TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSL sklep I Cpg 1358/99
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-06

izterjava neplačane takse - nastanek taksne obveznosti

Taksna obveznost za sodno odločbo nastane takrat, ko je obravnava zaključena, če je stranka na njej navzoča. Poziv sodišča na glavni obravnavi na plačilo sodne takse šteje kot opozorilo in v primeru, da stranka takse v 15-ih dneh ne plača, je utemeljena prisilna izterjave sodnih taks.

Pritožbi se delno ugodi in se sklep sodišča prve stopnje o prisilni izterjavi sodnih taks razveljavi za kazensko takso, v ostalem pa se pritožba zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je izdalo sklep o prisilni izterjavi sodnih taks zoper taksnega zavezanca - tožečo stranko, ker je ugotovilo, da taksni zavezanec ni plačal v 15-dnevnem roku od prejema taksnega naloga (opomina) dolžne takse za sodbo, in mu naložilo, da mora plačati dolžno takso in kazensko takso, skupaj 16.132,50 SIT.

Zoper navedeni sklep je taksni zavezanec vložil pritožbo in navedel, da ni prejel ne naloga ne opomina za plačilo takse za sodbo.

Iz zapisnika o glavni obravnavi, na kateri je bila tožeča stranka prisotna, izhaja, da jo je sodišče pozvalo na plačilo sodne takse.

Tak poziv je potrebno šteti kot opozorilo na plačilo sodne takse za sodbo. Po določilu 2. točke 2. odstavka 4. člena Zakona o sodnih taksah (ZST) nastane taksna obveznost za sodno odločbo takrat, ko je obravnava zaključena, če stranka ni navzoča na obravnavi pa takrat, ko se stranki ali njenemu zastopniku vroči prepis odločbe. Ker je bila torej stranka navzoča pri sodnem dejanju (1. odstavek 26. člena ZST), je sodišče prve stopnje ravnalo pravilno, ko je v skladu z 29. in 30. členom ZST izdalo sklep o prisilni izterjavi sodne takse.

Neutemeljeno pritožbo je bilo potrebno v tem delu zavrniti in potrditi sklep sodišča prve stopnje.

Ker pa iz zapisnika o glavni obravnavi ni razvidno, da bi bil taksni zavezanec opozorjen na posledico zamude pri plačilu takse, torej da bo moral plačati kazensko takso (5. odstavek 29. člena ZST), mu je sodišče neutemeljeno naložilo tudi plačilo kazenske takse. V tem obsegu je zato pritožbeno sodišče napadeni sklep razveljavilo.

ZST člen 4,  4/2-2,  26,  26/1,  29,  29/5,  30,  4,  4/2-2,  26,  26/1,  29,  29/5,  30.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep III Cpg 77/99
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-06

ločitvena pravica - prijava terjatve - prijava ločitvene pravice - rok za prijavo terjatev

Pritožbeno sodišče ne deli pravnega stališča upnikov, da rok iz 1.odst. 137. čl. ZPPSL za prijavo ločitvene pravice ni prekluziven. Prav pa ima pritožba v toliko, da pa s pretekom prekluzivnega roka upnik ne izgubi pridobljene stvarne pravice. Upoštevajoč pravno mnenje, ki ga je VS RS sprejelo na občni seji dne 14.12.1995, bosta lahko upnika lastninsko pravico na stanovanju proti stečajnem dolžniku uveljavljala po splošnih procesnopravnih in materialnih predpisih.

Pritožba se zavrne in se izpodbijani sklep potrdi.

Sodišče prve stopnje je prijavo izločitvene pravice upnikov na stanovanju, ki se nahaja v pritličju stanovanjskega bloka .... v Brežicah in meri 47,90 m2 kot prepozno zavrglo.

Ugotovilo je, da sta upnika izločitveno pravico prijavila po preteku 2-mesečnega roka iz 1. odst. 137. čl. ZPPSL, saj je bil oklic o začetku stečajnega postopka v uradnem listu objavljen dne 16.7.1999, upnika pa sta to pravico prijavila šele 20.9.1999. Proti sklepu sta upnika po svoji pooblaščenki vložila pravočasno pritožbo. Uveljavljata pritožbena razloga bistvene kršitve določb pravdnega postopka in zmotne uporabe materialnega prava ter predlagata razveljavitev izpodbijanega sklepa.

