TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSL sklep II Cpg 1251/99
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-05

sklep o razveljavitvi dovolilnega dela sklepa o izvršbi na podlagi verodostojne listine

Pritožnik v pritožbi oporeka resničnosti in relevantnosti ugovornih trditev, česar pa v tem pritožbenem postopku ni moč presojati. Sporne dejanske okoliščine prenehanja vtoževanih terjatev bo sodišče ugotavljalo v dokaznem postopku v pravdnem postopku, ki bo sledil izvršilnemu, kot to sledi iz 2. tč. izpodbijanega sklepa.

Pritožba se zavrne kot neutemeljena in se izpodbijani sklep potrdi.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom razveljavilo sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine v 2. tč. izreka. Odločilo je še, da bo o zahtevku in stroških odločalo sodišče v pravdnem postopku.

Proti temu sklepu je vložil pravočasno pritožbo upnik.

V pritožbi oporeka ugovornim navedbam. Predlaga, naj pritožbeno sodišče izpodbijani sklep spremeni tako, da ugovor zavrne.

Pritožnik sodišču prve stopnje ne očita, da bi nepravilno presodilo o vprašanju, ali je dolžnikov ugovor obrazložen v smislu 53. čl. ZIZ (v zvezi s 5. odst. 62. čl. ZIZ).

Pritožnik v pritožbi oporeka resničnosti in relevantnosti ugovornih trditev, česar pa v tem pritožbenem postopku ni moč presojati. Sporne dejanske okoliščine prenehanja vtoževanih terjatev bo sodišče ugotavljalo v dokaznem postopku v pravdnem postopku, ki bo sledil izvršilnemu, kot to sledi iz 2. tč. izpodbijanega sklepa.

Glede na navedeno je pritožbeno sodišče odločilo, kot je razvidno iz izreka tega sklepa (2. tč. 365. čl. ZPP/99 v zvezi s 15. čl. ZIZ), potem ko je ugotovilo, da niso podani razlogi, na katere pazi po uradni dolžnosti (2. odst. 350. čl. ZPP/99 v zvezi s 15. čl. ZIZ).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep II Cpg 1308/99
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-13

sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine - neobrazložen ugovor dolžnika

Dolžnik v ugovoru sploh ne zatrjuje nobenih konkretnih pravno pomembnih dejstev, ki bi v pravdi utegnila pripeljati do zavrnitve tožbenega zahtevka. Navedba, da je v sklepu o izvršbi navedeni znesek netočen, oz. da je neki znesek manjši, je tako splošna in nedoločena, da je ni mogoče preizkusiti, saj dolžnik sploh ne pove, kateri znesek naj bi bil netočen, zakaj, in kakšen je po njegovem pravilni znesek.

Ugovor se zavrne in se potrdi sklep o izvršbi.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom dovolilo zoper dolžnika izvršbo na podlagi verodostojne listine zaradi izterjave terjatve 226.470,70 SIT s pripadki.

Dolžnik je zoper sklep pravočasno ugovarjal in navedel, da je znesek v sklepu o izvršbi netočen, zato prosi za umik tožbe in soočenje s stranko.

Sodišče prve stopnje je ugotovilo, da je dolžnikov ugovor neobrazložen v skladu z določili 2. odst. 53. čl. Zakona o izvršbi in zavarovanju (ZIZ) in ga po 5. odst. 62. čl. ZIZ poslalo sodišču druge stopnje, da o njem odloči kot o pritožbi.

Drugi odstavek 53. čl. ZIZ nalaga dolžniku, da svoj ugovor zoper sklep o izvršbi obrazloži, to je, da navede pravno relevantna dejstva, s katerimi ga utemeljuje, in predloži tudi ustrezne dokaze za tako zatrjevana dejstva. Če dolžnik zgoraj navedenim zahtevam ne zadosti, se njegov ugovor šteje za neutemeljen. Omenjeno določilo je treba razlagati tako, da mora dolžnik navesti in dokazovati tista dejstva, ki preprečujejo izvršbo v smislu 55. čl. ZIZ oziroma ki bi - če bi se izkazala za resnična - lahko pripeljala do zavrnitve tožbenega zahtevka v pravdi.

