VSL sodba I Kp 1054/99
Sodna praksa višjih sodišč, 1999-12-01

bistvena kršitev določb kazenskega postopka - izrek sodbe - opis kaznivega dejanja

Ker je izrek sodbe sodišča prve stopnje v skladu z določbo III. odstavka 364. člena ZKP in vsebuje tudi opis kaznivega dejanja prikrivanja, zgolj opustitev pravne opredelitve kaznivega dejanja v izreku sodbe ne predstavlja bistvene kršitve določb kazenskega postopka iz 11. točke I. odstavka 371. člena ZKP. Ker je državna tožilka izrecno napovedala le pritožbo zoper sodbo sodišča prve stopnje glede oprostilnega dela sodbe in tudi vložila pritožbo le zoper oprostilni del sodbe, opustitev razlogov obsodilnega dela v pisnem odpravku sodbe sodišča prve stopnje tudi ne pomeni bistvene kršitve določb kazenskega postopka iz 11. točke I. odstavka 371. člena ZKP v škodo obdolženca, zaradi katere bi bila potrebna razveljavitev sodbe sodišča prve stopnje po uradni dolžnosti.

Pritožba državne tožilke se zavrne kot neutemeljena in se potrdi sodba sodišča prve stopnje.

Z v uvodu navedeno sodbo je sodišče prve stopnje pod točko I izreka sodbe obdolženega D.U. iz razloga 3. točke 358. člena ZKP oprostilo obtožbe za kaznivo dejanje prikrivanja po členu 221/I KZ ter odločilo, da stroški kazenskgea postopka bremenijo proračun.

Z izpodbijano sodbo pa je sodišče prve stopnje pod točko II izreka sodbe obdolženega F.S. spoznalo za krivega kaznivega dejanja prikrivanja po členu 221/II KZ ter mu izreklo denarno kazen v znesku 50.000,00 SIT. V plačilo pa je temu obdolžencu naložilo tudi stroške kazenskega postopka.

Zoper oprostilni del sodbe se je iz pritožbenega razloga nepopolne ugotovitve dejanskega stanja (3. točka 370. člena ZKP) pritožila državna tožilka ter predlagala, da sodišče druge stopnje pritožbi ugodi in izpodbijano sodbo razveljavi ter zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Višje državno tožilstvo v ... je v svojem pisnem mnenju, podanem skladno z določbo II. odstavka 445. člena ZKP, predlagalo zavrnitev pritožbe državne tožilke ter razveljavitev sodbe zaradi bistvene kršitve določb kazenskega postopka iz 11. točka I. odstavka 371. člena ZKP.

Ob preizkusu izpodbijane sodbe in navedb državne tožilke v pritožbi, sodišče druge stopnje ugotavlja, da je sodišče prve stopnje izvedlo vse potrebne dokaze, dokaze ocenilo in na tej podlagi sprejelo utemeljene dokazne zaključke ter v sodbi vsa odločilna dejstva tudi primerno obrazložilo. Prepričljivi so razlogi izpodbijane sodbe, iz katerih je sodišče prve stopnje zaključilo, da ni dovolj dokazov za zaključek, da naj bi obdolženi D.U. storil očitano mu kaznivo dejanje prikrivanja s tem, da je v oktobru 1996 od D.K. vzel več kartonov fotografskega materiala ter zato obdolženca utemeljeno v dvomu oprostilo. Zagovor obdolženega D.U., ki je storitev dejanja zanikal, je potrjen z izpovedbo D.K. Glede na navedeno, ob tem, da iz podatkov spisa tudi ne izhaja, da bi obdolženemu D.U. ti predmeti bili zaseženi, je sodiče prve stopnje tudi utemeljeno zavrnilo predlog državne tožilke za zaslišanje prič B.S. (kateremu je bil fotografski material ukraden) in E.B. (ki naj bi skupaj z D.K. tatvino fotografskega materiala na škodo B.S. izvršil). Pritrditi je razlogom izpodbijane sodbe, da tudi, če bi se z zaslišanjem priče B. S.

potrdilo, da mu je bil ukraden fotografski material in z zaslišanjem E.B., da je skupaj z D.K. si ta fotografski material na škodo S.

protipravno prilastil, se dejansko stanje glede obdolženemu D.

U. očitanega kaznivega dejanja prikrivanja ne bi v ničemer bolj razjasnilo, saj iz opisa dejanja izhaja, da naj bi obdolženec fotografski material prejel od D.K. in ne od E. B. in je zato tudi po oceni sodišča druge stopnje v pritožbi ponovno predlagano zaslišane navedenih prič, nepotrebno.

Glede na navedeno je sodišče druge stopnje pritožbo državne tožilke zavrnilo kot neutemeljeno in ker tudi ni ugotovilo bistvenih kršitev določb kazenskega postopka in kršitev kazenskega zakona v škodo obdolžencev, na katere je ob preizkusu izpodbijane sodbe sodišče prve stopnje dolžno paziti po uradni dolžnosti, je v celoti potrdilo sodbo sodišča prve stopnje. Pritrditi je sicer navedbam v pisnem mnenju višjega državnega tožilstva, da iz izreka sodbe sodišča prve stopnje ni razvidna pravna opredelitev kaznivega dejanja očitanega obdolženemu D.U.. Ker pa je izrek sodbe sodišča prve stopnje v skladu z določbo III. odstavka 346. člena ZKP in vsebuje tudi opis kaznivega dejanja prikrivanja, zgolj opustitev pravne opredelitve kaznivega dejanja v izreku sodbe sodišča prve stopnje ne predstavlja bistvene kršitve določb kazenskega postopka iz 11. točke I. odstavka 371. člena ZKP v škodo obdolženca. Ker je okrožna državna tožilka izrecno napovedala le pritožbo zoper sodbo sodišča prve stopnje glede obdolženega D.U. zaradi kaznivega dejanja po členu 221/I KZ (list.štev. 37), torej zoper oprostilni del sodbe in tudi vložila pritožbo le zoper oprostilni del sodbe, opustitev razlogov glede obsodilnega dela v pisnem odpravku sodbe sodišča prve stopnje prav tako ne pomeni bistvene kršitve določb kazenskega postopka iz 11. točke I. odstavka 371. člena ZKP v škodo obdolženca, zaradi katere bi bila potrebna razveljavitev sodbe po uradni dolžnosti, kot je to v pisnem mnenju predlagalo višje državno tožilstvo.

ZKP člen 364,  364/3,  371,  371/1-11,  364,  364/3,  371,  371/1-11.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.