VSL sodba II Cp 2063/99
Sodna praksa višjih sodišč, 1999-12-23

pritožba - izpodbijanje sodbe na podlagi pripoznave - zmotna ali nepopolna ugotovitev dejanskega stanja

Sodbo na podlagi pripoznave je mogoče izpodbijati le omejeno in sicer samo, če so bistveno kršene določbe pravdnega postopka ali če je bila izjava o pripoznavi dana v zmoti ali pod vplivom sile ali zvijače (3. odst. 338. člena ZPP). Zato pritožnik ne more uveljavljati pritožbenih razlogov zmotne ali nepopolne ugotovitve dejanskega stanja in napačne uporabe materialnega prava. To pomeni, da toženec s trditvijo, da avto ni njegov in pravnim naziranjem, da to pomeni soodgovornost lastnika avtomobila, sodbe ne more izpodbiti.

Pritožba se zavrne kot neutemeljena in se izpodbijana sodba potrdi.

Zavarovalnica T. je L. K. izplačala 3,500.000,00 SIT odškodnine za negmotno škodo, ki ji jo je povzročil toženec in ji povrnila 277.362,00 SIT pravdnih stroškov. Ker je toženec škodo povzročil z nezavarovanim vozilom, je od njega zahtevala povrnitev obeh navedenih zneskov. Na naroku za glavno obravnavo je toženec tožbeni zahtevek pripoznal, sodišče pa je zato izdalo sodbo na podlagi pripoznave, s katero ga je zavezalo tožeči stranki plačati 3,377.362,00 SIT z zakonitimi zamudnimi obrestmi od 30.3.1998 do plačila ter ji povrniti 124.851,00 SIT pravdnih stroškov z zakonitimi zamudnimi obrestmi od 27.9.199 do plačila, vse v roku 15 dni in pod pretnjo izvršbe.

Toženec takšno sodbo izpodbija s pravočasno pritožbo. Trdi, da se sodišče ni prepričalo, ali tožbeni zahtevek res pripoznava; je prava neuka stranka ter pomena in posledic pripoznave ni razumel. Sicer pa zahtevka sploh ni pripoznal, ampak je samo na vprašanje sodnice, ali je vedel, da je vozilo, s katerim je povzročil prometno nesrečo, odgovoril, da je v postopku pri sodniku za prekrške zvedel, da avto ni bil registriran. Sodišče toženca sploh ni zaslišalo, zato o zadevi ni imel možnosti povedati vsega; dejansko stanje zaradi tega ni bilo popolno ugotovljeno. Ker toženec ni lastnik avtomobila, ampak mu ga je v uporabo dal šef, bi morala za škodo odgovarjati oba in je sodba pravno napačna. Predlaga razveljavitev izpodbijane sodbe in vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Sodbo na podlagi pripoznave je mogoče izpodbijati le omejeno in sicer samo, če so bistveno kršene določbe pravdnega postopka ali če je bila izjava o pripoznavi dana v zmoti ali pod vplivom sile ali zvijače (3. odst. 338. člena ZPP). Zato pritožnik ne more uveljavljati pritožbenih razlogov zmotne ali nepopolne ugotovitve dejanskega stanja in napačne uporabe materialnega prava. To pomeni, da toženec s trditvijo, da avto ni njegov in pravnim naziranjem, da to pomeni soodgovornost lastnika avtomobila, sodbe ne more izpodbiti.

Drugostopno sodišče ni ugotovilo nobene od bistvenih kršitev pravil postopka iz 2. odst. 339. čl. ZPP; trditev, da izjave o pripoznavi zahtevka ni podal, je neutemeljena, saj iz zapisnika o glavni obravnavi, ki je javna listina in dokazuje resničnost tistega, kar se v njej navaja, izhaja, da izjava je bila podana, o nasprotnem pa ni ponudil nobenega dokaza. Nasprotno - v nadaljevanju trdi, da ni razumel njenega pomena in smiselno uveljavlja zmoto, vendar tudi za to trditev dokazov ni predlagal.

Pritožba je zato neutemeljena ter jo je bilo kot tako zavrniti in izpodbijano sodbo potrditi (353. čl. ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.