VSC sodba Cp 818/95
Sodna praksa višjih sodišč, 1996-03-06

prenovitev (novacija) - zastaralni rok - odškodnina zaradi neizpolnitve obveznosti

S prenovitvijo prejšnja obveznost preneha in nastane nova obveznost.

Z nastankom nove obveznosti začne teči zataranje za novo obveznosti.

Če nova obveznost ni izpolnjena, ima oškodovanec pravico do odškodnine zaradi neizpolnitve obveznosti.

Pritožba tožene stranke se z a v r n e kot neutemeljena in se p o t r d i sodba sodišča prve stopnje.

Tožena stranka sama trpi svoje pritožbene stroške.

Prvostopno sodišče je dosodilo tožeči stranki znesek 48.000,00 SIT z zakonitimi zamudnimi obrestmi od zneska 30.000,00 SIT od 31. 3. 1992 dalje in od zneska 18.000,00 SIT od 14. 2. 1992 dalje. Sodišče je štelo za dokazano, da znesek 30.000,00 SIT znaša najemnino oz.

odškodnino za najeto zemljišče v izmeri 600 m2. Prvostopno sodišče je štelo za dokazan dogovor tožeče stranke s toženo stranko v letu 1990 o zgraditvi čebeljnjaka namesto plačila najemnine. Sodišče je tudi ugotovilo, da ta dogovor o zgraditvi čebeljnjaka ni bil realiziran.

Sodišče pa je dosodilo znesek 18.000,00 SIT kot odškodnino za vzpostavitev prejšnjega stanja zaradi podrtja betonske plošče na kmetijskem zemljišču.

Zoper takšno sodbo se je pritožila tožena stranka zaradi bistvene kršitve določb pravdnega postopka in zaradi zmotne uporabe materialnega prava. V pritožbi trdi, da je bila prvotno tožena xxx xxxxx sedaj pa je sodišče ugodilo zahtevku proti xxxxxxxx. Sedanja stranka je nov subjekt in ne gre za prejšnjo toženo stranko. Tožeča stranka bi morala dokazati pravno nasledstvo z dokumenti. Sodišče bi moralo zaradi pomanjkanja pasivne legitimacije tožbo zavreči.

V pritožbi tudi navaja, da je zahtevek za najemnino zastaran. Glede stroškov odstranitve plošče pa zatrjuje, da sodišče ni navedlo pravne podlage, zakaj je sploh tožena stranka dolžna kriti te stroške.

Predlaga spremembo oz. razveljavitev sodbe.

Ugovor pasivne legitimacije ni utemeljen. Že iz navedb tožene stranke v teku pravde in tudi v pritožbi je razvidno, da gre za isto pravno osebo z drugim imenom - firmo. Tožena stranka dosedaj ni zatrjevala, da je iz prvotne pravne osebe s firmo xxxxx nastalo več novih pravnih oseb. Zato glede na zatrjevana dejstva ni dvoma, da je sedanja tožena stranka xxxxx pravna naslednica prejšnje tožene stranke.

Zahtevek za najemnino ni zastaran. Prvostopno sodišče je štelo za dokazan dogovor tožeče s toženo stranko v l. 1990 in sicer v tem smislu, da bo tožena stranka namesto plačila najemnine zgradila tožeči stranki čebeljnjak. S tem je bila prejšnja obveznost nadomeščena z novo obveznostjo, ki je nastala leta 1990 (novacija po čl. 348 ZOR). Sodišče je tudi ugotovilo, da obveznost iz leta 1990 ni bila izpolnjena, saj je tožena stranka odstopila od dogovora glede zgraditve čebeljnjaka. Glede na to je prvostopno sodišče utemeljeno dosodilo na račun neizpolnjene obveznosti z zgraditvijo čebeljnjaka odškodnino v višini 30.000,00 SIT (čl. 262/2 ZOR). Višina odškodnine je tudi po mnenju pritožbenega sodišča minimalna, saj dosega letno najemnino le v znesku 5.000,00 SIT. Najemnina je bila uporabljena s strani prvostopnega sodišča le kot kriterij za določitev višine odškodnine. Obveznost je nastala leta 1990, tožba je bila vložena 30. 3. 1992, kar pomeni, da po čl. 376/I ZOR obveznost ni zastarana.

Glede stroškov za odstranitev betonske plošče v višini 18.000,00 SIT je sodišče jasno obrazložilo, da gre za vzpostavitev prejšnjega stanja po prenehanju najemne pogodbe. Sodišče je zahtevek pravilno dosodilo po čl. 185 ZOR, saj ima oškodovanec pravico do odškodnine za vzpostavitev prejšnjega stanja, če ga sam vzpostavi in ne odgovorna oseba (čl. 185/3 ZOR).

Uraden preizkus izpodbijane sodbe je pokazal, da je bilo materialno pravo glede stranske terjatve pravilno uporabljeno. Od zneska 30.000,00 SIT so bile pravilno dosojene zakonite zamudne obresti od vložitve tožbe dalje (čl. 324/2 ZOR). Od zneska 18.000,00 SIT pa so bile zamudne obresti pravilno dosojene od izstavitve računa za buldožerska dela, glede na to, da znesek odškodnine ni bil valoriziran na dan izdaje sodbe (čl. 189/2 v zvezi s čl. 185 ZOR).

Glede na neuspeh pritožbe tožena stranka sama trpi svoje pritožbene stroške.

ZOR člen 262,  348,  350,  376,  262,  348,  350,  376.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.