Pritožbeno sodišče ugotavlja, da dolžnik sploh ne zatrjuje nobenih konkretnih pravno pomembnih dejstev, ki bi v pravdi utegnila pripeljati do zavrnitve tožbenega zahtevka. Navedba, da je v sklepu o izvršbi navedeni znesek netočen, oz. da je neki znesek manjši, je tako splošna in nedoločena, da je ni mogoče preizkusiti, saj dolžnik sploh ne pove, kateri znesek naj bi bil netočen, zakaj, in kakšen je po njegovem pravilni znesek. Tako pritožbeno sodišče ugotavlja, da dolžnik ni obrazložil svojega ugovora v smislu 2. odst. 53. čl. ZIZ, čeprav je bil s pravnim poukom na sklepu o izvršbi na to svojo dolžnost izrecno opozorjen. Zato se pritožbeno sodišče strinja z odločitvijo sodišča prve stopnje, da dolžnikov ugovor ni utemeljen v smislu 2. odst. 53. čl. ZIZ.

Ker pritožbeno sodišče tudi pri preizkusu odločbe po uradni dolžnosti v skladu z določbami 2. odst. 350. čl. Zakona o pravdnem postopku (ZPP) v zvezi s 15. čl. ZIZ ni ugotovilo kršitev, je na podlagi 2. točke 365. čl. ZPP v zvezi s 15. čl. ZIZ ugovor zavrnilo kot neutemeljen in potrdilo sklep sodišča prve stopnje o izvršbi.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep II Cpg 1297/99
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-05

neutemeljen ugovor - preizkus po uradni dolžnosti - procesne obresti

Zgolj pogovori med strankama tega izvršilnega postopka o sklenitvi izvensodne poravnave še ne vplivajo na obstoj izterjevane terjatve. Sodišče prve stopnje je zmotno uporabilo materialno pravo, ko je dolžniku naložilo plačilo zamudnih obresti od kapitaliziranih zamudnih obresti v znesku 71.690,00 SIT od 15.5.1999 do 17.5.1999.

1. Pritožbi se delno ugodi, izpodbijani sklep se v 2. tč. izreka razveljavi za zakonite zamudne obresti od zneska 71.690,00 SIT od 15.5.1999 do 17.5.1999 in se v tem obsegu vrne sodišču prve stopnje v nadaljnji postopek.

2. V preostalem delu se pritožba zavrne kot neutemeljena in se v nerazveljavljenem delu potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom o izvršbi na podlagi verodostojne listine dolžniku naložilo, naj plača upniku izterjevano terjatev in dovolilo predlagano izvršbo.

Proti temu sklepu je vložil pravočasen ugovor dolžnik. V ugovoru je navedel, da med upnikom in dolžnikom potekajo razgovori o izvensodni poravnavi sporne terjatve.

Sodišče prve stopnje je dolžnikov ugovor predložilo pritožbenemu sodišču, naj o njem odloči kot o pritožbi (2. odst. 54. čl. Zakona o izvršbi in zavarovanju, v nadaljevanju ZIZ, v zvezi s 5. odst. 62. čl. ZIZ).

Pritožbeno sodišče je ugovor tako tudi obravnavalo.

Dolžnik v ugovoru ni navedel dejstev, ki bi lahko v pravdnem postopku pripeljala, če bi se izkazala za resnična, do zavrnitve zahtevka.

Zgolj pogovori med strankama tega izvršilnega postopka o sklenitvi izvensodne poravnave še ne vplivajo na obstoj izterjevane terjatve.

Zato to dejstvo ni pravno relevantno. Ugovorne trditve tako niso utemeljene, saj jih ni moč uvrstiti med razloge, ki bi preprečevali izvršbo izterjevane terjatve.

