VSL sklep I Kp 1161/97
Sodna praksa višjih sodišč, 1998-01-21

tatvina - protipravna prilastitev - obogatitveni namen

V ravnanju obdolženca, ki je v tujem gozdu posekal drevo in si ga zatem prilastil, so podani znaki kaznivega dejanja tatvine. Obogatitveni namen storilca ni zakoniti znak kaznivega dejanja tatvine.

Pritožbi državnega tožilca se ugodi, izpodbijana sodba se razveljavi ter zadeva vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Z v uvodu navedeno sodbo je sodišče obdolženca spoznalo za krivega kaznivega dejanja poškodovanja tuje stvari po prvem odstavku 224. člena KZ. Obdolžencu je izreklo pogojno obsodbo, v kateri mu je določilo kazen štirih mesecev zapora, ki pa ne bo izrečena, če obdolženec v preizkusni dobi dveh let ne bo storil novega kaznivega dejanja. Po določbi prvega odstavka 96. člena KZ je obdolžencu v plačilo naložilo znesek 35.000,00 SIT, ki ustreza s kaznivim dejanjem pridobljeni premoženjski koristi. Obdolžencu pa je naložilo tudi plačilo stroškov kazenskega postopka.

Zoper sodbo sta se pravočasno pritožila državni tožilec in obdolženčeva zagovornika.

Državni tožilec pritožbi uveljavlja pritožbeni razlog zmotne ugotovitve dejanskega stanja (3. točka 370. člena ZKP) ter predlaga, da sodišče druge stopnje pritožbi ugodi, izpodbijano sodbo razveljavi ter zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Zagovornika v pritožbi uveljavljata vse pritožbene razloge iz 370. člena ZKP ter predlagata, da sodišče druge stopnje pritožbi ugodi in obdolženca oprosti obtožebe, podrejeno pa, da izpodbijano sodbo razveljavi ter zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Višje državno tožilstvo v Ljubljani v svojem pisnem mnenju, podanem skladno z določbo drugega odstavka 445. člena ZKP, predlaga ugoditev pritožbi državnega tožilca.

Pritožba državnega tožilca je utemeljena.

Ob preizkusu izpodbijane sodbe sodišča druge stopnje ugotavlja, da iz opisa obdolžencu očitanega kaznivega dejanja v obtožnem predlogu izhaja, da naj bi obdolženec storil kaznivo dejanje tatvine po prvem odstavku 211. člena KZ s tem, da je 11. aprila 1995 v gozdu v K.b. na škodo XY posekal drevesi (bukev in jesen), ju odvlekel do gostišča, ki ga ima v najemu, ju razžagal in spravil, s tem pa oškodovanca oškodoval za 35.000 SIT. Kot izhaja iz izvedenega dokaznega postopka in tudi razlogov izpodbijane sodbe, obdolženec v zagovoru priznava, da je drevesi posekal in spravil v gostišču, panja v gozdu pa zakril z vejami, da bi na ta način prikril posek. Ob tako ugotovljenih okoliščinah dejanja, pa je sodišče prve stopnje v izpodbijani sodbi zaključilo, da v ravnanju obdolženca niso podani vsi znaki kaznivega dejanja tatvine, ker po oceni sodišča prve stopnje (glede na zagovor obdolženca, da je drevesi posekal zaradi boljšega razgleda iz gostišča na planine) ni moč zaključiti, da je obdolženec zasledoval obogatitveni namen, zato je opis kaznivega dejanja in pravno opredelitev spremenilo in z izpodbijano sodbo obdolženca spoznalo za krivega kaznivega dejanja poškodovanja tuje stvari. Zmoten je zaključek sodišča v izpodbijani sodbi, da je obogatitveni namen storilca zakonski znak kaznivega dejanja tatvine (katerega stori, kdor vzame tujo premično stvar z namenom, da si jo protipravno prilasti), saj je izvršitveno dejanje pri kaznivem dejanju tatvine odvzem tuje premične stvari in za obstoj tega kaznivega dejanja zadostuje le protipravna prilastitev tuje premične stvari, pri čemer niti ni potrebno, da bi imel storilec namen pridobiti si s tem protipravno premoženjsko korist.

Glede na navedeno je sodišče druge stopnje pritožbi državnega tožilca ugodilo in izpodbijano sodbo razveljavilo. V novem sojenju bo moralo sodišče prve stopnje ponoviti že izvedene dokaze ter v zvezi z navedbami obdolženčevih zagovornikov v pritožbi tudi natančneje ugotoviti vrednost podrtih dreves (čeprav se že iz dosedaj zbranih podatkov v spisu nakazuje, da je bila vrednost odpeljanega visoko kvalitetnega lesa v času storitve dejanja višja od polovice povprečne čiste plače v gospodarstvu), zatem pa vse dokaze oceniti in ugotoviti, ali so v ravnanju obdolženca podani vsi znaki v obtožnem aktu očitanega kaznivega dejanja tatvine ter za svojo odločitev navesti tudi prepričljive razloge.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.