VSL sklep Cpg 972/95
Sodna praksa višjih sodišč, 1995-07-31

Tudi pri nepremičninah velja načelo omejitve zavarovanja poplačila terjatve na potreben obseg. To pomeni, da lahko dolžnik predlaga namesto zavarovanja z nepremičnim premoženjem druga izvršilna sredstva oz. da lahko predlaga zavarovanje z drugo nepremičnino. Sodišče bo njegovemu predlogu ugodilo, če bo izkazal za verjetno, da bo na predlagani način poplačilo upnikove terjatve zavarovano. Šteje se, da je nevarnost podana, če naj bi bila terjatev uveljavljana v tujini. Če je upnik iz tujine in bo izvršbo predlagal v Republiki Sloveniji na podlagi sodbe tujega sodišča ali morebitne sodne poravnave, sklenjene pred tujim sodiščem, bo šlo za izvršitev odločbe (oz. poravnave) domačega sodišča (v tem primeru tujega sodišča) v tujini (v tem primeru v Republiki Sloveniji).

1. Pritožbi se ugodi, sklep sodišča prve stopnje se razveljavi in se mu zadeva vrne v nov postopek.

2. Odločitev o pritožbenih stroških se pridrži za končno odločbo.

Sodišče prve stopnje je na predlog upnika (z dne 26.5.1995) izdalo začasno odredbo na prepoved odtujitve ali obremenitve nepremičnin, vpisanih pri vl.št. 2545, k.o. B. (sklep z dne 5.6.1995, opr.št. Rpg 77/95-4). Na ugovor dolžnice (z dne 14.6.1995) pa je sklep o izdani začasni odredbi razveljavilo in predlog za njeno izdajo kot neutemeljen zavrnilo.

Proti drugemu sklepu (z dne 5.7.1995, opr.št. Rpg 77/95-9) se je zaradi zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja ter zmotne uporabe materialnega prava pritožil upnik. Predlagal je razveljavitev izpodbijanega sklepa z vrnitvijo zadeve sodišču prve stopnje v novo odločanje oz. (podrejeno) spremembo izpodbijanega sklepa z ugoditvijo predlagani začasni odredbi. Pri tem je priglasil pritožbene stroške.

Upnik je svojo pritožbo dopolnil dne 21.7.1995, in sicer s predložitvijo listinskih dokazov (prilog A 11 - A 15). Vendar pa sodišče druge stopnje dopolnitve pritožbe oz. naknadno predloženih listinskih dokazov ni upoštevalo, saj dopolnitev pritožbe po izteku pritožbenega roka ni možna. Izpodbijani sklep je bil upniku namreč vročen dne 11.7.1995, kar pomeni, da je rok 8 dni za pritožbo potekel dne 19.7.1995 (sreda) in da je bila dopolnitev pritožbe z dne 20.7.1995 (četrtek) prepozna.

Dolžnica je na pritožbo odgovorila, čeprav odgovor na pritožbo zoper sklep ni predviden (381. čl. Zakona o pravdnem postopku (ZPP)).

Predlagala je zavrnitev pritožbe s potrditvijo izpodbijanega sklepa, pri čemer ni priglasila stroškov pritožbenega odgovora.

1. Sodišče prve stopnje "ni videlo" nevarnosti za poplačilo upnikove terjatve, saj naj bi bil dolžnik pripravljen izpolniti svojo obveznost. Vendar je takšna ugotovitev nepravilna, saj se ne glede na to šteje, da je nevarnost podana, če naj bi bila terjatev uveljavljana v tujini (3. odst. 265. čl. Zakona o izvršilnem postopku (ZIP)). Upnik je namreč pravna oseba iz Republike Hrvaške, kar pomeni, da bo izvršbo na podlagi sodbe hrvaškega sodišča ali morebitne sodne poravnave, sklenjene pred hrvaškim sodiščem, moral uveljavljati v Republiki Sloveniji. Takrat pa bo šlo za izvršitev odločbe (oz. poravnave) domačega sodišča (v tem primeru hrvaškega sodišča) v tujini (v tem primeru v Republiki Sloveniji).