Pritožbeno sodišče ne deli pravnega stališča upnikov, da rok iz 1. odst. 137. čl. ZPPSL za prijavo ločitvene pravice ni prekluziven. Da prekluzivnost roka velja le za obligacijske pravice, iz zakona ne izhaja. Prav pa ima pritožba v toliko, da pa s pretekom prekluzivnega roka upnik ne izgubi pridobljene stvarne pravice. Upoštevajoč pravno mnenje, ki ga je VS RS sprejelo na občni seji dne 14.12.1995, bosta lahko upnika lastninsko pravico na stanovanju proti stečajnemu dolžniku uveljavljala po splošnih procesnopravnih in materialnih predpisih.

Ker torej pritožbeni razlog ni podan, v okviru uradnega preizkusa izpodbijanega sklepa (2. odst. 350. čl., v zvezi s 365. čl. ZPP/99 in 15. čl. ZPPSL) pa pritožbeno sodišče ni zasledilo kršitev, na katere pazi po uradni dolžnosti, je pritožbo zavrnilo kot neutemljeno in izpodbijani sklep potrdilo (2. odst. 365. čl. ZPP/99, v zvezi s 15. čl. ZPPSL).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep I Cpg 1169/99
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-20

Če stranka umakne pritožbo, preden je sodišče druge stopnje o njej odločilo, sodišče druge stopnje ugotovi umik pritožbe.

Tožeča stranka sama nosi pritožbene stroške.

Tožeča stranka je z vlogo z dne 18.1.2000 umaknila pritožbo, ki jo je vložila zoper sodbo dne 21.7.1999. Če stranka umakne pritožbo, preden je sodišče druge stopnje o njej odločilo, sodišče druge stopnje ugotovi umik pritožbe (2. odstavek 349. člena ZPP).

Glede na navedeno je sodišče sklenilo kot izhaja iz izreka tega sklepa.

Ker je tožeča stranka pritožbo umaknila nosi sama stroške pritožbe (primerjaj 1. odst. 154. čl. ZPP v zv. s 1. odst. 166. čl. ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep III Cpg 84/99
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-05

preizkušanje prijavljenih terjatev - prerekanje prijavljene terjatve - napotitev na pravdo

Stečajni upravitelj je na naroku za preizkus terjatev upnikovo terjatev prerekal. V takem primeru stečajni senat ne preverja, ali se je stečajni upravitelj pravilno izrekel o prijavljeni terjatvi, pač pa mora po določbi 1. odst. 144. člena Zakona o prisilni poravnavi, stečaju in likvidaciji (Uradni list RS, št. 67/93 - 52/99) upnika, čigar terjatev je prerekana, napotiti, da v 15 dneh od vročitve sklepa začne pri sodišču ali drugem organu postopek za njeno ugotovitev

Pritožba se zavrne kot neutemeljena in se sklep sodišča prve stopnje potrdi.

Sodišče prve stopnje je napotilo upnico, da v roku 15 dni pri sodišču ali drugem organu začne postopek za ugotovitev obstoja njene terjatve, ki jo je stečajni upravitelj na naroku za preizkus terjatev prerekal.

Zoper sklep se je upnica pravočasno pritožila. Navedla je, da je izgubila službo, ker so ji zavidali ugodnosti iz naslova invalidnosti. Pripravljena se je bila odpovedati delu dohodka v Planiki (1/4 plače), da bi obdržala službo, vendar je bila njena ponudba gladko zavrnjena. Odpravnini se nikakor noče odpovedati.

Smiselno uveljavlja, da naj bi stečajni upravitelj njeno terjatev neutemeljeno prerekal.

Stečajni upravitelj je na naroku za preizkus terjatev upničino terjatev prerekal. V takem primeru stečajni senat ne preverja, ali se je stečajni upravitelj pravilno izrekel o prijavljeni terjatvi, pač pa mora po določbi 1. odst. 144. člena Zakona o prisilni poravnavi, stečaju in likvidaciji (Uradni list RS, št. 67/93 - 52/99) upnika, čigar terjatev je prerekana, napotiti, da v 15 dneh od vročitve sklepa začne pri sodišču ali drugem organu postopek za njeno ugotovitev. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom tako tudi ravnalo.

