VSL sklep II Cp 24/99
Sodna praksa višjih sodišč, 1999-12-15

vročanje pooblaščencu - tek roka za vložitev pravnega sredstva

Če v pravdi stranko zastopa pooblaščenec, ki ima deponirano generalno pooblastilo na sodišču, začne rok za vložitev pritožbe teči od dneva vročitve sklepa pooblaščencu in ne od dneva vročitve sklepa stranki.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Tožeča stranka sama trpi svoje stroške pritožbenega postopka.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom kot prepozno zavrglo pritožbo tožeče stranke proti sklepu z dne 22.7.1998. Proti sklepu se je po svoji pooblaščenki pritožila tožeča stranka zaradi zmotne ugotovitve dejanskega stanja in zmotne uporabe materialnega prava. V pritožbi navaja, da je sodišče sklep o prisilni izterjavi sodne takse tožeči stranki poslalo v času sodnih počitnic, poleg tega pa ga ni vročilo pooblaščenki tožeče stranke, ki jo zastopa po generalnem pooblastilu št. Su 25-1/94/65. Sklep ni bil vročen pooblaščenki tožeče stranke, temveč odgovorni osebi tožeče stranke, ki je pooblaščenko o sklepu obvestila šele, ko ji je sklep poslala APP, in sicer dne 2.11.1998. Za pravilno vročitev je potrebno šteti le vročitev pooblaščenki. Pooblaščenka tožeče stranke je upoštevala rok vročitve z dne 2.11.1998 ter pritožbo pravočasno vložila. Zaradi navedenega predlaga razveljavitev izpodbijanega sklepa.

Tožeča stranka je v tožbi navedla, da jo zastopa pooblaščenka V. Ž., ki ima pri sodišču deponirano generalno pooblastilo. Sklep o prisilni izterjavi sodne takse z dne 22.7.1998 je sodišče prve stopnje vročilo po pošti tožeči stranki osebno dne 27.7.1998 (podpisana povratnica v spisu).

Predmetni sklep je bil torej tožeči stranki vročen po pošti v času sodnih počitnic. Po pošti se sodna pisanja lahko veljavno vročajo tudi v času, ko se na sodišču ne dela, torej tudi med sodnimi počitnicami. Tožeča stranka zato nima prav, ko v pritožbi zatrjuje, da je bila vročitev nepravilna že zaradi tega, ker ji je bil sklep vročen med sodnimi počitnicami.

Kadar ima stranka pooblaščenca, se morajo pisanja vročati njemu (1.odstavek 138.člena Zakona o pravdnem postopku, Uradni list SFRJ, št. 4/77, ZPP), če ni v zakonu drugače določeno. Ker sklep o prisilni izterjavi sodne takse z dne 22.7.1998 ni bil vročen pooblaščenki tožeče stranke, ki ima na sodišču deponirano generalno pooblastilo, temveč tožeči stranki osebno, vročitev res ni bila pravilno opravljena, zato tudi od dneva vročitve sklepa tožeči stranki ni mogel začeti teči rok za vložitev pritožbe proti predmetnemu sklepu.

Ta rok je lahko začel teči šele od vročitve sklepa pooblaščenki tožeče stranke. Pooblaščenka pa je, kot sama zatrjuje v pritožbi, predmetni sklep prejela dne 2.11.1998. Skladno s tem je 15 - dnevni rok za pritožbo proti sklepu z dne 22.7.1998 iztekel dne 17.11.1998 (torek), pooblaščenka tožeče stranke pa je pritožbo vložila neposredno na sodišču dne 18.11.1998 (dohodna štampiljka na pritožbi). Ker je torej pritožba pooblaščenke tožeče stranke kljub temu, da je sodišče prve stopnje sklep o prisilni izterjavi sodne takse vročilo osebno tožeči stranki, za en dan prepozna, se odločitev sodišča prve stopnje o zavrženju pritožbe z dne 18.11.1998 izkaže kot pravilna. Sodišče druge stopnje je zato pritožbo tožeče stranke zavrnilo kot neutemeljno in potrdilo sklep sodišča prve stopnje (2.točka 380.člena ZPP).

Ker tožeča stranka s pritožbo ni uspela, mora sama trpeti svoje stroške pritožbenega postopka (1.odstavek 166.člena ZPP v zvezi s 1.odstavkom 154.člena ZPP).

ZPP (1977) člen 138,  138/1,  138,  138/1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.