VSL sklep Cpg 1570/95
Sodna praksa višjih sodišč, 1995-12-19

Terjatev se ne more zavarovati tako, da se dolžniku onemogoči opravljanje dejavnosti, ki je predmet njegovega poslovanja.

1. Pritožbi se ugodi in se izpodbijani sklep spremeni tako, da se ugovoru z dne 11.10.1995 ugodi, sklep Okrajnega sodišča v L. z dne 6.10.1995, opr.št. R Ig .... razveljavi in predlog za izdajo začasne odredbe z dne 5.10.1995 kot neutemeljen zavrne.

2. Upnik je dolžan dolžniku v 8 dneh povrniti 19.392,00 SIT izvršilnih stroškov z zakonitimi zamudnimi obrestmi od 19.12.1995 do plačila in 26.312,00 SIT pritožbenih stroškov.

3. Upnik sam trpi stroške pritožbenega odgovora.

Sodišče prve stopnje je na predlog upnika z dne 5.10.1995 izdalo začasno odredbo (z dne 6.10.1995, opr.št. R Ig .....), s katero je dolžnikovemu dolžniku (L.) prepovedalo "izročiti dolžniku ali tretjim osebam" hrastove in bukove izdelke, ki se nahajajo v skladišču dolžnikovega dolžnika (3. točka 1. odst. 266. čl. Zakona o izvršilnem postopku (ZIP)). Dolžnikov ugovor z dne 11.10.1995 pa je kot neutemeljen zavrnilo (1. odst. izreka sklepa z dne 2.11.1995, opr.št.

R Ig .....), pri čemer je dolžniku naložilo povrnitev 12.852,00 SIT upnikovih stroškov ugovornega postopka (2. odst. izreka istega sklepa).

Proti sklepu o zavrnitvi ugovora se je pritožil dolžnik (po pooblaščenki). Uveljavljal je pritožbena razloga "bistvene kršitve določb izvršilnega postopka" in "zmotne uporabe določil Zakona o izvršilnem postopku" ter predlagal spremembo izpodbijanega sklepa z razveljavitvijo izdane začasne odredbe. Pri tem je priglasil pritožbene stroške.

Upnik je na pritožbo odgovoril (po pooblaščencu). Predlagal je zavrnitev pritožbe kot neutemeljene. Priglasil pa je stroške pritožbenega odgovora (z zakonitimi zamudnimi obrestmi).

Sodišče prve stopnje je v obravnavani zadevi izdalo začasno odredbo v zavarovanje denarne terjatve. Za izdajo takšne začasne odredbe je bilo potrebno izkazati verjeten obstoj terjatve in verjeten obstoj subjektivne nevarnosti (tj. nevarnosti, da bi dolžnik sicer onemogočil ali otežil izterjavo terjatve (1. odst. 265. čl. ZIP)). V tem pogledu se je mogoče strinjati z oceno prvostopnega sodišča, da je upnik s predložitvijo pogodbe 004/94 o poslovnem sodelovanju (A2) in računa št. 114 (A7) izkazal verjeten obstoj svoje terjatve; ne pa tudi z oceno, da je izkazal verjetnost takšnega dolžnikovega ravnanja, ki naj bi otežilo oz. onemogočilo bodočo izvršbo. Iz zatrjevanih dejstev o prodaji lesnih izdelkov namreč bolj izhaja opravljanje dejavnosti, ki je predmet poslovanja dolžnika, kot pa dejanja, s katerimi naj bi dolžnik svoje premoženje oz. sredstva odtujeval, skrival ali kako drugače z njimi razpolagal (npr. da bi lesne izdelke razprodajal po nizkih cenah oz. prekomerno ali brezrazložno poklanjal).

Zato (saj se terjatev upnika ne more zavarovati tako, da se dolžniku onemogoči opravljanje dejavnosti, ki je predmet njegovega poslovanja) je sodišče druge stopnje pritožbi ugodilo in izpodbijani sklep (na podlagi 14. čl. ZIP v zvezi s 3. tč. 380. čl. Zakona o pravdnem postopku (ZPP)) spremenilo tako, da je ugovoru dolžnika ugodilo, sklep o izdani začasni odredbi razveljavilo in tozadevni predlog kot neutemeljen zavrnilo. Tudi plačevitost (enako kot neplačevitost) dolžnika namreč ni pravno relevantno dejstvo za izdajo začasne odredbe.

V posledici (14. čl. ZIP v zvezi z 2. odst. 166. čl. ZPP) pa je dolžniku priznalo 19.392,00 SIT ugovornih stroškov, in sicer 50 točk za posvet s stranko (tar. št. 33/1.a. Odvetniške tarife( OT)), 50 točk za pregled dokumentacije (tar.št. 33/2 OT), 150 točk za sestavo ugovora (tar.št. 21/2 OT), 10 točk za obvestilo stranki o sklepu o ugovoru (tar. št. 33/4 OT), 112,00 SIT za poštnino (2. odst. 15. čl.

splošnega dela OT), 810,00 SIT za fotokopije (2. odst. 15. čl.

splošnega dela OT), 1.100,00 SIT za sodne takse (tar. št. 3/3 Taksne tarife Zakona o sodnih taksah (ZST)) in 80,00 SIT za poštnino za obvestilo stranki o sklepu o ugovoru (2. odst. 15. čl. splošnega dela OT) - vse z zakonitimi zamudnimi obrestmi od 19.12.1995 do plačila.

Prav tako pa je dolžniku priznalo 26.312,00 SIT pritožbenih stroškov, in sicer 50 točk za posvet s stranko (tar. št. 33/1.a. OT), 300 točk za sestavo pritožbe (tar. št. 21/4 OT), 10 točk za obvestilo stranki o odločbi o pritožbi (tar. št. 33/4 OT), 92,00 SIT za poštnino (2. odst. 15. čl. splošnega dela OT), 2.200,00 SIT za sodne takse (tar.

št. 3/2 Taksne tarife ZST) in 80,00 SIT za poštnino za obvestilo stranki o odločbi o pritožbi (2. odst. 15. čl. splošnega dela OT).

Istočasno pa upniku ni priznalo stroškov pritožbenega odgovora, saj odgovor na pritožbo proti sklepu v zakonu ni predviden (14. čl. ZIP v zvezi s 381. čl. ZPP).

Dolžnik je (po pooblaščenki) vložil tudi predlog za omejitev začasne odredbe, in sicer predmeta izvršbe (v smislu 29. čl. v zvezi s 4. čl.

ZIP), vendar pa je za odločitev o tem predlogu pristojno sodišče prve stopnje, ki pa o njem zaenkrat še ni odločilo. Zato bo to moralo storiti naknadno, in sicer ob upoštevanju predmetne (drugostopne) odločbe.

ZIP člen 4,  29,  265,  265/1,  266,  266/1-3,  4,  29,  265,  265/1,  266,  266/1-3.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.