Po povedanem in ker ni našlo nobenih kršitev, na katere pazi po uradni dolžnosti, je pritožbeno sodišče po določbi 2. točke 365. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZPPSL pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo izpodbijani sklep.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep II Cpg 1355/99
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-25

sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine - neobrazložen ugovor - preizkus po uradni dolžnosti - procesne obresti

Pri tem je pritožbeno sodišče ugotovilo, da je sodišče prve stopnje zmotno odločilo o procesnih obrestih (del izterjevane terjatve - 2.338.566,55 SIT - so namreč obračunane obresti, priloga A 2). Te gredo upniku od vložitve tožbe (2. odst. 279. čl. ZOR).

1. Pritožbi se delno ugodi, izpodbijani sklep se v 2. tč.

izreka razveljavi za zakonite zamudne obresti od zneska 2.338.566,55 SIT od 14.4.1999 do 3.11.1999 ter se zadeva vrne v tem obsegu v nadaljnji postopek sodišču prve stopnje.

2. V preostalem delu se pritožba zavrne in se izpodbijani sklep potrdi.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom o izvršbi na podlagi verodostojne listine dolžniku naložilo, naj plača upniku izterjevano terjatev in dovolilo predlagano izvršbo.

Proti temu sklepu je vložil pravočasen ugovor dolžnik. V ugovoru je navedel, da je upnik izterjevano terjatev prenesel na novega upnika, s čimer se je dolžnik strinjal.

Sodišče prve stopnje je dolžnikov ugovor predložilo pritožbenemu sodišču, naj o njem odloči kot o pritožbi (2. odst. 54. čl. Zakona o izvršbi in zavarovanju, v nadaljevanju ZIZ, v zvezi s 5. odst. 62. čl. ZIZ).

Pritožbeno sodišče je ugovor tako tudi obravnavalo. Ker je pred višjim soidščem na podlagi predloženega ugovora stekel pritožbeni postopek, je pritožbeno sodišče ugovor imenovalo pritožba.

Dolžnik je v ugovoru sicer navedel razloge, ki bi lahko v pravdnem postopku pripeljali do zavrnitve zahtevka (cesija terjatve in obvestilo dolžniku o le-tej - prim. 2. odst 438. čl. ZOR), vendar za te svoje trditve ni predložil nobenih dokazov (ne gre tudi prezreti, da so trditve dolžnika o cesiji izterjevane terjatve povsem pavšalne). Zato je po določbi 2. odst. 53. čl. ZIZ (v zvezi s 5. odst. 62. čl. ZIZ) obravnavani ugovor neutemeljen. Doslej razloženemu pritožbeno sodišče še dodaja, da je bil dolžnik v pravnem pouku izpodbijanega sklepa poučen na pravkar omenjena določila ZIZ. Tako je bil seznanjen, da mora ugovor obrazložiti tako, da v njem navede dejstva, s katerimi ga utemeljuje, in za ta dejstva predložiti dokaze. Prav tako je bil seznanjen s posledicami za primer, če ugovora ne bi tako obrazložil.

Izpodbijani sklep je pritožbeno sodišče preizkusilo še v okviru uradoma upoštevnih razlogov (2. odst. 350. čl. ZPP/99 v zvezi s 15. čl. ZIZ in 2. odst. 55. čl. ZIZ). Pri tem je ugotovilo, da je sodišče prve stopnje zmotno odločilo o procesnih obrestih (del izterjevane terjatve - 2.338.566,55 SIT - so namreč obračunane obresti, priloga A 2). Te gredo upniku od vložitve tožbe (2. odst.