Izpodbijani sklep je pritožbeno sodišče preizkusilo še v okviru uradoma upoštevnih razlogov. (2. odst. 365. čl. ZPP/77 v zvezi s 15. čl. ZIZ in 2. odst. 55. čl. ZIZ). Pri tem je ugotovilo, da je sodišče prve stopnje zmotno uporabilo materialno pravo, ko je dolžniku naložilo plačilo zamudnih obresti od kapitaliziranih zamudnih obresti v znesku 71.690,00 SIT od 15.5.1999 do 17.5.1999. Takšna odločitev je v nasprotju z 2. odst. 279. čl. Zakona o obligacijskih razmerjih. Zato je pritožbeno sodišče pritožbi delno ugodilo in odločilo, kot je razvidno iz 1. tč. izreka tega sklepa (2. odst. 62. čl. ZIZ). V preostalem delu pa je pritožbo zavrnilo in izpodbijani sklep potrdilo - 2. tč. izreka tega sklepa (2. tč. 380. čl. ZPP/77 v zvezi s 15. čl. ZIZ). Doslej razloženemu je še dodati, da delna razveljvitev izpodbijanega sklepa ni mogla vplivati na odločitev o upnikovih stroških, ker na višino le-teh obrestni del zahtevka ni vplival.

Določbe ZPP/77 so uporabljene na podlagi 1. odst. 498. čl. sedaj veljavnega ZPP.

ZIZ člen 53,  53/2,  62,  62/2,  53,  53/2,  62,  62/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep II Cpg 1166/99
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-06

Dolžnik s trditvami, da je bila upniku sporna terjatev plačana v letu 1996, pri čemer izvršilni naslov izvira iz leta 1999, ni navedel razlogov, ki preprečujejo izvršbo.

Ugovor dolžnika se zavrne in se potrdi sklep o izvršbi sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je s sklepom o izvršbi dovolilo izvršbo na podlagi sodne odločbe, to je pravnomočnega plačilnega naloga Okrožnega sodišča v .., opr. št. ... z dne 26.1.1999. Proti temu sklepu je dolžnik ugovarjal. V ugovoru trdi, da je upnik dobil sporno terjatev plačano od zavarovalnice in sicer leta 1996. Sodišče prve stopnje je ugotovilo, da ugovor dolžnika zoper sklep o izvršbi ni utemeljen in ga je poslalo višjemu sodišču, da o njem odloči kot o pritožbi (glej 2. odst. 54. čl. Zakona o izvršbi in zavarovanju - Ur. l. RS 51/98, v nadaljevanju ZIZ).

Zoper sklep o izvršbi, ki temelji na podlagi pravnomočne sodne odločbe, je mogoče vložiti ugovor iz razlogov, ki preprečujejo izvršbo (glej 1. odst. 55. čl. ZIZ). Dolžnik v tem primeru zatrjuje, da je bila upnikova terjatev plačana v letu 1996. Te dolžnikove trditve niso take, ki bi preprečevale izvršbo, dovoljeno na podlagi sodne odločbe, izdane v letu 1999. Dejstvo, da je terjatev bila upniku plačana v letu 1996, bi moral dolžnik uveljavljati v postopku izdaje izvršilnega naslova, to je v ugovoru zoper plačilni nalog. V izvršilnem postopku bi izvršbo lahko preprečil le, če bi dejstvo plačila nastopilo v času, ki je naveden v 8. tč. 1. odst. 55. čl.

ZIZ. Dolžnikovi navedeni razlogi zato niso taki, ki bi preprečevali izvršbo, zato je njegov ugovor neutemeljen in ga je sodišče druge stopnje zavrnilo ter potrdilo sklep o izvršbi, ker tudi ni našlo ugovornih razlogov, na katere mora na podlagi 2. odst. 55. čl. ZIZ paziti po uradni dolžnosti (2. odst. 365. čl. ZPP v zvezi s 15. čl.

Dolžnik s svojim ugovorom ni uspel, zato mora sam nositi stroške ugovora (1. odst. 65. čl. ZPP v zvezi s 1. odst. 154. čl. ZPP in 15. čl. ZIZ).

