VSL sklep II Cpg 1099/99
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-04

Upnik je delno umaknil predlog za izvršbo, s čimer se je spremenila (znižala) vrednost zahtevka; zato se na podlagi določila 3. odst. 25. člena ZST vzame kot vrednost za plačilo takse spremenjena vrednost, vendar le za tista dejanja, ki se opravljajo po taki spremembi. Pravilno je tako treba takso za predlog za izvršbo odmeriti od prvotne vrednosti zahtevka, takso za sklep za izvršbo pa od spremenjene vrednosti zahtevka. Ker taksni zavezanec takse za predlog za izvršbo, odmerjene pravilno ob vložitvi predloga za izvršbo, in takse za opomin ni plačal v 15 dnevnem roku od dneva prejema opomina, je dolžan plačati na neplačano takso še kazensko takso v višini 50% neplačane takse.

Pritožbi se deloma ugodi in se izpodbijani sklep za takso za predlog za izvršbo v višini 12.000,00 SIT, za takso za sklep o izvršbi v višini 68.855,00 SIT ter za kazensko takso v višini 40.428,00 SIT razveljavi.

V ostalem delu, to je za takso za predlog za izvršbo v višini 56.855,00 SIT, za takso za opomin v višini 3.000,00 SIT ter za kazensko takso v višini 29.927,00 SIT, se pritožba zavrne kot neutemeljena in se izpodbijani sklep potrdi.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom ugotovilo, da upnik kot taksni zavezanec ni pravočasno plačal sodne takse za predlog za izvršbo in za sklep o izvršbi v višini 137.710,00 SIT ter za opomin v višini 3.000,00 SIT; zaradi tega je sklenilo, da mora plačati še kazensko takso v višini 50% pribitka na dolgovano takso, kar znese 70.355,00 SIT, ter izdalo nalog Agenciji za plačilni promet, da z računa taksnega zavezanca prenese znesek neplačanih taks v višini 211.065,00 SIT na račun sodnih taks.

Upnik se je zoper sklep pravočasno pritožil in navedel, da je predlog za izvršbo z dne 19.1.1999 popravil s kasnejšo vlogo, ki pa jo je sodišče štelo za nov predlog za izvršbo (pod opr. št. spisa Ig ...) in jo temu ustrezno taksiralo, upnik pa je to takso plačal. Ker je sodišče popravo predloga za izvršbo zmotno štelo za nov predlog, upnika kot taksnega zavezanca neupravičeno bremeni za plačilo taks od pomotno navedene glavnice.

Na podlagi podatkov v tem spisu in po vpogledu v spis Okrajnega sodišča v ..., ki se vodi pod opr. št. Ig ..., je sodišče druge stopnje ugotovilo, da je upnik takse plačal, vendar ne v celoti in pravočasno.

Upnik je vložil predlog za izvršbo (redna št. 1) dne 25.1.1999. Glede na takratno vrednost zahtevka 6.885.544,00 SIT s pp (18. člen zakona o sodnih taksah - ZST) je bila taksa za predlog in sklep (pojasnilo f. k tar. št. 2 ZST) pravilno odmerjena po tar. št. 1/2 in 2/3 ZST na 137.710,00 SIT. Ker upnik kot taksni zavezanec takse ni plačal hkrati z vložitvijo predloga, mu je sodišče poslalo opomin, naj plača dolgovano takso in takso za opomin v 15 dneh od vročitve opomina (4. odst. 26. člena ZST). Taksni zavezanec je opomin prejel dne 3.2.1999 (povratnica, pripeta k redni št. 2). Dne 17.2.1999 pa je taksni zavezanec vložil "popravo predloga za izvršbo" (redna št. 1 v spisu pod opr. št. Ig 99/00144), v kateri je navedel, da pravilna glavnica, ki jo terja s predlogom za izvršbo z dne 19.1.1999 (pravilno: z dne 25.1.1999), znaša 340.513,80 SIT. Sodišče prve stopnje je zgoraj navedeno vlogo štelo za nov predlog za izvršbo in osnovalo nov spis pod opr. št. Ig 99/00144. V skladu s takšnim postopanjem je tudi odmerilo takse v obeh izvršilnih zadevah; v zadevi pod opr. št. Ig 99/00058 je tako izdalo izpodbijani sklep, v zadevi pod opr. št. Ig 99/00144 pa je (glede na vrednost zahtevka pravilno) odmerilo takse na znesek 24.000,00 SIT (redna št. 1), ki jo je upnik kot taksni zavezanec plačal dne 8.3.1999 (priloga k redni št. 3).