279. čl. ZOR). Zato je pritožbeno sodišče odločilo, kot je razvidno iz izreka sklepa (2. in 3. tč. 365. čl. ZPP/99 v zvezi s 15. čl. ZIZ)

ZOR člen 279,  279/2,  279,  279/2.  ZIZ člen 53,  53/2,  54,  54/2,  62,  62/5,  53,  53/2,  54,  54/2,  62,  62/5.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep II Cpg 1313/99
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-06

sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine - neobrazložen ugovor

Sodišče druge stopnje je najprej preverilo, ali je dolžnikov ugovor obrazložen v smislu določila 2. odst. 53. člena ZIZ. Po tej določbi mora dolžnik v ugovoru navesti dejstva, s katerimi ga utemeljuje in predložiti dokaze. Za svoje trditve, da je razliko med zneskom 3,998.133,30 SIT in zneskom 2,200.000,00 SIT upniku plačal preko kompenzacijske pogodbe in z akceptnimi nalogi, namreč ni niti predložil niti predlagal izvedbe nobenega dokaza, kot to predpisuje določilo 2. odst. 53. člena ZIZ. Glede na to je njegov ugovor neobrazložen.

Ugovor se zavrne in se sklep sodišča prve stopnje potrdi.

Sodišče prve stopnje je na predlog upnika izdalo sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine v smislu 23. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju (ZIZ).

Zoper ta sklep je dolžnik pravočasno delno ugovarjal. Navedel je, da višina izterjevanega zneska 3.998.133,30 SIT ni pravilna. Dolg namreč znaša 2.200.000,00 SIT, ker je upniku nakazal razliko preko kompenzacijske pogodbe in z akceptnimi nalogi.

Sodišče prve stopnje je ugovor dolžnika štelo za neutemeljenega (po 2. odst. 53. člena ZIZ) in ga po 5. odst. 62. člena ZIZ poslalo sodišču druge stopnje, da o njem odloči kot o pritožbi.

Sodišče druge stopnje je najprej preverilo, ali je dolžnikov ugovor obrazložen v smislu določila 2. odst. 53. člena ZIZ. Po tej določbi mora dolžnik v ugovoru navesti dejstva, s katerimi ga utemeljuje in predložiti dokaze. Kadar so navedena dejstva takšna, da zanje nosi dokazno breme dolžnik, morajo biti zanje v ugovoru priloženi tudi dokazi, sicer se ugovor šteje za neobrazloženega in je kot tak neutemeljen. Na navedeno je bil dolžnik v pravnem pouku izpodbijanega sklepa posebej opozorjen, pa je kljub temu ugovarjal neobrazloženo.

Za svoje trditve, da je razliko med zneskom 3.998.133,30 SIT in zneskom 2.200.000,00 SIT upniku plačal preko kompenzacijske pogodbe in z akceptnimi nalogi, namreč ni niti predložil niti predlagal izvedbe nobenega dokaza, kot to predpisuje določilo 2. odst. 53. člena ZIZ. Glede na to je njegov ugovor neobrazložen (2. odst. 53. člena ZIZ v zvezi s 5. odst. 62. člena ZIZ), zato ga je sodišče prve stopnje pravilno štelo za neutemeljenega.

Tako so razlogi, ki so pri odločanju pritožbenega sodišča na podlagi 5. odst. 62. člena ZIZ pomembni, lahko le še tisti, ki se upoštevajo po uradni dolžnosti (2. odst. 350. člena ZPP in zadnji odst. 55. člena ZIZ). Sodišče druge stopnje ugotavlja, da teh razlogov v obravnavanem primeru ni. Zato je ugovor dolžnika z dne 28.5.1999 zavrnilo kot neutemeljenega in sklep o izvršbi na podlagi 2. točke.

365. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ potrdilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep II Cpg 245/2000
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-20

nadaljevanje izvršbe z novim izvršilnim sredstvom - ugovor

Zoper sklep, s katerim sodišče med izvršilnim postopkom na predlog upnika spremeni sklep o izvršbi tako, da določi novo izvršilno sredstvo (in s tem tudi predmete izvršbe), ima dolžnik ugovor z omejitvijo ugovornih razlogov na novo izvršilno sredstvo (in predmete izvršbe), v katerem mora dolžnik navesti dejstva, s katerimi ga utemeljuje, in predložiti dokaze zanje (5. odst. 62. člena in 2. odst. 53. člena ZIZ), sicer se ugovor šteje za neobrazloženega in je kot tak neutemeljen.

Ugovor se zavrne in se izpodbijani sklep potrdi.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje odločilo, da se izvršba, dovoljena s sklepom o izvršbi opr. št. II Ig 96/00487 z dne 20.11.1996, nadaljuje z novim izvršilnim sredstvom, z rubežem nematerializiranih vrednostnih papirjev pri KDD.