ZIZ člen 54,  54/2,  55,  55/1-8,  55/2,  54,  54/2,  55,  55/1-8,  55/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep II Cpg 1084/99
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-06

sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine - prepozen ugovor - rok

Dela prost dan se pri poteku roka za ugovor ne upošteva le v primeru, če se rok izteče na takšen dan (4. odst. 111. čl. ZPP v zvezi s 15. čl. ZIZ), kar pa v obravnavanem primeru ne pride v poštev, saj se je rok za dolžnikov ugovor iztekel v sredo, zato je sodišče prve stopnje pravilno zavrglo dolžnikov ugovor kot prepozen.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom dolžnikov ugovor zoper sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine zavrglo kot prepozen.

Dolžnik se je zoper sklep pravočasno pritožil in navedel, da je bil od 29.12.1998 do 3.1.1999 na dopustu, zato je sklep o izvršbi prevzela tajnica. Mislil je, da se upoštevajo samo delovni dnevi, zato je poslal ugovor sedmi delovni dan po prejetju sklepa.

Pritožbeno sodišče ugotavlja, da je dolžnik v obravnavani zadevi prejel sklep o izvršbi dne 29.12.1998, kar izhaja iz modre povratnice, pripete k list. št. 5 spisa. Ugovor je dolžnik priporočeno poslal dne 8.1.1999, kar je razvidno iz odtisnjene poštne znamke na ovojnici, pripeti k list. št. 7. Napačno je dolžnikovo sklepanje, da se v zakonski osemdnevni rok za ugovor iz 3. odst. 9. čl. Zakona o izvršbi in zavarovanju (ZIZ) vštevajo samo delovni dnevi, saj za takšno sklepanje ni nobene zakonske podlage (prim. 111. čl. Zakona o pravdnem postopku - ZPP v zvezi s 15. čl. ZIZ). Dela prost dan se pri poteku roka ne upošteva le v primeru, če se rok izteče na takšen dan (4. odst. 111. čl. ZPP v zvezi s 15. čl. ZIZ), kar pa v obravnavanem primeru ne pride v poštev, saj se je rok za dolžnikov ugovor iztekel v sredo, dne 6.1.1999. Ob tem pritožbeno sodišče še dodaja, da je bil dolžnik v pravnem pouku na sklepu o izvršbi (list. št. 5) izrecno opozorjen, da mora vložiti ugovor v osmih dneh od vročitve (podčrtalo Višje sodišče). Glede na takšno dejansko stanje je sodišče prve stopnje sprejelo povsem pravilno odločitev, da se dolžnikov ugovor kot prepozen zavrže.

Ker pritožbeno sodišče tudi pri preizkusu izpodbijanega sklepa po uradni dolžnosti (2. odst. 350. čl. ZPP v zvezi s 15. čl. ZIZ) ni ugotovilo kršitev, je pritožbo na podlagi 2. točke 365. čl. ZPP v zvezi s 15. čl. ZIZ zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo sklep sodišča prve stopnje.

ZIZ člen 9,  9/3,  9,  9/3.  ZPP člen 111,  111/4,  111,  111/4.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep II Cpg 1258/99
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-19

bistvena kršitev določb postopka - pravnomočno razsojena stvar

Sodišče prve stopnje dolžniku z izpodbijanim sklepom ponovno naložilo v plačilo glavnico, zmanjšano za že plačane zneske, zamudne obresti in stroške postopka. Taka odločitev pa pomeni bistveno kršitev določb postopka po 11. točki 2. odst. 354. člena ZPP/77.

Pritožbi se ugodi in se izpodbijani sklep razveljavi ter zadeva vrne sodišču prve stopnje v nov postopek.

Sodišče prve stopnje je s sklepom z dne 10.02.1999 na predlog upnika z dne 05.01.1999 utesnilo izvršbo dovoljeno s sklepom o izvršbi z dne 17.11.1998 na plačilo glavnice, zakonitih zamudnih obresti in stroškov izvršilnega postopka.

