VSL sklep I Cp 1543/99
Sodna praksa višjih sodišč, 1999-10-13

poprava vloge - pritožba - nedovoljena pritožba - pravni interes za pritožbo

Prvostopno sodišče formalnopravno pravilno zavrže pritožbo kot nedovoljeno, če iz opravljenih procesnih dejanj nedvomno izhaja, da toženec nima pravnega interesa za nadaljevanje postopka. Vlogo, ki je vsebinsko ni mogoče obravnavati, pošlje sodišče v popravo stranki.

Pritožbi se ugodi, sklep se razveljavi in se zadeva vrne sodišču prve stopnje v nov postopek.

Z izpodbijanim sklepom je prvostopno sodišče zavrglo toženčevo pritožbo zoper sklep z dne 26.1.1999, opr. št. P 144/98-54. Proti sklepu je toženec vložil pritožbo brez navedbe pritožbenih razlogov, sicer pa meni, da so bila kršena "materialna pravila sodstva in človekove pravice". Navaja, da je na narokih za glavno obravnavo večkrat neuspešno predlagal izločitev prvostopne sodnice, ki ni upoštevala tudi njegove zahteve za povrnitev stroškov. Prav tako priča ni dobila povrnjenih stroškov. Formalnega pritožbenega predloga ni ponudil.

Po določbi drugega odstavka 193. člena Zakona o pravdnem postopku -Z PP (sedaj drugi odstavek 188. člena ZPP, Ur. l. RS, št. 26/99) lahko tožnik tožbo umakne tudi pozneje, vse do konca glavne obravnave, če toženec v to privoli. Citirana določba nadalje vzpostavlja tudi domnevo, da je toženec privolil v umik, če se o tem ne izjavi v 15 dneh od dneva, ko je bil obveščen o umiku tožbe.

Neprivolitev toženca terja nadaljevanje postopka oziroma posledično meritorno odločitev sodišča o postavljenem zahtevku. Sodišče prve stopnje je tožencu poslalo sklep o umiku tožbe.(glej list. št. 85, povratnico). Na ta sklep je toženec v roku 15 dni podal vlogo (glej list. št. 86, povratnico), v kateri navaja, da je tožnica na "Višjem sodišču vložila predlog za umik oziroma oprostilno sodbo, zato naj bi se po sklepu Okrožnega sodišča ponovno raziskale življenjske razmere toženca,"pri čemer zatrjuje tudi, da prvo sodišče ni sprejelo v obravnavo niti njegove druge zahteve za izločitev sodnice (glej list.

št. 82) niti njegovega predloga za odmero in priznanje pravdnih stroškov. Iz take vloge ni mogoče ugotoviti, ali toženec ponovno zahteva izločitev sodnice, ali pa se z umikom ne strinja.

Če je vloga nejasna, mora sodišče prve stopnje postopati po določbi prvega odstavka 109. člena ZPP v zvezi s četrtim odstavkom istega člena (sedaj prvi odstavek v zvezi s četrtim odstavkom 108. člena veljavnega ZPP) in pozvati stranko, da se o zadevi izjavi tako, da bo vloga primerna za obravnavanje, sicer jo kot nepopolno zavrže. Ker je v razlogih izpodbijanega sklepa ugotovitev, da toženec glede na umik tožbe nima pravnega interesa za vložitev pritožbe oziroma nadaljevanje postopka, iz opisanega postopkovnega poteka pa je po razpoložljivih podatkih v spisu lahko dvom o tem, sklepa ni bilo mogoče preizkusiti. To je narekovalo razveljavitev sklepa (13. točka drugega odstavka 354. člena ZPP) na podlagi določbe 2.točke 380. člena ZPP in vrnitev zadeve, upoštevaje drugi odstavek 498. člena sedaj veljavnega ZPP, sodišču prve stopnje v novo odločanje. V nadaljevanju postopka naj prvo sodišče pozove toženca, da se jasno izjavi, ali je šteti vlogo kot pritožbo zoper sklep o umiku tožbe ali kot ponovno zahtevo za izločitev sodnice ter o njegovi zahtevi oziroma pritožbi formalnopravno pravilno ponovno odločiti.

ZPP (1977) člen 109,  109/1,  109/4,  193,  193/2,  109,  109/1,  109/4,  193,  193/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.