Dolžnik je v ugovoru z dne 21.12.1999 navedel, da bi zadevo lahko uredili tudi s poravnavo, z odplačevanjem v mesečnih obrokih ali kako drugače. Ugovarja tudi glede izvedbe celotnega postopka, ker ni dokazano, da dolguje terjani znesek, oziroma tega zneska ne priznava.

Sodišče prve stopnje je ugovor dolžnika zoper sklep z dne 2.12.1999 štelo kot neutemeljen (po 2. odst. 53. člena ZIZ) in ga poslalo višjemu sodišču, da o njem odloči kot o pritožbi po 5. odst. 62. člena ZIZ.

Zoper sklep, s katerim sodišče med izvršilnim postopkom na predlog upnika spremeni sklep o izvršbi tako, da določi novo izvršilno sredstvo (in s tem tudi predmete izvršbe), ima dolžnik ugovor z omejitvijo ugovornih razlogov na novo izvršilno sredstvo (in predmete izvršbe), v katerem mora navesti dejstva, s katerimi ga utemeljuje, in predložiti dokaze zanje (5. odst. 62. člena in 2. odst. 53. člena ZIZ), sicer se ugovor šteje za neobrazloženega in je kot tak neutemeljen. Ugovor dolžnika teh pogojev ne izpolnjuje. Dolžnik namreč v ugovoru ne zatrjuje nobenega izmed ugovornih razlogov, ki bi se nanašali na novo izvršilno sredstvo in ki bi obenem preprečevali izvršbo, temveč se njegove trditve nanašajo na samo terjatev. Zato je ugovor neobrazložen in ga je sodišče prve stopnje pravilno štelo za neutemeljenega.

V zvezi z dolžnikovim predlogom za obročno odplačevanje dolga oziroma sklenitev poravnave, pa pritožbeno sodišče še dodaja, da je v skladu s 307. členom ZOR dolžnik dolžan izpolniti svojo obveznost tako, kot se ta glasi. Zato je drugačen način izpolnitve dolga odvisen zgolj od upnikove volje.

Tako so razlogi, ki so pri odločanju pritožbenega sodišča na podlagi 5. odst. 62. člena ZIZ pomembni, lahko le še tisti, ki se upoštevajo po uradni dolžnosti (2. odst. 350. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ ter zadnjim odst. 55. člena ZIZ). Sodišče druge stopnje ugotavlja, da teh razlogov v obravnavanem primeru ni. Zato je ugovor dolžnika z dne 21.12.1999 zavrnilo kot neutemeljen in sklep na podlagi 2. točke 365. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ potrdilo.

ZIZ člen 53,  53/2,  62,  62/5,  53,  53/2,  62,  62/5.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep I Kp 1300/99
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-05

Sodišče prve stopnje je ravnalo pravilno, ko je po prejemu obtožnega akta državne tožilke iz kazenskega spisa izločilo s sklepom izjavo, ki jo je na neformalen način dala policistu obdolženka brez procesnih garancij. Njeno pritožbo je bilo zato potrebno zavrniti kot neutemeljeno.

Pritožba obdolženke se zavrne kot neutemeljena.

Z uvodoma navedenim sklepom je sodišče prve stopnje iz kazenskega spisa izločilo uradni zaznamek z izjavo obdolženke, ki jo je dala policistu Policijske postaje Ljubljana - Vič in ki se v kazenskem spisu nahaja na listovni št. 9. Zoper sklep se je pritožila obdolženka brez navedbe pritožbenega razloga in z uvodnim pojasnilom, da se pritožuje zato, ker ne ve, kaj sklep pomeni ter zato vlaga pritožbo zgolj zaradi zaščite svojih interesov.

Višji državni tožilec je v pisnem mnenju predlagal zavrnitev pritožbe.

Zakon o kazenskem postopku v 83. čl. določa, da se sodna odločba ne sme opreti na obvestila, ki jih je obdolženec v predkazenskem postopku dal organom za notranje zadeve. Gre za obvestila, ki jih je obdolženec dal na neformalen način ter brez pravnega pouka, da ni dolžan ničesar izjaviti in da ima pravico do pravne pomoči zagovornika, zato je to določilo namenjeno zaščiti obdolženca, da se zoper njega ne morejo uporabiti izjave, ki jih je podal brez ustreznega procesnega varstva.