Dolžnica se je zoper navedeni sklep pravočasno pritožila. Navedla je, da je v sklepu še vedno upoštevan račun 685/1998, ki ni njen, da so ostali računi plačani, razen računa za obresti. Račun za obresti pa ni plačan zato, ker še ni prejela obračuna, ki ga mora imeti za knjiženje.

Ob reševanju pritožbe sodišče druge stopnje na podlagi 2. odst. 365. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP/77), ki se v izvršilnem postopku smiselno uporablja na podlagi 15. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju (v nadaljevanju ZIZ), po uradni dolžnosti pazi na bistvene kršitve določb postopka. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom odločilo, da se izvršba utesni na plačilo glavnice v znesku 207.194,50 SIT, zakonite zamudne obresti obračunane od zapadlosti izterjevanih računov in stroške izvršilnega postopka.

Taka odločitev pa pomeni bistveno kršitev določb postopka po 11. točki 2. odst. 354. člena ZPP/77. Sodišče prve stopnje je namreč z izpodbijanim sklepom dolžniku ponovno naložilo plačilo glavnice (zmanjšane za že plačane zneske), zakonitih zamudnih obresti in stroškov postopka, čeprav mu je bilo plačilo izterjevane terjatve naloženo že s sklepom o izvršbi z dne 17.11.1998. Zaradi bistvene kršitve določb postopka je sodišče druge stopnje izpodbijani sklep razveljavilo in zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v nov postopek (3. točka 380. člena ZPP/77 v zvezi s 15. členom ZIZ).

V novem postopku bo moralo sodišče prve stopnje, najprej odločiti o dolžnikovem ugovoru zoper sklep o izvršbi. V kolikor bo ugotovilo, da je ugovor obrazložen, bo moralo postopati v skladu z 2. odst. 62. člena ZIZ in zadevo odstopiti pristojnemu sodišču. Če pa bo ugotovilo, da ugovor ni obrazložen (2. odst. 53. člena ZIZ), pa ga bo moralo v skladu s 5. odst. 62. člena ZIZ poslati višjemu sodišču, da o njem odloči kot o pritožbi. Glede na vrstni red na sodišče vloženih vlog, bo tako šele po odločitvi o obrazloženosti oz. neobrazloženosti ugovora jasno, katero sodišče je pristojno odločati o utesnitvi predloga za izvršbo.

Določbe ZPP/77 (Ur.l. SFRJ, št. 4/77, 36/77, 36/80, 69/82, 58/84, 74/87, 14/88, 57/89, 20/90 in 27/90) je sodišče druge stopnje uporabilo na podlagi 1. odst. 498. člena Zakona o pravdnem postopku (Ur.l. RS št. 26/99).

ZPP člen 354,  354/2,  354/2-11,  354,  354/2,  354/2-11.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep II Cpg 34/00
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-20

sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine - neobrazložen ugovor

Dolžnik za svoje trditve, da je fakturo dne 14.9.1998 zavrnil, ker dezinfikacija ni bila opravljena ali pa je bila opravljena slabo, ni niti predložil niti predlagal nobenega dokaza, kot to predpisuje določilo 2. odst. 53. člena ZIZ. Glede na to je njegov ugovor neobrazložen (2. odst. 53. člena ZIZ v zvezi s 5. odst. 62. člena ZIZ), zato ga je sodišče prve stopnje pravilno štelo za neutemeljenega.

Ugovor se zavrne in se izpodbijani sklep potrdi.

Sodišče prve stopnje je štelo, da je ugovor dolžnika zoper sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine, opr. št. Ig 1999/10440 z dne 25.11.1999, neutemeljen in ga poslalo višjemu sodišču, da o njem odloči kot o pritožbi (5. odst. 62. člena ZIZ v zvezi s 3. odst. 58. člena ZIZ).

Dolžnik je v ugovoru z dne 3.12.1999 navedel, da je bila faktura dne 14.9.1998 zavrnjena, ker dezinfikacija ni bila opravljena oziroma je bila opravljena slabo.

