VSL sklep Cpg 895/96
Sodna praksa višjih sodišč, 1996-10-02

Če so predmeti nujno potrebni za opravljanje obrtne dejavnosti, potem tudi njihov rubež ni dovoljen, čeprav se pustijo v hrambi pri dolžniku.

1. Pritožbi se delno ugodi in se izpodbijani sklep glede predmetov pod zaporedno številko 8 do 18 rubežnega in cenilnega zapisnika z dne 27.3.1996 razveljavi ter zadeva v tem obsegu vrne sodišču prve stopnje v nov postopek.

2. V ostalem delu se pritožba zavrne kot neutemeljena in se sklep sodišča prve stopnje v nerazveljavljenem izpodbijanem delu (glede predmetov pod zaporedno številko 1 do 5 navedenega rubežnega in cenilnega zapisnika) potrdi.

3. O stroških pritožbenega postopka bo odločeno s končnim sklepom.

Sodišče prve stopnje je zavrnilo dolžnikov predlog za odpravo nepravilnosti, ki naj bi jih napravil sodni izvršitelj, ker je dolžniku zarubil predmete, izvzete iz izvršbe po 4. točki 1. odst.

Dolžnik se je zoper sklep pravočasno pritožil in predlagal njegovo spremembo ali razveljavitev. Navedel je, da predmeti, ki so izvzeti iz izvršbe, sploh ne morejo biti predmet rubeža in hrambe, čeprav ostanejo v hrambi pri dolžniku. Iz tega dejstva (da so ostali v hrambi pri dolžniku) tudi ni mogoče sklepati, da niso nujno potrebni za opravljanje dolžnikove dejavnosti, ki kljub rubežu nemnoteno poteka dalje.

Pritožbeno sodišče je najprej ugotovilo, da se pritožba ne nanaša na predmeta pod številko 6 in 7 rubežnega in cenilnega zapisnika in je glede teh dveh predmetov prvostopni sklep torej pravnomočen.

Iz obrazložitve napadenega sklepa izhaja, da je sodišče prve stopnje svojo odločitev, da nepravilnosti pri delu sodnega izvršitelja ni bilo in da zarubljeni predmeti torej niso nujno potrebni za opravljanje dolžnikove dejavnosti, sklepalo na podlagi ugotovitve, da kljub rubežu njegova dejavnost nemoteno poteka naprej. Ta ugotovitev pa je pravilna samo glede predmetov pod zaporedno številko 1 do 5 rubežnega in cenilnega zapisnika. Ti predmeti so bili namreč dani v hrambo upniku; dolžnik jih torej nima, a svojo dejavnost očitno opravlja v bistvu nemoteno še naprej. Glede teh predmetov torej njegova pritožba ni utemeljena. Pač pa dolžnik popolnoma utemeljeno opozarja na pomanjkljivo ugotovitev okoliščin, od presoje katerih je odvisna odločitev, ali tudi ostali predmeti niso nujni za opravljanje njegove dejavnosti. Pri tem je posebej pomembno, da dejstvo, da so bili zarubljeni predmeti puščeni v hrambi pri dolžniku (ki zato lahko nemoteno posluje), za oceno ali jih je po 4. točki 1. odst. 71. člena ZIP treba izvzeti iz izvršbe, ni važno. Če so izvzeti iz izvršbe, tudi njihov rubež kot eno od izvršilnih dejanj ni dovoljen. Ker je sodišče prve stopnje ocenilo, da kršitve določbe 4. točke 1. odst.

71. člena ZIP ni že zato, ker so bili zarubljeni predmeti puščeni v hrambi pri dolžniku, zaradi česar opravljanje njegove dejavnosti ni ogroženo, se pravzaprav ni spustilo v presojo okoliščin, od katerih je odvisna odločitev o tem, ali so navedeni predmeti iz izvršbe izvzeti ali ne. Zato je bilo treba v obsegu, kot je razvidno iz 1. točke izreka tega sklepa pritožbi ugoditi, napadeni sklep razveljaviti in vrniti zadevo sodišču prve stopnje v nov postopek.

V novem postopku bo treba ugotoviti vsa odločilna dejstva, od katerih je odvisna presoja, ali so še sporni predmeti izvzeti iz izvršbe.

Odločitev, da se pustijo v hrambi pri dolžniku, že nekako kaže na to, da so res nujno potrebni za opravljanje njegove dejavnosti. Za dokončno oceno o tem pa bo treba bolj natančno ugotoviti dejansko stanje, po potrebi tudi z izvedencem gostinske stroke.

Izrek o pritožbenih stroških temelji na določbi 4. odst. 166. člena ZPP v zvezi s 14. členom ZIP.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.