Sodišče druge stopnje ugotavlja, da je vlogo upnika (redna št. 1 v spisu pod opr. št. Ig 99/00144) treba šteti kot delni umik (za 6.545.030,20 SIT) predloga za izvršbo, kar lahko upnik stori ves čas postopka (1. odst. 43. člena ZIZ).Zato je sodišče prve stopnje posledično delno nepravilno odmerilo takse.

Po 1. odst. 25. člena ZST ostane prvotna vrednost podlaga za plačilo takse, ne glede na to, če se vrednost med postopkom spremeni, razen če ni v naslednjih odstavkih navedenega člena določeno drugače. Z upnikovo vlogo z dne 17.2.1999 (redna št. 1 v spisu pod opr. št. Ig 99/00144) se je spremenila vrednost zahtevka (zmanjšala na 340.513,80 SIT), zato se je na podlagi 3. odst. 25. člena ZST vzela kot vrednost za plačilo takse spremenjena vrednost, vendar le za tista dejanja, ki so bila opravljena po taki spremembi. Pravilno je bilo tako treba takso za predlog za izvršbo odmeriti od prvotne vrednosti zahtevka (6.885.544,00 SIT), kar znese 68.855,00 SIT, takso za sklep za izvršbo pa od spremenjene vrednosti zahtevka (340.513,80 SIT), kar znese 12.000,00 SIT.

Sodišče prve stopnje pa je taksnemu zavezancu pravilno naložilo plačilo takse za opomin na podlagi 4. odst. 26. člena ZST, ki mu je bil poslan (kot izhaja iz povratnice, pripete k redni št. 2 v spisu pod opr. št. Ig 99/00058), ter na podlagi 1. odst. 30. člena ZST v zvezi z 2. odst. 29. člena ZST kazenske takse v višini 50% pribitka na dolžno (neplačano) takso za predlog za izvršbo, ki mu je bila pravilno odmerjena ob vložitvi predloga za izvršbo dne 25.1.1999 (redna št. 1); ker jih ni plačal v 15 dnevnem roku od dneva prejema opomina (dne 3.2.1999), to je do dne 18.2.1999. Ob upoštevanju, da je taksni zavezanec plačal takso za predlog za izvršbo v višini 12.000,00 SIT in za sklep o izvršbi v višini 12.000,00 SIT, je bilo treba pritožbi delno ugoditi in izpodbijani sklep razveljaviti za takso za predlog za izvršbo v višini plačane takse 12.000,00 SIT, v celoti za takso za sklep o izvršbi v višini 68.855,00 SIT ter delno (v višini 40.428,00 SIT) za kazensko takso.

Pritožbo pa je bilo treba zavrniti glede dela izpodbijanega sklepa, s katerim je bilo taksnemu zavezancu naloženo plačilo takse za predlog za izvršbo v višini 56.855,00 SIT, takse za opomin v višini 3.000,00 SIT in kazenske takse, to je 50% pribitka na dolžno takso (59.855,00 SIT), v višini 29.927,00 SIT.

ZST člen 18,  25,  25/1,  25/3,  26,  26/4,  29,  29/2,  30,  30/1,  18,  25,  25/1,  25/3,  26,  26/4,  29,  29/2,  30,  30/1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.