Sodišče druge stopnje je najprej preverilo, ali je dolžnikov ugovor obrazložen v smislu določila 2. odst. 53. člena ZIZ. Po tej določbi mora dolžnik v ugovoru navesti dejstva, s katerimi ga utemeljuje, in predložiti dokaze. Kadar so navedena dejstva takšna, da zanje nosi dokazno breme dolžnik, morajo biti zanje v ugovoru priloženi tudi dokazi, sicer se ugovor šteje za neobrazloženega in je kot tak neutemeljen. Na navedeno je bil dolžnik v pravnem pouku izpodbijanega sklepa posebej opozorjen, pa je kljub temu ugovarjal neobrazloženo.

Za svoje trditve, da je fakturo dne 14.9.1998 zavrnil, ker dezinfikacija ni bila opravljena oziroma je bila opravljena slabo, ni niti predložil niti predlagal nobenega dokaza, kot to predpisuje določilo 2. odst. 53. člena ZIZ. Glede na to je njegov ugovor neobrazložen (2. odst. 53. člena ZIZ v zvezi s 5. odst. 62. člena ZIZ), zato ga je sodišče prve stopnje pravilno štelo za neutemeljenega.

Tako so razlogi, ki so pri odločanju pritožbenega sodišča na podlagi 5. odst. 62. člena ZIZ pomembni, lahko le še tisti, ki se upoštevajo po uradni dolžnosti (2. odst. 350. člena ZPP in zadnji odst. 55. člena ZIZ). Sodišče druge stopnje ugotavlja, da teh razlogov v obravnavanem primeru ni. Zato je ugovor dolžnika z dne 3.12.1999 zavrnilo kot neutemeljenega in sklep o izvršbi na podlagi 2. točke.

365. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ potrdilo.

ZIZ člen 53,  53/2,  62,  62/5,  53,  53/2,  62,  62/5.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep II Cpg 1328/99
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-19

Zoper sklep, s katerim sodišče med izvršilnim postopkom na predlog upnika dovoli izvršbo z novim izvršilnim sredstvom (in na nov predmet izvršbe) je ugovor dolžnika omejen na razloge, ki se nanašajo na novo izvršilno sredstvo (in nov predmet).

Pritožba se zavrne kot neutemeljena in se sklep sodišča prve stopnje potrdi.

Sodišče prve stopnje je dne 15.10.1999 s sklepom odločilo, da se izvršba, dovoljena s sklepom o izvršbi opr. št. Ig 419/96 dne 09.07.1996, nadaljuje z novim izvršilnim sredstvom in sicer rubežem plače in nalogom delodajalcu za prenos sredstev na upnikov žiro račun pri APP. Dolžnici pa je še naložilo, da upniku povrne nadaljnje izvršilne stroške.

Zoper navedeni sklep je dolžnica pravočasno ugovarjala. Prosila je za razumevanje in navedla, da je predložila vse dokumente o izgubi službe (odpoved z dne 31.10.1999). Ni dobila niti zajamčenega OD in je od navedenega dne brez službe in vseh prihodkov. Je tudi brez stanovanja in ne more plačati stroškov.

Sodišče prve stopnje je ugovor dolžnice štelo za neutemeljen in ga na podlagi 2. odst. 54. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju (v nadaljevanju ZIZ) poslalo sodišču druge stopnje, da o njem odloči kot o pritožbi.

Zoper sklep, s katerim sodišče med izvršilnim postopkom na predlog upnika dovoli izvršbo z novim izvršilnim sredstvom (in na nov predmet izvršbe), je ugovor dolžnika omejen na razloge, ki se nanašajo na novo izvršilno sredstvo (in nov predmet). Izguba zaposlitve bo sicer vplivala na uspešnost izvršbe z vidika poplačila upnikove terjatve, vendar pa v fazi dovolitve izvršbe z novim izvršilnim sredstvom, ne predstavlja okoliščine v smislu 1. odst. 55. člena ZIZ, ki bi izvršbo preprečevala. Zato je dolžničin ugovor neutemeljen.

