VSM sklep Cp 874/96
Sodna praksa višjih sodišč, 1997-01-10

Ugovor izključitve odgovornosti, je tožena stranka smiselno uveljavljala že v odgovoru na tožbo, to pa ponovno in predvsem izpostavlja tudi v pritožbi, vendar sodišče prve stopnje o tem ni zavzelo nobenega stališča oziroma tega ugovora ni obravnavalo,zato je ostalo dejansko stanje nepopolno ugotovljeno.

Pritožbi se ugodi, izpodbijano sodbo se razveljavi ter zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Z izpodbijano sodbo je sodišče prve stopnje razsodilo, da je tožena stranka dolžna plačati tožniku, kot odškodnino za imaterialno škodo iz škodnega dogodka z dne 4.5.1993 znesek 2.160.000,00 SIT (za telesne bolečine 700.000,00 SIT, za prestani strah 160.000,00 SIT in za duševne bolečine zaradi zmanjšane življenske aktivnosti 1.300.000,00 SIT) z zakonitimi zamudnimi obrestmi od 19.6.1996 dalje do plačila ter ji hkrati naložilo tudi dolžnost povrnitve pravdnih stroškov tožeči stranki v znesku 201.865,00 SIT pravtako z zakonitimi zamudnimi obrestmi od 19.6.1996 dalje do plačila.

Proti takšni odločitvi se pravočasno pritožuje tožena stranka ob uveljavljanju pritožbenih razlogov zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja ter zmotne uporabe materialnega prava - iz 2. in 3. točke prvega odstavka 353. čl. Zakona o pravdnem postopku - ZPP.

Pritožba predlaga spremembo izpodbijane sodbe na pritožbeni stopnji v smeri zavrnitve tožbenega zahtevka oziroma podrejeno razveljavitev le-te in vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Tožeča stranka na pritožbo ni odgovorila.

Ob pregledu in preizkusu zadeve tako v smeri uveljavljanih pritožbenih razlogov, kot tudi po uradni dolžnosti - drugi odstavek 365. čl. ZPP, pritožbeno sodišče ugotavlja, da izpodbijana sodba nima razlogov o bistvenih okoliščinah, ki se nanašajo na temelj tožbenega zahtevka in posledične odškodninske odgovornosti tožene stranke, kar zadeva izključitev odgovornosti le-te po 6. točki tretjega odstavka 3. čl. Pogojev za zavarovanje odgovornosti, veljavnih v času škodnega dogodka. Ugovor izključitve odgovornosti, ker so po omenjenih pogojih iz zavarovanja izključeni odškodninski zahtevki zaradi škod, ki jih povzročijo letala in vodna plovila vseh vrst, kakor tudi kopenska motorna vozila (za to gre v obravnavanem primeru), prikolice in samovozni delovni stroji, je tožena stranka smiselno uveljavljala že v odgovoru na tožbo, to pa ponovno in predvsem izpostavlja tudi v pritožbi, vendar sodišče prve stopnje o tem ni zavzelo nobenega stališča oziroma tega ugovora ni obravnavalo. Ali gre v obravnavanem primeru za tak škodni dogodek, ki po citiranem določilu omenjenih pogojev izključuje odgovornost tožene stranke, je dejansko vprašanje in ker sodišče tega ni obravnavalo, je v tem oziru ostalo dejansko stanje nepopolno ugotovljeno, kar pa bi utegnilo vplivati na pravilno uporabo materialnega prava. Iz tega razloga je pritožbeno sodišče ugodilo utemeljeni pritožbi in izpodbijano sodbo prve stopnje v celoti razveljavilo ter zadevo vrnilo istemu sodišču v novo sojenje - 370. čl. ZPP.

V ponovljenem postopku bo moralo sodišče prve stopnje obravnavati že naveden ugovor tožene stranke in razčistiti vprašanje ali v obravnavanem primeru gre za tak primer škodnega dogodka, za katerega tožena stranka, glede na določila Pogojev o zavarovanju odgovornosti, ne odgovarja. Šele po tako dopolnjenem postopku bo lahko sodišče prve stopnje ob pravilni uporabi materialnega prava o zadevi znova odločilo.

