prav nobenih dokazov, oziroma je izvedenec iz varstva pri delu D. M. takšno možnost izrecno izključil. Ne glede na dejstvo, da niti obdolženec niti oškodovanec pred eksplozijo nista zaznala vonja po acetilenu, kar se pritožbeno poudarja, je v zapisniku o ogledu kraja kaznivega dejanja Uprave za notranje zadeve iz Celja z dne 16. 11. 1993 navedeno, da je bilo v kotlovnici vonjati acetilen. Že omenjeni izvedenec je zadovoljivo pojasnil potrebno koncentracijo acetilena, da je sploh lahko prišlo do eksplozije. Ni sicer jasno, kaj naj bi ugotovil v pritožbi predlagani izvedenec kemijske stroke, saj prisotnost drugega plina v kotlovnici, kjer je prišlo do eksplozije, ni dokazana. Sicer pa je sam lastnik hiše M. F. pojasnil, da je bila jeklenka za gospodinjski plin prazna že več let in to še v sosednem prostoru. Glede na pravilno oceno izvedenih dokazov je zato sodišče prve stopnje z gotovostjo zaključilo, da je prišlo do oškodovančeve hude telesne poškodbe zaradi obdolženčevega malomarnega ravnanja s plinom acetilenom. Zato tudi sodišče druge stopnje ne dvomi, da je obdolženec storil očitano kaznivo dejanje. Če bi namreč obdolženec resnično ravnal z delovnimi pripravami tako skrbno, kakor se zatrjuje v pritožbi, potem do eksplozije in zaradi nje do hude telesne poškodbe pri oškodovancu sploh ne bi prišlo.

Sodišče druge stopnje je glede na uveljavljana pritožbena razloga ocenilo še primernost izrečene kazenske sankcije. Mnenja je, da ta ustreza vsem ugotovljenim okoliščinam in je zato ni mogoče spremeniti v obdolženčevo korist.

Kršitev kazenskega zakona v pritožbi ni obrazložena, saj naj bi zaradi nepravilne dokazne ocene prišlo do nepravilne uporabe materialnih predpisov. Zato se je sodišče druge stopnje tudi glede teh kršitev omejilo na obseg uradnega preizkusa, vendar jih ni zasledilo.

Glede na obrazloženo pritožbi ni bilo priznati uspeha.

Zaradi zavrnitve pritožbe mora obdolženec plačati povprečnino, ki pomeni edini strošek tega pritožbenega postopka. Znesek je odmerjen z upoštevanjem zapletenosti zadeve in trajanje pritožbenega postopka ter obdolženčevih premoženjskih razmer, ki so bile ugotovljene v postopku na prvi stopnji.

KZ člen 134,  134/1,  134/3,  134,  134/1,  134/3.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.