VSK sklep Cp 34/99
Sodna praksa višjih sodišč, 1999-10-27

Če stranka predlogu za taksno oprostitev tudi po posebnem pozivu sodišča ne predloži zahtevanih dokazil, sodišče predlog zavrne.

Pritožba tožeče stranke se kot neutemeljena zavrne in p o t r d i izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom zavrnilo predlog tožnice za oprostitev plačila sodnih taks kot neutemeljen na podlagi ugotovitve, da ima sicer res tožnica zelo nizke dohodke, da pa s plačilom taks v konkretni pravdni zadevi ne bi bila občutno zmanjšana sredstva, s katerimi se preživlja sama oziroma se preživljajo njeni družinski člani. Dejstvo je, da živi z možem M.G., ki prejema bistveno višjo pokojnino od tožnice, živi pa v skupnem gospodinjstvu še s polnoletnima hčerkama, za kateri tožnica ni dostavila zahtevanih podatkov in tudi ni dokazala, da jih je po zakonu dolžna preživljati.

Sodišče je upoštevalo tudi višino taks, ki jih bo morala plačati v tem postopku tožnica.

Iz vseh pritožbenih razlogov se zoper sklep pritožuje tožeča stranka s predlogom, da pritožbeno sodišče ustrezno spremeni izpodbijani sklep, podrejeno pa ga razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v ponovno odločanje. V pritožbi meni, da je sodišču dostavila vse razpoložljive dokaze, ki jih je dobila in presoja sodišča prve stopnje ni pravilna. Tako ni mogoče pritrditi sklepu v ugotovitvi pokojnine njenega moža. V znesku 1.487.796,00 SIT pokojnine v lanskem letu ni prikazana zgolj pokojnina moža, temveč vse, kar je prejel.

Gre pa za težkega bolnika z visokimi stroški zdravljenja. Iz pokojnine slednji ne more preživljati družine. Tožnica ponovno tudi poudarja, da mora preživljati tudi dva otroka, čeprav sta polnoletna, ker sta močno bolna in pridobitno nesposobna. Dodatno dostavlja potrdilo za hčerko S. glede študija ter za hčerko S. glede invalidnosti in vezanosti na voziček zaradi bolezni.

O oprostitvi plačila sodnih taks je sodišče prve stopnje na predlog tožeče stranke odločalo na podlagi v bistvu neobrazloženega predloga in brez temu predlogu predloženih kakršnihkoli dokazil (obveznost po 2. odst. 173. člena Zakona o pravdnem postopku - ZPP) ter na podlagi nepopolnih podatkov in dokazil, ki jih je tožeča stranka dostavila sodišču šele na poseben poziv z dne 23.11.1998 ob dejstvu, da kljub izrecnemu pozivu sodišča ni predložila vseh zahtevanih listin. Na podlagi v izpodbijanem sklepu ugotovljenih dejanskih okoliščin je sodišče prve stopnje povsem utemeljeno zaključilo, da ni podlage za taksno oprostitev tožnice, pritožba tožeče stranke pa takih ugotovitev in posledičnega zaključka ne omaja. Povsem neutemeljene so tako pritožbene trditve, da pokojnina tožničinega moža v lanskem letu ne znaša 1.487.796,00 SIT. Res je sicer, da ne gre zgolj za pokojnino, gre pa za prihodke, ki so še kako upoštevni pri odločanju o sredstvih za preživljanje tožnice in njenih družinskih članov.

Četudi je tožničin mož morebiti res težak bolnik (in tega sodišče prve stopnje ni moglo upoštevati), pa to še ne dokazuje, da vsa sredstva, ki jih pridobi, potrebuje za svoje lastno preživljanje.

Utemeljen je tudi zaključek, da tožnica ni izkazala, da je dolžna preživljati svoji polnoletni hčeri, pri čemer tudi pritožbi predložena dokazila ne dokazujejo, da hčerki nista zaposleni oziroma nimata lastnih sredstev za preživljanje. Izpodbijani sklep je tako pravilen v dejanskem in pravnem pogledu, saj tožnica ni izkazala, da plačila sodnih taks ne zmore in bi bila s plačilom taks občutno zmanjšana sredstva, s katerimi se preživlja tožnica oziroma njeni družinski člani, upoštevajo tudi (povsem utemeljeno) višino tožničine obveznosti. In ker pri odločanju sodišče prve stopnje ni zagrešilo kakšne uradoma upoštevne bistvene kršitve določb postopka, je pritožbeno sodišče na podlagi 2. točke 380. člena ZPP pritožbo tožeče stranke kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

ZPP (1977) člen 109,  109/1,  172,  172/1,  172/4,  173,  173/1,  173/2,  109,  109/1,  172,  172/1,  172/4,  173,  173/1,  173/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.