Sodišče prve stopnje je tedaj ravnalo pravilno, ko je takšno izjavo obdolženke skladno z določbo III. odst. 286. čl. ZKP izločilo iz kazenskega spisa, kar je tudi ustrezno obrazložilo. Ker tedaj nobena kršitev ni podana, je bilo potrebno pritožbo obdolženke zavrniti kot neutemeljeno, kar je v skladu z določbo II. odst. 402. čl. ZKP.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep I Kp 1199/99
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-11

Vlagatelj je bil pozvan s strani sodišča, da naj dopolni nepopolno vlogo. V določenem roku je vlagatelj odgovoril sodišču in priložil "kazensko zasebno tožbo", v kateri so bili navedeni vsi podatki, ki jih je od vlagatelja zahtevalo sodišče prve stopnje. Kljub temu pa je vlogo - obtožni predlog zavrglo, ker naj ne bi bila sposobna za obravnavanje. Sodišče druge stopnje je zato, ker je obdolženec v svojem dopisu priložil "kazensko zasebno tožbo", kjer je naveden točen opis kaznivega dejanja, izpodbijani sklep o zavrženju razveljavilo in je zadevo poslalo sodišču prve stopnje v nadaljnji postopek.

Pritožbi P. U. se ugodi in se izpodbijani sklep razveljavi ter se zadeva vrne sodišču prve stopnje v nadaljnji postopek.

Okrajno sodišče na Jesenicah je z izpodbijanim sklepom zavrglo vlogo - obtožni predlog, ki ga je vložil P. U. dne 23.8.1999. Obtožni predlog je bil zavržen zato, ker P. U. ni dopolnil svoje vloge.

Navedel ni točnega opisa kaznivega dejanja, predvsem pa naj ne bi navedel kraja in časa storitve dejanja. Zato naj taka vloga ne bi bila sposobna za obravnavanje.

Proti navedeni vlogi se je pritožil P. U. in je predlagal ugoditev pritožbi ter spremembo izpodbijanega sklepa ali pa razveljavitev izpodbijanega sklepa. V pritožbi je navedel, da je na zahtevo sodišča prve stopnje svojo vlogo dopolnil tako, da je sodišču poslal tudi "kazensko zasebno tožbo", kjer je opisano kaznivo dejanje, ki ga očita M. B.

Sodišče druge stopnje ugotavlja, da je sodišče prve stopnje zahtevalo od P. U., da naj v določenem roku popravi svojo vlogo - obtožni predlog. P. U. je pravočasno odgovoril na zahtevo in odgovoru priložil tudi kopijo "kazenske zasebne tožbe" z dne 25.4.1999. V tej "kazenski zasebni tožbi" (list.št. 5) je naveden točen opis kaznivega dejanja, torej tudi kraj in čas storitve kaznivega dejanja. Vloga je torej sposobna za obravnavanje. Pritožnik zato v pritožbi utemeljeno navaja, da bi sodišče prve stopnje moralo priloženo "kazensko zasebno tožbo" upoštevati, ker dopolnjena vloga s prilogami vsebuje vse, kar je zahtevano v čl. 434/1 ZKP.

Glede na navedeno je zato sodišče druge stopnje pritožbi P. U.

ugodilo in je po 3. odst. 402. čl. ZKP izpodbijani sklep razveljavilo ter zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v nadaljnji postopek.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSL sklep I Kp 1257/99
Sodna praksa višjih sodišč, 2000-01-05

Ker je obtoženkin zagovornik umaknil pritožbo, vloženo zoper sodbo sodišča prve stopnje, je pritožbeno sodišče pritožbo zavrglo kot nedovoljeno.

Pritožba obtoženkinega zagovornika se zavrže kot nedovoljena.

Ker je obtoženka preko svojega zagovornika s pisno izjavo z dne 21.12.1999 umaknila pritožbo z dne 11.10.1999, vloženo zoper sodbo Okrožnega sodišča v Ljubljani, opr. št. I K 87/99 z dne 14.9.1999, je senat pritožbenega sodišča v skladu z določilom čl. 390 ZKP pritožbo zavrgel kot nedovoljeno.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.