VSC sodba Cp 989/99
Sodna praksa višjih sodišč, 1999-10-13

kupna pogodba - čas plačila - izročitev stvari - odstop od pogodbe

Če kupec plačuje obroke, še preden mu je stvar izročena, ne gre za obročno prodajo, ampak za prodajo s posebnim dogovorom o plačilu kupnine.

Pritožbi tožeče stranke se u g o d i in se sodba sodišča prve stopnje s p r e m e n i tako, da poslej glasi: Tožena stranka je dolžna plačati tožeči stranki 2.700,00 SIT z zakonitimi zamudnimi obrestmi od 10. 12. 1993 dalje do plačila, 2.800,00 SIT z zakonitimi zamudnimi obrestmi od 10. 1. 1994 dalje do plačila, 2.800,00 SIT z zakonitimi zamudnimi obrestmi od 10. 2. 1994 dalje do plačila in izvršilne stroške v znesku 7.820,00 SIT z zakonitimi zamudnimi obrestmi od dneva izdaje izvršilnega sklepa 11. 7. 1995 do plačila in pravdne stroške z zakonitimi zamudnimi obrestmi v višini 15.732,00 SIT od 15. 2. 1999 dalje do plačila, takrat ko ji bo tožeča stranka izročila knjigo Moj zdravnik - narava, naročeno po naročilnici z dne 10. 11. 1993 vse v 15 dneh pod izvršbo.

Tožena stranka je dolžna povrniti tožeči stranki pritožbene stroške v višini 13.547,00 SIT z zakonitimi zamudnimi obrestmi od 13. 10. 1999 dalje do plačila.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo odločilo 1. da se sklep o izvršbi I 360/95 z dne 11. 7. 1995 razveljavi tudi v točki 1 izreka in 2 in da se zavrne podredni tožbeni zahtevek tožeče stranke, da je tožena stranka dolžna plačati tožeči stranki posamezne obroke z zakonitimi zamudnimi obrestmi potem, ko ji bo tožeča stranka izročila knjigo Moj zdravnik - narava, naročeno dne 10. 11. 1993, vse v 15 dneh pod izvršbo.

Zoper to sodbo je vložila pritožbo tožeča stranka iz razlogov zmotne ugotovitve dejanskega stanja in posledično zmotne uporabe materialnega prava (čl. 353 točka 2 in 3 ZPP).

Bistvena sestavina pogodbe ni v naprej plačana kupnina, kot ugotavlja prvostopno sodišče, pač pa nakup oziroma prodaja knjige. Pravdni stranki se nista dogovorili, da je bistvena sestavina pogodbe pravočasna izpolnitev tožene stranke. Tudi ni bilo dogovorjeno, da se v primeru zamude tožene stranke pogodba razdre. Način plačila je bil tudi pogodbeno dogovorjen. Tudi je iz pogodbe razvidno, da sta bili obe pogodbeni stranki seznanjeni,da je predmet pogodbe knjiga Moj zdravnik - narava, ki še ni izšla. V določilih pogodbe pa je tudi dogovorjeno, da je tožeča stranka dolžna kupcu dobaviti knjigo, kupljeno v prednaročilu v 3 tednih po izidu knjige, če bo le-ta v celoti plačana, če pa ni plačana v celoti pa v 3 tednih , ko je v celoti izplačana. Tako izhaja iz določil pogodbe, da prednaročilo oziroma vnaprejšnje plačilo ni bistvena sestavina pogodbe.

Tožeča stranka je vsekakor vztrajala pri pogodbi, zato je toženo stranko opomnila na plačilo, nato pa je knjigo poslala po pošti z odkupnino, vendar jo toženka ni hotela prevzeti, zato je tožeča stranka upravičena za izterjavo preko sodišča. Od tožene stranke tudi iztožuje plačilo knjige v višini, kot je bila določena v pogodbi (8.800,00 SIT), ker je 500,00 SIT ob naročilu plačala tako iztožuje le še 8.300,00 SIT.Tožnica tudi ni odstopila od pogodbe v roku kot je določen v točki 9 pogodbe - 3 dni od podpisa pogodbe priporočeno po pošti.

Ob obravnavanju predmetne pritožbe je pritožbeno sodišče ugotovilo, da se sodišču prve stopnje bistvena kršitev določil pravdnega postopka, na kar mora pritožbeno sodišče paziti po uradni dolžnosti (čl. 365/II ZPP), ni pripetila. Nadalje pritožbeno sodišče tudi ugotavlja, da je sodišče prve stopnje dejansko stanje tudi popolno ugotovilo, res pa je, glede na ugotovljeno dejansko stanje napačno uporabilo materialno pravo.

Sodišče prve stopnje je v dokaznem postopku, kar med strankama tudi ni sporno ugotovilo, da je tožena stranka dne 10. 11. 1993 podpisala naročilnico, s katero je nepreklicno naročila knjigo "Moj zdravnik - narava". S podpisom te naročilnice, sta pravdni stranki vstopili v pogodbeno razmerje, ki po vsebini predstavlja dvostransko kupno pogodbo z vsebino pravicami in obveznostmi vsake pogodbene stranke, kot izhaja iz tipske hrbtne strani naročilnice. V skladu z vsebino naročilnice tožeča stranka dolguje toženi stranki knjigo, vendar pa ji mora tožena stranka predhodno to knjigo plačati.

