VSL sklep III Cp 1711/99
Sodna praksa višjih sodišč, 1999-12-01

ugovor dolžnika zoper sklep o izvršbi - ugovorni razlogi

Dolžnik ne more navajati ugovornih razlogov, ki jih lahko uveljavlja tretja oseba in kar sodišče obravnava kot ugovor tretjega. Ugovor zoper sklep o izvršbi je mogoče vložiti iz razlogov, ki preprečujejo izvršbo in so našteti v določbi 55. člena ZIZ.

Pritožba se zavrne kot neutemeljena in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Z izpodbijanim sklepom je prvostopno sodišče po upnikovem predlogu dovolilo izvršbo na podlagi pravnomočne sodbe z dne 26.8.1996, opr.št. I P 344/95-14. Proti sklepu ugovarja dolžnik in navaja, da nima v lasti nobenega izmed predmetov, na katere je s sklepom dovoljena izvršba z rubežom.

Lastnik teh predmetov je J. M. S tem v zvezi predlaga dolžnik njegovo zaslišanje. Pri tem opozarja, da četudi bi bili omenjeni predmeti njegovi, je po določbi 80.člena ZIZ izvršba omejena proti podjetniku. Navaja, da po tej določbi ni mogoče dovoliti izvršbe na stroje, orodje in druge delovne priprave, če so te stvari nujno potrebne dolžniku za opravljanje njegove dejavnosti. Po mnenju dolžnika je navedena izvršba posledica ravnanja upnika, ki se kot prodajalec ni držal določil kupoprodajne pogodbe. Dolžniku je prodal stroj v takem stanju, da ni bila možna serijska proizvodnja. Ker po pogodbi ni zamenjal nedelujočih delov, je dolžniku onemogočil proizvodnjo in mu s tem povzročil izpad dohodka. Njegova finančna situacija je postala taka, da je bil popolnoma odvisen od pomoči staršev. Predlaga razveljavitev sklepa o dovolitvi izvršbe.

Upnik je odgovoril na ugovor in predlaga nadaljevanje izvršbe na vse druge premične stvari dolžnika.

Prvostopno sodišče je po določbi tretjega odstavka 58.člena Zakona o izvršbi in zavarovanju (ZIZ) odstopilo ugovor pritožbenemu sodišču, da o njem odloči kot o pritožbi.

Ugovor zoper sklep o izvršbi je mogoče vložiti iz razlogov, ki preprečujejo izvršbo in so našteti v določbi 55.člena ZIZ. V postopku izvršbe so možnosti ugovarjanja s strani dolžnika z zakonom (ZIZ) omejene, zato pritožbeno sodišče presoja ugovore v okviru teh razlogov. Neupoštevno je navajanje dolžnika, da so predmeti izvršbe v lasti tretjega, saj to lahko ugovarja le tisti, čigar sredstva so, oziroma tretja oseba in ne dolžnik. O ugovoru tretjega pa je prvostopno sodišče odločilo s sklepom z dne 2.9.19-99, opr. št. I 98/00782-18 (glej list.št. 25 spisa). Ker je bila predlagana izvršba z rubežem in cenitvijo dolžnikovih premičnih stvari, bo v nadaljevanju postopka pri opravi predlaganih dejanj prvostopno sodišče ugotovilo, ali ima dolžnik v lasti kakšne premičnine ali ne.

Nedokazana trditev, da nima v lasti nobene premičnine, tudi ni ugovorni razlog po 55.členu ZIZ. Tako je zavajajoče sklicevanje dolžnika na omejitve izvršbe proti podjetniku (prvi odsta-vek 80.člen ZIZ v zvezi s 7.točko prvega odstavka -55.člena ZIZ); v ugovoru niti ne zatrjuje ugovornega razloga, da je podana omejitev predmetne izvršbe na stvari, ko ne opredeli premičnin, ki jih nujno potrebuje za opravljanje svoje dejavnosti. Posledično je takšno (pogojno) navajanje ugovornega razloga v nasprotju zlasti z njegovimi trditvami, da nima v lasti premičnin, ki so lahko predmet izvršbe.

Dolžnik torej ne navaja relevantnih trditev, ki jih zahteva citirana določba ZIZ. Nepomebne so tudi ugovorne navedbe v zvezi z upnikovo kršitvijo pogodbene -obveznosti do dolžnika, saj gre za okoliščine, k bi jih dolžnik lahko uveljavljal le v pravdi, v postopku izvršbe pa ne vplivajo na dolžnikovo izpolnitev obveznosti po izvršilnem naslovu. Po opisanem se izkaže, da obrazloženo uveljavljani razlogi niso podani in ker velja enako tudi glede po uradni dolžnosti upoštevnih pritožbenih razlogov, je bilo treba pritožbo, upoštevaje določbo prvega odstavka 498.člena sedaj veljavnega Zakona o pravdnem postopku - ZPP (Ur.l. RS, št. 26/99), na podlagi 2.točke 380.č-lena dosedanjega ZPP v zvezi s 15.členom ZIZ zavrniti kot neutemeljeno in potrditi sklep sodišča prve stopnje.

ZIZ člen 55,  55/1,  55/1-7,  80,  80/1,  55,  55/1,  55/1-7,  80,  80/1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.