Glede na to, da dolžnica v pritožbi ni navedla upoštevnih razlogov, je sodišče druge stopnje izpodbijani sklep preizkusilo še glede kršitev, na katere pazi po uradni dolžnosti (2. odst. 55. člena ZIZ in 2. odst. 350. člena Zakona o pravdnem postopku, v nadaljevanju ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ) in pri tem ugotovilo, da sodišče prve stopnje ni kršilo določb postopka in je pravilno uporabilo materialno pravo. Zato je sodišče druge stopnje pritožbo z dne 10.12.1999 zavrnilo kot neutemeljeno in izpodbijani sklep na podlagi 2. točke 365. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ potrdilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep Cpg 1061/99
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-06

sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine - utemeljen ugovor - ugovorni postopek

Ugovorni postopek je celota od vložitve ugovora do odločitve o (ne)utemeljenosti le-tega. Ugovora, ki je bil v času vložitve utemeljen, ni mogoče šteti za neutemeljenega zaradi tega, ker so se predpisi v času od vložitve do odločanja o ugovoru spremenili. Zato je utemeljenost dolžnikovega ugovora v takšnih primerih potrebno presojati po določbah ZIP in ne ZIZ.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Upnik sam nosi svoje stroške pritožbenega postopka.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom ugodilo dolžnikovemu ugovoru zoper sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine in le-tega razveljavilo v delu, s katerim je dovolilo izvršbo, ter odločilo, da se bo o upnikovi terjatvi odločalo v pravdnem postopku.

Upnik se je zoper sklep pravočasno pritožil in navedel, da dolžnikovega ugovora ni mogoče šteti za obrazloženega v smislu določb 2. odst. 53. čl. Zakona o izvršbi in zavarovanju (ZIZ).

V obravnavani zadevi je dolžnik vložil ugovor zoper sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine dne 7.10.1998, to je še v času veljavnosti Zakona o izvršilnem postopku (ZIP). Omenjeni zakon je - v nasprotju s sedaj veljavnim ZIZ - v postopku izvršbe na podlagi verodostojne listine izrecno dopuščal neobrazložene ugovore (5. odst.

55.a čl. ZIP). Ugovorni postopek je potrebno obravnavati kot celoto od vložitve ugovora do odločitve o utemeljenosti le-tega. Ugovora, ki je bil v času vložitve utemeljen, ni mogoče šteti za neutemeljenega zaradi tega, ker so se predpisi v času od vložitve do odločanja o ugovoru spremenili. Zato je prvostopenjsko sodišče po ugotovitvah sodišča druge stopnje ravnalo povsem pravilno, ko je utemeljenost dolžnikovega ugovora presojalo po določbah ZIP in ne ZIZ ter v skladu z 2. odst. 55.a čl. ZIP razveljavilo sklep o izvršbi v dovolilnem delu.

Sodišče prve stopnje je svojo obrazložitev sicer nepravilno oprlo na določbe 2. odst. 62. čl. ZIZ, vendar pa je sama odločitev sodišča vsebinsko povsem pravilna in v skladu z ustreznimi določbami 2. odst.

55.a čl. ZIP, ki bi jih sodišče v konkretnem primeru sicer moralo uporabiti.

Ker pritožbeno sodišče tudi pri preizkusu izpodbijanega sklepa po uradni dolžnosti (2. odst. 350. čl. Zakona o pravdnem postopku - ZPP v zvezi s 14. čl. ZIP, sedaj 15. čl. ZIZ) ni ugotovilo kršitev, je pritožbo na podlagi 2. točke 365. čl. ZPP v zvezi s 14. čl. ZIP (sedaj 15. čl. ZIZ) zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo sklep sodišča prve stopnje.

Odločitev o stroških temelji na 1. odst. 165. čl. ZPP v zvezi s 1. odst. 154. čl. ZPP in 15. čl. ZIZ. Ker upnik s pritožbo ni uspel, mora sam trpeti svoje pritožbene stroške.

ZIP člen 55,  55a,  55a/2,  55a/5,  55,  55a,  55a/2,  55a/5.  ZIZ člen 53,  53/2,  53,  53/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.