VSL sklep II Cpg 7/2001
Sodna praksa višjih sodišč, 2001-02-15

stroški - odmera stroškov - vrednost spornega predmeta

V izvršilnem postopku se za vprašanja, ki niso urejena v ZIZ, skladno s 15. členom ZIZ smiselno uporablja Zakon o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP). V 39. členu ZPP je izrecno določeno, da se, ko je za ugotovitev stvarne pristojnosti, pravice do revizije in v drugih primerih po tem zakonu, odločilna vrednost spornega predmeta, upošteva samo vrednost glavnega zahtevka (1. odst. 39. člena ZPP v zvei s 15. členom ZIZ), medtem ko se obresti, stroški in druge postranske dajatve ne upoštevajo, če se ne uveljavljajo kot glavni zahtevek (2. odst. 39. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ).

Pritožba se zavrne in se prvostopni sklep v 1. in 2. točki izreka potrdi.

Sodišče prve stopnje je s sklepom odločilo, da se stroški izvršiteljice odmerijo na 9.949,15 SIT (1. točka izreka sklepa), odredilo, da se preostanek predujma vrne upnici (2. točka izreka sklepa) in upnici naložilo, da sporoči nov naslov dolžnika (3. točka izreka sklepa). Zoper 1. in 2. točko izreka sklepa se je pravočasno pritožila izvršiteljica. Navedla je, da je sodišče stroške izvršitelja odmerilo napačno, ker je stroške odmerjalo zgolj v višini 25% od glavnice 151.025,60 SIT in ne v višini 25% od celotne terjatve z zakonitimi zamudnimi obrestmi v znesku 2.940.689,90 SIT. Plačilo za opravljanje dejanj izvršbe in zavarovanja je urejeno v 291. členu Zakona o izvršbi in zavarovanju (v nadaljevanju ZIZ), ki napotuje na Pravilnik o tarifi za plačilo dela izvršiteljev in o povračilu stroškov v zvezi z njihovim delom (Ur. l. RS, št. 32/2000, v nadaljevanju Pravilnik). Ta pa v 9. členu določa, da se za odmero cene izvršiteljske storitve uporabi vrednost terjatve, ki jo je v posamezni izvršilni zadevi ugotovilo sodišče. Skladno s sklepom Izvršilnega odbora Zbornice izvršiteljev Slovenije z dne 28.6.2000 pa terjatve obsega glavnico, obresti od glavnice, pravdne stroške, obresti od pravdnih stroškov, izvršilne stroške, obresti od izvršilnih stroškov in morebitne druge stranske terjatve. Enako je terjatev opredelilo tudi Ministrstvo za pravosodje v Navodilu v zvezi s poslovanjem sodišč in izvršiteljev v zadevah izvršbe in zavarovanja po Zakonu o izvršbi in zavarovanju, opr. št. 071-10-1/10 z dne 10.8.2000 (v nadaljevanju navodilo). Vrednost upnikove terjatve znaša po Pravilniku do 60.000 točk, iz česar izhaja cena storitve 1600 točk. Ker izvršitelju pripada za neuspešen rubež samo 25% cene storitve, je cena za rubež 16.000,00 SIT in ne 5.500,00 SIT kot navaja sodišče prve stopnje. Neutemeljena je ocena sodišča prve stopnje, da stroški računa S. d.o.o. št. 81/2000 niso bili potrebni. Pri tako visoki terjatvi, kot se izterjuje v tej zadevi, je fizična pomoč izvršitelju potrebna. Ob dogovarjanju z dolžnikom, mora namreč nekdo stvari tudi fizično prijeti in odnesti. Nikjer da določeno, da je izvršitelj tudi fizični delavec. Navaja še, da je sodišče prve stopnje priznalo stroške le za sestavo treh obračunov obresti od 13-tuh. Po sklepu o izvršbi je potrebno izračunati obresti od dneva zapadlosti posameznih faktur, po priloženi specifikaciji, ki vsebuje 13 izračunov. Zato ni jasno, zakaj sodišče prizna le tri izračune, če gre dejansko za 13 izračunov obresti. Predlagala je, da sodišče odloči tudi oprostitvi izvršitelja vseh nastalih pravdnih stroškov. Pritožba ni utemeljena. Neutemeljena je pritožbena trditev, da bi moralo sodišče prve stopnje pri določitvi vrednosti spornega predmeta kot vrednost terjatve upoštevati poleg glavnice tudi obresti od glavnice, pravdne stroške, obresti od pravdnih stroškov, izvršilne stroške, obresti od izvršilnih stroškov in morebitne druge stranske terjatve. V izvršilnem postopku se namreč za vprašanja, ki niso urejena v ZIZ, skladno s 15. členom ZIZ smiselno uporablja Zakon o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP). V 39. členu ZPP je izrecno določeno, da se, ko je za ugotovitev stvarne pristojnosti, pravice do revizije in v drugih primerih po tem zakonu, odločilna vrednost spornega predmeta, upošteva samo vrednost glavnega zahtevka (1. odst. 39. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ), medtem ko se obresti, stroški in druge postranske dajatve ne upoštevajo, če se ne uveljavljajo kot glavni zahtevek (2. odst. 39. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ). S sklepom o izvršbi z dne 10.7.1995 (na listovni številki 3) je sodišče prve stopnje dovolilo izvršbo za izterjavo glavnice v znesku 151.025,60 SIT s pripadajočimi zamudnimi obrestmi in za izvršilne stroške z obrestmi. Zato vrednost terjatve v smislu 9. člena Pravilnika v zvezi s 1. odst. 39. člena ZPP in 15. členom ZIZ predstavlja le glavnica v znesku 151.025,60 SIT, kot je v sklepu o imenovanju izvršitelja z dne 18.5.2000 (na listovni številki 6) pravilno ugotovilo sodišče prve stopnje. Sklicevanje pritožnika na sklep Izvršilnega odbora Zbornice izvršiteljev Slovenije z dne 28.6.2000 je neupoštevno, saj so sodniki pri svojem odločanju neodvisni. Vezani so samo na ustavo in zakon (prim. 125. člen Ustave Republike Slovenije-URS in 1. odst. 3. člena Zakona o sodiščih). Sklep Zbornice izvršiteljev za sodišče ni pravno zavezujoče. Enako velja tudi za navodilo Ministrstva za pravosodje, saj glede na v 2. odst. 3. člena URS določeno načelo delitve oblasti izvršilna oblast ne sme posegati v delovanje sodne oblasti. Vrednost upnikove terjatve je 151.025,60 SIT in predstavlja po Tar. št. 1 Pravilnika 550 točk. Skladno s tretjo alinejo Tar. št. 1 Pravilnika je cena neuspešnega rubeža 25 % od 550 točk, torej 137,50 točk, kar ob vrednosti točke 40,00 SIT na dan odmere znaša 5.500,00, kot je pravilno ugotovilo sodišče prve stopnje. V Tar. št. 11 Pravilnika je določeno, da za pripravo obračuna zamudnih obresti pripada izvršitelju plačilo v stalnem znesku 25 točk. Zato je pritožnica, ne glede na to, koliko izračunov obresti je napravila, upravičena do plačila v višini 25 točk, kar znaša ob vrednosti točke 40,00 SIT na dan odmere 1.000,00 SIT. Ker je sodišče prve stopnje izvršiteljici priznalo višje stroške, kot ji po Pravilniku gredo, sodišče druge stopnje na pritožbo izvršiteljice, le-teh zaradi prepovedi reformatio in peius v njeno škodo ni moglo spreminjati (prim. 359. člen, v zvezi s 366. členom ZPP in 15. členom ZIZ). Po 3. odst. 286. členu ZIZ opravlja izvršitelj dejanja izvršbe in zavarovanja sam ali v njegovi navzočnosti pri njem zaposlene osebe. Izvršiteljica mora razpolagati z opremo, ki je potrebna in primerna za opravljanje dejanj izvršbe (prim. 8. tč. 1. odst. 280. člena ZIZ). Zato stroški S. d.o.o. niso bili potrebni stroški (5. odst. 38. člena ZIZ) in jih je sodišče prve stopnje pravilno zavrnilo. Sodišče druge stopnje o oprostitvi pravdnih stroškov izvršiteljice ni odločalo, ker je za to pristojno sodišče prve stopnje. Iz teh razlogov in ker tudi niso podani razlogi, na katere pazi sodišče po uradni dolžnosti (2. odst. 350. člena, v zvezi s 366. členom ZPP in 15. členom ZIZ), je sodišče druge stopnje pritožbo izvršiteljice zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo sklep sodišča prve stopnje v izpodbijanem delu (2. točka 365. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.