VSC sklep Cp 1930/2000
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-11

motenje posesti - odgovornost pravne osebe

Tudi direktor d.o.o. je lahko motilec, če je v imenu pravne osebe dal nalog za poseg v tujo posest. Motilec je laho tudi kot lastnik enoosebne gospodarske družbe.

Pritožbi se d e l n o u g o d i in se sklep sodišča prve stopnje v izpodbijanem delu, to je glede točke III glede toženca K. E. r a z v e l j a v i , razen glede dela, ki se nanaša na leseno delovno barako. R a z v e l j a v i se tudi izrek o stroških in se zadeva v razveljavljenem delu v r n e v novo sojenje. V ostalem delu se pritožba z a v r n e kot neutemeljena in se p o t r d i sklep sodišča prve stopnje v nerazveljavljenih delih. O pritožbenih stroških bo odločeno s končno odločbo.

: V izpodbijanem delu sklepa je sodišče zavrnilo zahtevek zaradi motenja posesti na nepremičnini parc. št. ... k.o. T.. Proti takšnemu sklepu se je pritožila tožeča stranka zaradi zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja in zaradi zmotne uporabe materialnega prava. Nalog za vsa ugotovljena motitvena dejanja je dal toženec kot direktor in kot lastnik pravne osebe K. d.o.o.. V nalogu toženca so bila tudi sanirana vsa motilna dejanja. Zmotno je stališče, da toženec ni bil motilec. Predlaga razveljavitev ali spremembo. Pritožba je utemeljena, razen glede dela sklepa, ki se nanaša na leseno delovno barako. Sodišče je preuranjeno zavrnilo zahtevek glede toženca K. E.. Sodišče ni navedlo jasnih razlogov, zakaj toženec kot direktor pravne osebe ne bi mogel biti motilec posesti, če je dal nalog za motenje. Zakoniti zastopniki pravnih oseb odgovarjajo celo za prekrške kot odgovorne osebe, zato je vprašljivo, zakaj ne bi odgovarjali za civilne delikte, če so jim le-ti subjektivno in objektivno dokazani. Sodišče je tudi ugotovilo, da je bil toženec edina odgovorna oseba, ki se je v imenu pravne osebe dogovarjala glede začasne uporabe zemljišča s tožečo stranko. Takšna ugotovitev nakazuje na možnost, da je pravna oseba enoosebna gospodarska družba, katere lastnik naj bi bil toženec. Če je toženec res lastnik (ali vsaj solastnik), potem velja pravilo, da vsak lastnik odgovarja za posege v tujo posest. Toženec je po dosedanjih ugotovitvah dal nalog za poseg v tujo posest. Sodišče pa je tudi spregledalo, da je bil toženec tožen kot fizična oseba in je lahko bil kot tak motilec, saj se mu v tožbi očita tudi hoja po sporni parceli. Tako glede na dosedanje dejansko stanje lahko obstojijo kar tri pravne osnove, da je toženec bil motilec posesti, sodišče pa se bo moralo opredeliti do vseh treh možnosti. V ta namen bo treba predvsem zaslišati stranke in po potrebi vpogledati v sodni register glede lastništva pravne osebe. Nato bo treba odločiti o utemeljenosti restitucijskega in prepovednega zahtevka. Glede postavitve delovne barake je bil zahtevek pravilno zavrnjen, saj ni bilo dokazano, da bi toženec dal nalog za postavitev barake, zato drži ugotovitev, da je barako postavila tretja pravna oseba. Izjava pod B 4 pa govori celo o soglasju tožeče stranke glede postavitve barake. O pritožbenih stroških bo odločeno s končno odločbo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.