2. Določbe ZIP o izvršbi se smiselno uporabljajo tudi za zavarovanje (244. čl.), če ni v tretjem delu ZIP (ki ureja zavarovanje) drugače določeno. To pomeni, da lahko sodišče zaradi načela varstva dolžnice (po uradni dolžnosti ali pa na dolžničin predlog) omeji izvršbo le na nekatera sredstva oz. predmete, ki zadostujejo za zavarovanje poplačila (4.čl. ZIP).

Res je vrednost terjatve neznatna (po sodišču 1 %, po dolžnici 1,5 %) v primerjavi z vrednostjo nepremičnine. Vendar pa to ne predstavlja razlog, zaradi katerega bi lahko sodišče enostavno zavrnilo predlagano zavarovanje terjatve z začasno odredbo. Sicer pa je dolžnica (za katero naj bi bila predlagana začasna odredba obremenjujoča) predlagala zavarovanje upnikove terjatve na drug - primernejši način, kar je v skladu s 3. odst. 29. čl. in 1. odst.

143. čl. ZIP, vendar sodišče ni postopalo po njenem predlogu.

3. Zato (iz obeh razlogov) je sodišče druge stopnje pritožbi ugodilo, izpodbijani sklep razveljavilo ter zadevo vrnilo v nov postopek sodišču prve stopnje, ki bo (v skladu z 244. čl. in 49. čl. ZIP) moralo ponovno odločiti o ugovoru zoper sklep o izdani začasni odredbi.

Predno pa bo odločilo o ugovoru, bo moralo postopati po 143. čl. ZIP (najprej pozvati upnika, da se izjavi o predlogu dolžnice o zavarovanju z drugim sredstvom oz. na drugi nepremičnini, nato pa odločiti o predlogu). Ker je zavarovanje uveljavljane terjatve potrebno omejiti na potreben obseg, pride pri nepremičninah v poštev tako omejitev zavarovanja samo na en zemljiškoknjižni vložek kakor tudi samo na nekatere parcele zemljiškoknjižnega vložka, kadar te posamezne parcele predstavljajo zaključeno gospodarsko enoto (C1).

Prav tako pa pride v poštev nadomestitev predlaganega sredstva zavarovanja (oz. nepremičnine) z drugim sredstvom (oz. nepremičnino).

S tem v zvezi pa bo sodišče prve stopnje v ponovljenem postopku moralo dolžnico pozvati, da določeno navede, katero nadomestno sredstvo zavarovanja (oz. nepremičnino) predlaga. Če bo pri tem izkazala za verjetno, da bo na predlagani način poplačilo upnikove terjatve zavarovano, bo sodišče moralo njenemu predlogu ugoditi. Če tega ne bo izkazala, pa sodišče njenemu predlogu ne bo ugodilo, ampak bo zavarovanje z začasno odredbo dovolilo na prvotno predlagano sredstvo (oz. nepremičnino). Nikakor torej ne pride v poštev, da sodišče iz razloga, ker predlagano sredstvo zavarovanja (oz.

nepremičnina) za dolžnico pomeni preveliko obremenitev, ne bi izdalo predlagane začasne odredbe. Glede na element tujine je predlog za zavarovanje očitno utemeljen; vprašanje je le, ali na predlagani način oz. v predlaganem obsegu.

4. Ker je sodišče druge stopnje pritožbi ugodilo, je odločitev o pritožbenih stroških (upnika) pridržalo za končno odločbo (3. odst.

166. čl. ZPP v zvezi s 14. čl. in 244. čl. ZIP).

ZIP člen 4,  29,  29/3,  49,  143,  143/1,  244,  265,  265/3,  4,  29,  29/3,  49,  143,  143/1,  244,  265,  265/3.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.