VSL sodba I Kp 1223/99
Sodna praksa višjih sodišč, 1999-12-14

pogojna obsodba - preklic pogojne obsodbe zaradi neizpolnitve obveznosti

Sodišče prve stopnje je v postopku za preklic pogojne obsodbe obsojencu pogojno obsodbo zaradi neizpolnitve naložene obveznosti, plačila preživnine za njegova mladoletna otroka, utemeljeno preklicalo. Pravilno je ugotovilo, da ne obstajajo upravičeni razlogi, zaradi katerih obsojene naložene obveznosti v pogojni obsodbi ne more izpolniti, ko je ugotovilo, da obsojenec ne sprejema kakršnegakoli dela, ki bi mu prinašalo dohodek in se tako tudi redno ne zaposli.

Pritožba obsojenca se zavrne kot neutemeljena in se potrdi sodba sodišča prve stopnje.

Okrajno sodišče na Vrhniki je z izpodbijano sodbo odločilo, da se pogojna obsodba, izrečena s sodbo Okrajnega sodišča na Vrhniki, opr. št. K 33/98 z dne 12.5.1998, s katero je bila obsojencu določena enotna kazen eno leto in en mesec zapora in preizkusna doba v trajanju štirih let ter nadaljnji pogoj, da zakoniti zastopnici mladoletnih oškodovancev I. R. plača znesek 539.229,60 SIT v roku enega leta, v bodoče pa od 1.5.1998 dalje zapadle obroke preživnine redno plačuje, prekliče in da se obsojencu izreče kazen eno leto in en mesec zapora.

Zoper sodbo se je pravočasno pritožil obsojenec smiselno iz pritožbenega razloga zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja. Iz navedb v pritožbi izhaja, da naj pritožbeno sodišče pritožbi ugodi in izpodbijano sodbo tako spremeni, da mu določi nov rok za izpolnitev obveznosti, ali pa naloženi pogoj v pogojni obsodbi odpravi.

Sodišče prve stopnje je v izpodbijani sodbi pravilno ovrednotilo in ocenilo vse okoliščine, ki so pomembne za odločitev o preklicu pogojne obsodbe. Pritožnik v pritožbi ponavlja navedbe iz postopka za preklic pogojne obsodbe, do katerih pa je sodišče prve stopnje v izpodbijani sodbi tudi zavzelo svoje stališče. Sodišče prve stopnje je pravilno presodilo, da razlogi, zaradi katerih obsojenec ni izpolnil nadaljnjega pogoja, da plača zaostalo preživnino in da plačuje v bodoče dospevajoče preživninske obroke, niso opravičljivi.

Pravilno je ugotovilo, da obsojenec ni naredil ničesar v smeri, da bi posebni pogoj izpolnil. Tako je pravilno ugotovljeno, da je obsojenec sam zapustil redno delovno razmerje, kar v pritožbi navaja tudi pritožnik in tudi pravilno ugotovljeno v izpodbijani sodbi, da obsojenec pri občasnem delu, ki ga je opravljal, ni pokazal interesa za to, da zaslužek, ki ga o njegovih zatrjevanjih ni prejel, izterja.

Pravilno je sodišče prve stopnje tudi presodilo, da se obsojenec pač sam ne zaposli. Tudi razlogi sodišča prve stopnje, da pri obsojencu ni upravičenega razloga, da ne bi mogel izpolniti svojih obveznosti, naloženih v posebnem pogoju v okviru pogojne obsodbe, so pravilni.

Sodišče prve stopnje pravilno ugotavlja, da obsojenec niti ni pripravljen sprejeti vsakršnega dela, ampak le tisto, ki ga veseli in so tako v nasprotju z obsojenčevim dosedanjem zatrjevanjem, na katerega se sodišče prve stopnje v izpodbijani sodbi tudi opira, njegove navedbe v pritožbi, da bi bil pripravljen sprejeti kakršnokoli delo in tako preživljati otroke. Obsojenčeve navedbe, da od zavoda za zaposlovanje ne prejema nadomestila za čas brezposelnosti, pa tudi niso pomembne za presojo pravilnosti odločitve sodišča prve stopnje. Okoliščino, da obsojenec ne dobiva nadomestila za čas brezposelnosti, je sodišče prve stopnje tudi ugotovilo. Je pa tudi pravilno presodilo, da obsojenec ne sprejema kakršnegakoli dela, ki bi mu prinašalo dohodek. Zato tudi okoliščina, da se obsojenec sicer vodi kot brezposeln, vendar celo brez pravice, da bi nadomestilo prejemal, ne predstavlja razloga, ki bi narekoval drugačno odločitev, kot jo je sprejelo sodišče prve stopnje. Tako je sodišče prve stopnje pravilno ugotovilo, da ne obstajajo upravičeni razlogi, zaradi katerih obsojenec ne more izpolniti naložene obveznosti v pogojni obsodbi ter pravilno odločilo, da se mu pogojna obsodba prav zaradi neizpolnitve obveznosti, torej ker ni plačal zaostale preživnine in tudi ni plačeval zapadlih obrokov preživnine, prekliče. Razlogi, s katerimi pritožnik izpodbija sodbo tako niso podani, zato je pritožbeno sodišče njegovo pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.