VSC sklep Cp 290/96
Sodna praksa višjih sodišč, 1996-06-06

oporočno dedovanje - vračunanje daril in volil - zakonito dedovanje

Po čl. 46 ZD se darila vračunajo le zakonitim dedičem, ne pa tudi oporočnim dedičem. Isto pravilo velja za volila (čl. 47 ZD), razen če je zapustnik drugače določil. Če pa nujni dedič meni, da je prišlo do prikrajšanja nujnega deleža lahko v skladu z zakonom zahteva redukcijo daril.

Pritožba XX se z a v r n e kot neutemeljena in se p o t r d i sklep sodišča prve stopnje.

Zapuščinsko sodišče je razdelilo zapuščino po določbah oporoke.

Sodišče je razglasilo za oporočne dediče zapustnikovega sina XX in zapustnikove hčere XX, XX, XX in XX, ter zapustnikovi vnukinji XX in XX. Potomcem je sodišče določilo deleže v višini 1/6 celote,obema vnukinjama pa je določilo deleže po 1/12 celote. Zapuščinsko sodišče je tudi izvršilo odredbo v oporoki,da prejmeta volilo zapustnikova hči XX in zapustnikov zet XX in sicer vsak do 1/2 zapustničinega solastnega deleža na parc. št. 343 in 90/2, vpisanih pri vl. št. 93 k.o. XX.

Zoper takšen sklep se je pritožil dedič XX zaradi zmotne ugotovitve dejanskega stanja in zaradi zmotne uporabe materialnega prava.

Sodišče bi moralo po uradni dolžnosti vračunati darila v deleže in je zmotno stališče sodišča, da bi se o tem moralo odločati v pravdi.

Sodišče bi moralo vračunati volilo po čl. 48 Zakona o dedovanju dedinji XX. Izpodbija tudi plačilo 1/6 stroškov za nagrobnik, češ da ne gre za pogrebne stroške in za dolg zapustnice. V pritožbi tudi poudarja, da sodišče ni odločilo o pritožnikovi terjatvi zaradi plačevanja oskrbnine v domu. Pritožnik v pritožbi predlaga razveljavitev izpodbijanega sklepa.

Pritožnik je predvsem spregledal, da ga je sodišče napotilo na pravdo glede vračunanja in upoštevanja daril in glede zahtevka po čl. 32 ZD.

Pritožnik pa ni vložil nobene tožbe. Glede na to je zapuščinsko sodišče pravilno odločilo, kot da ni spornih dejstev (čl. 213/4 ZD).

Drugi razlog za neutemeljenost pritožbe glede daril pa je tudi v določbi čl. 46 ZD,da se darila vračunajo le zakonitim dedičem, ne pa tudi oporočnim dedičem, kot to zahteva pritožnik. Pritožnik pa ni trdil, da je bil z darili prikrajšan njegov nujni delež (čl. 46/4 ZD). Pritožnik je tudi nepravilno zahteval vračunanje volila oporočni dedinji XX. Po čl. 47 ZD se volilo vračuna le zakonitim dedičem. Toda tudi zakonitim dedičem se volilo vračuna le v primeru, če zapustnik ni drugače določil. Pritožnik pa ni izpodbijal odločitve v oporoki, da oporočna dedinja prejme volilo poleg dednega deleža, kar je odmena za oskrbo.

Pri izpodbijanju 1/6 stroškov za pogreb in spomenik pa je pritožnik v nasprotju z lastno izpovedbo. Pritožnik namreč na list. št. 179 ni osporaval niti utemeljenosti, niti višine stroškov za spomenik, le spomenik mu ni bil všeč in želi postaviti drugega,boljšega. Pritožnik v pritožbi te svoje izpovedbe ni preklical. Znesek 120.000,00 SIT pa je celoten strošek v zvezi s pogrebom in spomenikom. To pomeni, da strošek spomenika predstavlja le manjši del zneska 120.000,00 SIT, kar izhaja tudi iz pritožnikove izpovedbe, da želi postaviti boljši spomenik. Zato tudi ni utemeljen očitek pretiranosti cene spomenika.

Po materialnem pravu pa morajo dediči jamčiti za vse dolgove v okviru vrednosti podedovanih deležev, saj bi bil sicer pritožnik neupravičeno obogaten z neplačilom sorazmernega dela dolga.

Pritožnik ni konkretiziral pritožbe glede terjatve zaradi plačevanja oskrbnine v domu. O nekonkretizirani pritožbi pa pritožbeno sodišče ne more odločati, pa tudi iz spisa ni razvidno, da bi pritožnik uveljavljal zatrjevano terjatev.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.