VSL sklep II Cp 1155/99
Sodna praksa višjih sodišč, 1999-12-01

dedna izjava - razveljavitev dedne izjave - pogoj

Izjava o odpovedi dediščini ali o sprejemu dediščine se ne more preklicati. Dedič, ki je dal izjavo, pa lahko zahteva razveljavitev izjave, če je bila povzročena s silo, grožnjo ali zvijačo, ali če je bila dana v zmoti - s posebno tožbo.

Pritožba se zavrne kot neutemeljena in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom zapuščino, to je 1/3 neprmeičnin, lastnih zapustniku, vpisanih v vl. št. 263 k.o., ter pravice iz zapustnikovega certifikata, glasečega na znesek 400.000,00 SIT, izročilo in domaknilo upniku Občini Grosuplje. Pri tem je upoštevalo, da sta v poštev prihajajoča dediča zapustnikova brata E.O. in A.O. podala pisni dedni izjavi, da se k dedovanju po pok.

Proti navedenemu sklepu se je pritožil L.O. laično in brez navedbe pritožbenih razlogov. Iz vsebine pritožbe izhaja, da smiselno uveljavlja zmotno in nepopolno ugotovitev dejanskega stanja ter zmotno uporabo materialnega prava ter predlaga razveljavitev izpodbijanega sklepa. V obrazložitvi pritožbe navaja, da je celotno nepremičnino vl. št.263 k.o. kupil od svoje matere leta 1968. Mati ni bila nikoli zaposlena, a je vseskozi skrbela za mentalno prizadetega brata O., z bratom E. pa sta jo finančno podpirala. Le zadnjih 15 let, ko mama ni več zmogla, so zaprosili socialno službo za pomoč.

Takrat mu je socialna delavka zatrdila, da socialna služba ne bo terjala deleža od zapuščine. Dalje pritožnik podrobno opisuje okoliščine v družini ter da njegove navedbe lahko potrdita poleg brata E. še M. in M.O. Opozarja, da se zadeva nanaša na O.in ne na A. O., kot se pomotoma navaja. V primeru pozitivne rešitve njegove pritožbe se certifikatu po umrlem bratu O. odoveduje v korist Centra za socialno delo Grosuplje. Poudarja, da sta z bratom E. napisala odstopni dedni izjavi zgolj zaradi tega, ker so jima na sodišču zagrozili, da jima bodo v nasprotnem primeru zaračunali stroške oskrbe za umrlega brata.

Sodišče druge stopnje je ob preizkusu izpodbijanega slepa v mejah razlogov, ki so navedeni v pritožbi ugotovilo, da uveljavljani pritožbeni razlogi niso podani. Sodišče druge stopnje ni ugotovilo kakih formalnih kršitev, na katere je dolžno paziti po uradni dolžnosti v skladu z določilom 2. odstavka 365. člena Zakona o pravdnem postopku v zvezi s 163. členom Zakona o dedovanju. Prav tako nima pomislekov o dejanskih in pravnih ugotovitvah sodišča prve stopnje, katerim glede na pritožbena izvajanja še dodaja: Po določilu 1. odstavka 138. člena Zakona o dedovanju (Ur. list SRS št. 15/76 in 23/78) se izjava o odpovedi dediščini ali o sprejemu dediščine ne more preklicati. Dedič, ki je dal izjavo, lahko zahteva razveljavitev izjave, če je bila povzročena s silo, grožnjo ali zvijačo, ali če je bila dana v zmoti (2. odstavek 138. člena ZD).

Sodišče prve stopnje je ob odločanju v izpodbijanem sklepu poudarilo, da je upoštevalo dedne odpovedi zapustnikovih bratov E.O. in L.O., sedanjega pritožnika. Dedna izjava mora izražati pravo in resnično voljo dediča. Iz prej navedenih zakonitih razlogov pa lahko razveljavi dedno izjavo zapuščinsko sodišče le v primeru, če dejstva, od katerih je odvisna neveljavnost dedne izjave, niso sporna. Za tak primer pa ne gre v obravnavani zadevi. Zato sodišče druge stopnje ni moglo upoštevati okoliščin, na katere se sklicuje pritožnik, ki bo moral zatrjevano grožnjo uveljavljati s posebno tožbo. Zatrjevano napako v imenu zapustnika pa bo moralo sodišče prve stopnje odpraviti s posebnim sklepom (342. člen ZPP).

Ker je sodišče druge stopnje ugotovilo, da uveljavljani pritožbeni razlogi niso podani, je pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo ter v skladu z določilom člena 380 tč. 2 ZPP potrdilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

Odločitev o stroških pritožbenega postopka je odpadla, ker v pritožbi niso bili zaznamovani.

ZD člen 138,  138/1,  138/2,  138,  138/1,  138/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.