O pritožbenih stroških pritožbeno sodišče ni odločalo, ker le-ti niso bili priglašeni.

Pritožbi se ugodi, izpodbijano sodbo se razveljavi ter zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Z izpodbijano sodbo je sodišče prve stopnje razsodilo, da je tožena stranka dolžna plačati tožniku, kot odškodnino za imaterialno škodo iz škodnega dogodka z dne 4.5.1993 znesek 2.160.000,00 SIT (za telesne bolečine 700.000,00 SIT, za prestani strah 160.000,00 SIT in za duševne bolečine zaradi zmanjšane življenske aktivnosti 1.300.000,00 SIT) z zakonitimi zamudnimi obrestmi od 19.6.1996 dalje do plačila ter ji hkrati naložilo tudi dolžnost povrnitve pravdnih stroškov tožeči stranki v znesku 201.865,00 SIT pravtako z zakonitimi zamudnimi obrestmi od 19.6.1996 dalje do plačila.

Proti takšni odločitvi se pravočasno pritožuje tožena stranka ob uveljavljanju pritožbenih razlogov zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja ter zmotne uporabe materialnega prava - iz 2. in 3. točke prvega odstavka 353. čl. Zakona o pravdnem postopku - ZPP.

Pritožba predlaga spremembo izpodbijane sodbe na pritožbeni stopnji v smeri zavrnitve tožbenega zahtevka oziroma podrejeno razveljavitev le-te in vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Tožeča stranka na pritožbo ni odgovorila.

Ob pregledu in preizkusu zadeve tako v smeri uveljavljanih pritožbenih razlogov, kot tudi po uradni dolžnosti - drugi odstavek 365. čl. ZPP, pritožbeno sodišče ugotavlja, da izpodbijana sodba nima razlogov o bistvenih okoliščinah, ki se nanašajo na temelj tožbenega zahtevka in posledične odškodninske odgovornosti tožene stranke, kar zadeva izključitev odgovornosti le-te po 6. točki tretjega odstavka 3. čl. Pogojev za zavarovanje odgovornosti, veljavnih v času škodnega dogodka. Ugovor izključitve odgovornosti, ker so po omenjenih pogojih iz zavarovanja izključeni odškodninski zahtevki zaradi škod, ki jih povzročijo letala in vodna plovila vseh vrst, kakor tudi kopenska motorna vozila (za to gre v obravnavanem primeru), prikolice in samovozni delovni stroji, je tožena stranka smiselno uveljavljala že v odgovoru na tožbo, to pa ponovno in predvsem izpostavlja tudi v pritožbi, vendar sodišče prve stopnje o tem ni zavzelo nobenega stališča oziroma tega ugovora ni obravnavalo. Ali gre v obravnavanem primeru za tak škodni dogodek, ki po citiranem določilu omenjenih pogojev izključuje odgovornost tožene stranke, je dejansko vprašanje in ker sodišče tega ni obravnavalo, je v tem oziru ostalo dejansko stanje nepopolno ugotovljeno, kar pa bi utegnilo vplivati na pravilno uporabo materialnega prava. Iz tega razloga je pritožbeno sodišče ugodilo utemeljeni pritožbi in izpodbijano sodbo prve stopnje v celoti razveljavilo ter zadevo vrnilo istemu sodišču v novo sojenje - 370. čl. ZPP.

V ponovljenem postopku bo moralo sodišče prve stopnje obravnavati že naveden ugovor tožene stranke in razčistiti vprašanje ali v obravnavanem primeru gre za tak primer škodnega dogodka, za katerega tožena stranka, glede na določila Pogojev o zavarovanju odgovornosti, ne odgovarja. Šele po tako dopolnjenem postopku bo lahko sodišče prve stopnje ob pravilni uporabi materialnega prava o zadevi znova odločilo.

O pritožbenih stroških pritožbeno sodišče ni odločalo, ker le-ti niso bili priglašeni.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.