VSL sklep Cpg 1764/94
Sodna praksa višjih sodišč, 1995-01-10

ugovor dolžnika zoper sklep o izvršbi - razlog - impugnacijski ugovor

Z impugnacijskim ugovorom se izpodbija utemeljenost izdanega sklepa o izvršbi kljub veljavnemu izvršilnemu naslovu in obstoju terjatve, ker ni pogojev, da bi se izvršba opravila v sedanjem času. V sedanjem času zato, ker lahko okoliščine, ki ovirajo izvršbo, po svoji naravi nastanejo šele po nastanku izvršilnega naslova (nanašajo se namreč na njegove lastnosti: pravnomočnost oz. izvršljivost). Torej se v sedanjem času presoja, ali so podani pogoji za opravo izvršbe: ali je sodna odločba, ki predstavlja izvršilni naslov, sedaj pravnomočna in izvršljiva.

1. Pritožba se kot neutemeljena zavrne in se v izpodbijanem delu potrdi sklep sodišča prve stopnje.

2. Pritožnica sama trpi svoje pritožbene stroške.

Sodišče prve stopnje je s sklepom zavrnilo ugovor dolžnice proti izdanemu sklepu o izvršbi (prvi odstavek izreka). Istočasno pa je izvršbo odložilo do pravnomočne rešitve predloga za razveljavitev potrdila o izvršljivosti tusodne sodbe na podlagi pripoznave (in sklepa) z dne 21.9.1993, opr. št. VIII Pg ..... (drugi odstavek izreka) ter dolžniku naložilo povrnitev 12.700,00 SIT nadaljnjih izvršilnih stroškov upnika, v 8 dneh (tretji odstavek izreka).

Zoper sklep o zavrnitvi ugovora (14. člen Zakona o izvršilnem postopku v zvezi s 1. odstavkom 365. člena Zakona o pravdnem postopku) se je pritožila dolžnica, in sicer iz vseh pritožbenih razlogov. Predlagala je razveljavitev navedenega sklepa z vrnitvijo zadeve sodišču prve stopnje v nov postopek. Pri tem je priglasila tudi pritožbene stroške.

Dolžnica je zoper sklep o izvršbi Temeljnega sodišča v Ljubljani, enote v Ljubljani z dne 14.2.1994, opr. št. I Ig ..... vložila impugnacijski ugovor iz 3. točke 50. člena ZIP. Z impugnacijskim ugovorom pa se spodbija utemeljenost izdanega sklepa o izvršbi kljub veljavnemu izvršilnemu naslovu in obstoju terjatve, ker "ni pogojev, da bi se izvršba opravila v sedanjem času".

Upnik je predlagal izvršbo na podlagi izvršilnega naslova, in sicer sodbe na podlagi pripoznave Temeljnega sodišča v Ljubljani, enote v Ljubljani z dne 21.9.1993, opr. št. VIII Pg ..... (A2), ki je bila opremljena s potrdilom o pravnomočnosti (z dne 16.10.1993). Po izdaji izpodbijanega sklepa (z dne 10.5.1994) je bilo to potrdilo o pravnomočnosti razveljavljeno: s sklepom Temeljnega sodišča v Ljubljani, enote v Ljubljani z dne 9.5.1994, opr. št. VIII Pg ..... (ki je postal pravnomočen dne 27.5.1994). Nato pa je naslovno sodišče (s sodbo z dne 20.9.1994, opr. št. Cpg 1285/94) zavrnilo pritožbo tožene stranke proti navedeni pripoznalni sodbi. To je imelo za posledico, da je sodba na podlagi pripoznave postala pravnomočna (tedaj, ko je bila pritožba na drugi stopnji zavrnjena) in izvršljiva (tedaj, ko je potekel rok za prostovoljno izpolnitev obveznosti).

Pri navedenem gre za objektivne novote, saj je do (pravnomočne) razveljavitve klavzule o pravnomočnosti in do zavrnitve pritožbe zoper pripoznalno sodbo prišlo po izdaji izpodbijanega sklepa.

Sodišče namreč izpodbijani sklep praviloma preizkuša na podlagi tistega dejanskega in pravnega stanja, kot je bilo ugotovljeno na koncu postopka pred sodiščem prve stopnje. Praviloma zato, ker se impugnacijski ugovor presoja z vidika sedanjega časa: presoja se, ali so podani pogoji, da bi se izvršba opravila v sedanjem času. Torej ni pomembno, kdaj so nastale okoliščine, ki ovirajo izvršbo. Te okoliščine lahko itak po naravi stvari nastanejo šele po nastanku izvršilnega naslova, saj se nanašajo na njegove lastnosti (v konkretnem primeru na pravnomočnost oz. izvršljivost).

Na ta način se pokaže, da v sedanjem času ni ovir za opravo izvršbe: potrdilo o pravnomočnosti na pripoznalni sodbi je bilo sicer razveljavljeno, vendar pa je bila nato pritožbo zoper pripoznalno sodbo zavrnjena (s tem pa je izvršilni naslov postal pravnomočen).

Zato (ker je odpadel zadržek iz 3. točke 50. člena ZIP in ker ni podan noben od uveljavljanih pritožbenih razlogov) je sodišče druge stopnje na podlagi 14. člena ZIP v zvezi z 2. točko 380. člena ZPP pritožbo dolžnice (zoper sklep o ugovoru) kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo napadeni sklep sodišča prve stopnje. V posledici (14. člen ZIP v zvezi s 1. odstavkom 166. člena in 1. odstavkom 154. člena ZPP) pa je sklenilo, da pritožnica sama trpi stroške, ki jih je zaznamovala v pritožbi z dne 31.5.1994: gre za stroške sodnih taks za pritožbo (po taksni tarifi) in za stroške sestave pritožbe (po odvetniški tarifi).

Sicer pa se bo izvršba nadaljevala v skladu s 1. odstavkom 67. člena ZIP (po uradni dolžnosti), saj je iztekel čas, za katerega je bila odložena. Potrdilo o pravnomočnosti na izvršilnem naslovu je bilo namreč pravnomočno razveljavljeno; vendar pa je pripoznalna sodba vseeno (po zavrnitvi pritožbe tožene stranke) postala pravnomočna in se bo dovoljena izvršba na njeni podlagi lahko dokončala.

ZIP člen 50,  50-3,  67,  67/1,  50,  50-3,  67,  67/1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.