Iz vsebine te pogodbe pa tudi izhaja, da je tožena stranka s podpisom na pogodbi izrecno potrdila, da je seznanjena s prodajnimi in plačilnimi pogoji, ki izhajajo iz te pogodbe. Ti pogoji pa so natisnjeni na sami pogodbi - naročilnici. Določilo I. in III. odst.

142. čl. ZOR-a (Zakona o obligacijskih razmerjih) določa, da splošni pogoji, ki jih določi en pogodbenik bodisi, da so vsebovani v formularni pogodbi, bodisi da se pogodba nanje sklicuje, dopolnjujejo posebne dogovore med pogodbenikoma v isti pogodbi in praviloma zave- zujejo tako kot ti. Splošni pogoji zavezujejo pogodbeno stranko, če so ji ti ob sklenitvi pogodbe znani ali bi ji morali biti znani.

Tožena stranka je formulirano pogodbo podpisala 10. 11. 1993 in je bilo v tej pogodbi izrecno zapisano, da naročnik kupuje knjigo "Moj zdravnik - narava" v prednaročilu, saj bo knjiga izšla maja 1994, da pa se kupec zaveže kupnino plačati v 3 obrokih, od katerih prvi obrok 2.706,00 SIT zapade 10. 12. 1993, 10. 1. 1994, drugi obrok v višini 2.800,00 SIT in tretji obrok v višini 2.800,00 SIT, ki zapade 10. 2. 1994. Glede na tako sklenjeno pogodbo sodišče prve stopnje ni imelo zakonite podlage za zavrnitev tožbenega zahtevka. Sodišče prve stopnje ni upoštevalo določil točke 8 Splošnih prodajnih in plačilnih pogojev, kjer je tudi določeno, da je tožeča stranka dolžna naročniku - kupcu sedaj toženi stranki naročeno knjigo dobaviti v 3 tednih po izidu knjige, če je le-ta v celoti plačana, če pa ni plačana pa v 3 dneh od dne, ko bo v celoti plačana. Glede na to določilo je očitno, da izpolnitev obveznosti v določenem roku ni bistvena sestavina pogodbe, kot je zaključilo sodišče. Stranki imata v tem primeru skladno s čl. 126/I in III ZOR pravico, da dolžnik tudi po izteku roka izpolni svojo obveznost upnik pa, da zahteva njeno obveznost. Tožeča stranka je toženo stranko dne 9. 3. 1995 opomnila na Splošne prodajne in plačilne pogoje in plačilo. Ker kljub temu tožena stranka dolga še ni poravnala, ji je 30. 3. 1995 celo poslala knjigo z odkupnino,vendar tožena stranka knjige ni hotela prevzeti.

Splošni prodajni in plačilni pogoji so bili torej za toženo stranko zavezujoči in zgolj dejstvo, da knjige ni plačala in jo ni hotela sprejeti, ko ji je bila poslana z odkupnino, pa ni mogoče šteti za veljaven odstop od pogodbe, ki je tudi določen v točki 9 pogodbe (v treh dneh po podpisu s priporočeno poštno pošiljko). Tožeča stranka je tako v skladu z določili splošnih prodajnih in plačilnih pogojev bila upravičena z izterjavo dolga preko sodišča.

Na podlagi naročilnice tudi izhaja, da tožeča stranka od tožene stranke iztožuje vrednost knjige, ki je veljala v prednaročilu. Ker so bili dogovorjeni roki zapadlosti, je tožena stranka od teh posameznih zneskov skladno z določili čl. 324 in 277 ZOR v plačilni zamudi, je torej dolžna poravnati tudi vtoževane zakonite zamudne obresti. Tožeča stranka pa ji je dolžna izročiti knjigi Moj zdravnik - narava, naročeno z naročilnico 10. 11. 1993. Glede na vse navedeno ter skladno z določili čl. 373 točka 4 ZPP/77 v zvezi s čl. 498/99 ZPP je bilo izpodbijano sodbo spremeniti kot izhaja iz izreka te odločbe.

Zaradi spremembe odločbe je pritožbeno sodišče skladno z določili čl.

154 ZPP in 166/I ZPP tudi odmerilo pravdne stroške, ki znašajo upoštevaje Odvetniško tarifo 50 točk pristop na glavno obravnavo, ter poročilo stranki 10 točk in 20 točk za administrativne stroške, to je skupno 80 točk X 87,40 SIT, kar znese 6.992,00 SIT in 9.000,00 SIT za takso za sodbo, torej znašajo stroški tožeče stranke skupno 15.992,00 SIT.

Tožeča stranka je tudi zaznamovala pritožbene stroške in ji je pritožbeno sodišče priznalo 125 točk za pritožbo in 10 točk za obvestilo stranki in 20 točk za administrativne stroške, to je skupno 155 točk X 87,40 SIT, kar znese skupaj 13.547,00 SIT, ter je te stroške tožena stranka skladno z določili čl. 166/I ZPP dolžna povrniti tožeči stranki, kot izhaja iz izreka sodbe. Stroškov za sodno takso za pritožbo pa pritožbeno sodišče tožeči stranki ni priznalo, saj niso bili opredeljeno navedeni (čl. 164 ZPP).

ZOR člen 126,  126/1,  142,  142/1-3,  467,  467/1-2,  516,  516/1,  542,  126,  126/1,  142,  142/1-3,  467,  467/1-2,  516,  516/1,  542.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.