VSL sklep Cpg 131/96
Sodna praksa višjih sodišč, 1996-04-10

vročanje - vrnitev v prejšnje stanje - pritožba

Od ugotovitve dneva vročitve sklepa o izvršbi je odvisna ugotovitev, ali je bil ugovor zoper tak sklep vročen pravočasno. Zato v primeru, ko je bil ugovor kot prepozen zavržen, ne morejo biti podani razlogi za vrnitev v prejšnje stanje, ampak je lahko podan samo pritožbeni razlog zoper sklep o zavrženju ugovora. Dolžnik torej za pritožbo zoper sklep o zavrnitvi predloga za vrnitev v prejšnje stanje nima pravnega interesa.

1. Pritožba zoper sklep o vrnitvi v prejšnje stanje se zavrže.

2. Pritožbi zoper sklep o zavrženju ugovora se ugodi in se ta izpodbijani sklep razveljavi ter zadeva vrne sodišču prve stopnje v nov postopek.

Sodišče prve stopnje je zavrnilo dolžnikov predlog za vrnitev v prejšnje stanje in zavrglo (kot prepozen) njegov ugovor zoper sklep o izvršbi.

Dolžnik se je zoper sklep pravočasno pritožil iz vseh pritožbenih razlogov. Navedel je, da sodne pošiljke osebno ni prejel, nikogar pa tudi ni pooblastil za sprejem pošiljk. Zato mu pošiljka ni bila pravilno vročena.

Pritožba zoper sklep o zavrnitvi predloga za vrnitev v prejšnje stanje ni dovoljena.

Razlog za vrnitev v prejšnje stanje je lahko podan samo takrat, ko je stranka zamudila kakšen narok ali rok (glej 1. odst. 117. člena ZPP v zvezi s 14. členom ZIP). V obravnavanem primeru bi to bilo, če bi dolžnik zamudil rok za vložitev ugovora. Do zamude tega roka bi lahko prišlo šele potem, ko bi dolžnik po točno ugotovljenem dnevu prejema sklepa o izvršbi zamudil osemdnevni rok, ki bi začel teči z dnem vročitve sklepa. Dolžnik pa zatrjuje, da je sklep prejel kasneje, kot je to ugotovilo sodišče prve stopnje. Zatrjuje torej, da roka za vložitev ugovora sploh ni zamudil. To pa je lahko le razlog za pritožbo zoper sklep o zavrženju ugovora, ne more pa biti razlog za vrnitev v prejšnje stanje. Zaradi tega odločitev o predlogu za vrnitev v prejšnje stanje sploh ne more vplivati na ugotovitev, ali je bil ugovor vložen pravočasno ali prepozno. To pa pomeni, da dolžnik nima pravnega interesa za pritožbo zoper sklep o zavrnitvi njegovega predloga za vrnitev v prejšnje stanje, ker kot rečeno nobena vsebinska odločitev o tej pritožbi v ničemer ne bi vplivala na odločitev o pravočasnosti ugovora. Taka pritožba zato glede na določbo 3. odst. 358. člena v zvezi s 381. členom ZPP in v zvezi s 14. členom ZIP ni dovoljena. Zato jo je pritožbeno sodišče na podlagi določbe 1. točke 380. člena ZPP v zvezi s 14. členom ZIP zavrglo.

Pritožba zoper sklep o zavrženju ugovora je utemeljena.

Iz povratnice v spisu, na podlagi katere je očitno sodišče prve stopnje ugotovilo datum vročitve sklepa o izvršbi dolžniku, izhaja, da naj bi bila pošiljka vročena dolžnikovemu pooblaščencu. Ob trditvi, podani v dolžnikovi pritožbi, da ni nikogar pooblastil za sprejemanje poštnih pošiljk, obstaja močan dvom, da je bil sklep dolžniku pravilno vročen. Ta dvom je podan še posebej zato, ker je dolžnik fizična oseba, ki ji je treba sklep vročiti osebno, v skladu z določbami 1. in 2. odst. 142. člena ZPP v zvezi s 14. členom ZIP.

Iz povratnice pa ni razvidno, da bi bila taka osebna vročitev, kot je predpisana, sploh poskušana.

Pritožbeno sodišče je tako ugotovilo, da je dejansko stanje o tem, kako je bila opravljena vročitev sklepa o izvršbi dolžniku, nepopolno ugotovljeno. Zaradi tega je na podlagi določbe 3. točke 380. člena ZPP v zvezi s 14. členom ZIP pritožbi zoper sklep o zavrženju ugovora ugodilo, ta sklep razveljavilo in vrnilo zadevo sodišču prve stopnje v nov postopek.

V novem postopku bo moralo sodišče prve stopnje ugotoviti, komu je bil vročen sklep o izvršbi. Če ni bil vročen osebno dolžniku, bo moralo preveriti, ali je imela oseba, ki ji je bil vročen sklep, njegovo pooblastilo za sprejemanje poštnih pošiljk, oziroma ali je bila vročitev opravljena po pravilnem postopku za osebno vročanje. Od teh dejstev je namreč odvisna ugotovitev, ali je bil ugovor vložen pravočasno ali ne.

ZPP (1977) člen 117,  117/1,  142,  142/1,  142/2,  358,  358/3,  117,  117/1,  142,  142/1,  142/2,  358,  358/3.  ZIP člen 14,  14.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.