VSL sklep I Kp 1124/99
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-12

Prepričljivi so razlogi v sklepu sodišča prve stopnje, iz katerih sodišče prve stopnje ni sledilo zagovoru obdolženca, ki zanika, da bi oškodovanki kritičnega jutra zagrozil, da jo bo zaklal, če ga ne bo vpisala v zemljiško knjigo. Izpovedbi oškodovanke in njenega moža, na kateri je sodišče prve stopnje oprlo svoje ugotovitve o poteku dogodka in obdolženčevi krivdi za storjeno dejanje, sta prepričljivi, sicer pa se je sodišče prve stopnje odločilo o za zadevo odločilnih okoliščinah na podlagi na glavni obravnavi izvedenih dokazov ter neposrednih vtisih o izpovedbah posameznih prič in zagovora obdolženca. Sodišče prve stopnje se je na podlagi izvedenega dokaznega postopka s potrebno gotovostjo prepričalo, da so obdolženčeve besede oškodovanki predstavljale resno grožnjo.

Pritožba zagovornice obdolženca se zavrne kot neutemeljena in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Obdolženec je dolžan plačati stroške pritožbenega postopka in na 40.000,00 (štiridesettisoč) SIT odmerjeno povprečnino.

Z v uvodu navedenim sklepom je sodišče prve stopnje obdolžencu izreklo sodni opomin za kaznivo dejanje ogrožanja varnosti po členu 145/I KZ. Obdolžencu je v plačilo naložilo stroške kazenskega postopka ter premoženjskopravnega zahtevka oškodovanke v znesku 716,00 SIT, s presežkom premoženjskopravnega zahtevka pa je oškodovanko napotilo na pot pravde.

Zoper sklep se je zaradi bistvene kršitve določb kazenskega postopka in zmotne ter nepopolne ugotovitve dejanskega stanja (pritožbena razloga iz 1. in 3. točke 370. člena ZKP) pritožila obdolženčeva zagovornica ter predlagala, da sodišče druge stopnje pritožbi ugodi, izpodbijani sklep razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Višja državna tožilka je v pisnem mnenju, podanem skladno z določbo drugega odstavka 445. člena ZKP, predlagala zavrnitev pritožbe.

Ob preizkusu izpodbijanega sklepa in navedb v pritožbi, sodišče druge stopnje ugotavlja, da je sodišče prve stopnje dejansko stanje pravilno in popolno ugotovilo, izvedlo vse potrebne dokaze, jih ocenilo in na tej podlagi sprejelo utemeljene dokazne zaključke ter v sklepu vsa odločilna dejstva tudi primerno obrazložilo in tako ni podana v pritožbi nakazovana bistvena kršitev določb kazenskega postopka iz 11. točke prvega odstavka 370. člena ZKP. Prepričljivi so razlogi v sklepu sodišča prve stopnje, iz katerih sodišče prve stopnje ni sledilo zagovoru obdolženca, ki zanika, da bi oškodovanki kritičnega jutra zagrozil, da jo bo zaklal, če ga ne bo vpisala v zemljiško knjigo. Izpovedbi oškodovanke in njenega moža, na kateri je sodišče prve stopnje oprlo svoje ugotovitve o poteku dogodka in obdolženčevi krivdi za storjeno dejanje, so prepričljive, sicer pa se je sodišče prve stopnje odločilo o za zadevo odločilnih okoliščinah na podlagi na glavni obravnavi izvedenih dokazov ter neposrednih vtisih o izpovedbah posameznih prič in zagovora obdolženca. Zato pritožba obdolženčeve zagovornice zgolj s ponavljanjem obdolženčevega zagovora, dokazne ocene, ki je v razlogih izpodbijanega sklepa tudi dovolj jasno in razumljivo obrazložena, ne more omajati. Sodišče prve stopnje se je na podlagi izvedenega dokaznega postopka s potrebno gotovostjo prepričalo, da so obdolženčeve besede oškodovanki predstavljale resno grožnjo. Glede na to, da iz izpovedb obdolženčeve žene in sina izhaja, da dogodka nista videla, se sodišče na njuni izpovedbi utemeljno ni moglo opreti; iz razlogov navedenih v izpodbijanem sklepu pa tudi ni moglo slediti izpovedi I. Š.

Skladno z določbo 386. člena ZKP je sodišče druge stopnje preizkusilo tudi odločbo o obdolžencu izrečeni kazenski sankciji. Tudi po oceni sodišča druge stopnje je sodišče prve stopnje pravilno ugotovilo in ocenilo vse okoliščine, ki utemeljujejo izrek sodnega opomina.

Glede na navedeno je sodišče druge stopnje pritožbo obdolženčeve zagovornice zavrnilo kot neutemeljeno in ker tudi ni ugotovilo bistvenih kršitev določb kazenskega postopka in kršitev kazenskega zakona v škodo obdolženca, na katere je ob preizkusu sklepa sodišča prve stopnje dolžno paziti po uradni dolžnosti, je v celoti potrdilo sklep sodišča prve stopnje o sodnem opominu.

Izrek o stroških pritožbenega postopka temelji na določilu prvega odstavka 98. člena ZKP. Povprečnino je sodišče druge stopnje odmerilo ob upoštevanju premoženjskih razmer obdolženca, kot jih je ugotovilo že sodišče prve stopnje ter trajanja in zamotanosti tega pritožbenega postopka.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.