VSL sodba I Kp 1117/99
Sodna praksa višjih sodišč, 1999-12-01

ponarejanje listine - uporaba krive listine

Sodišče prve stopnje je utemeljeno zavrnilo obdolženčev zagovor, ki ga pritožnik ponavlja v pritožbi, da obdolženec ni vedel, da uporablja ponarejeno javno listino glede na ugotovljeno višino denarja, ki ga je obdolženec izročil soobdolžencu, da mu je priskrbel vozniško dovoljenje, predvsem pa glede na ugotovljeno dejstvo, ki izhaja iz odgovora Ministrstva za zunanje zadeve ..., katerega je sodišču na vprašanje ali je obdolženec pred vojni opravljal vozniški izpit in da zaradi begunstva ni mogel vozniškega dovoljenja prevzeti pri upravnem organu, posredovala Ambasada ... v letu 1998, da obdolženec v ... ni voden v kartoteki in registru izdanih vozniških dovoljenj.

Pritožba zagovornika obdolženega I.M. se zavrne kot neutemeljena in se sodba sodišča prve stopnje potrdi.

Obdolženi I.M. se na podlagi člena 98/I v zvezi s členom 95/IV ZKP oprosti plačila povprečnine kot stroškov pritožbenega postopka.

Z uvodoma navedeno sodbo je bil obdolženi I.M. spoznan za krivega kaznivega dejanja ponarejanja listin po členu 256/III in I KZ, izrečena mu je bila pogojna obsodba in v njej določena kazen tri mesece zapora s preizkusno dobo enega leta. Sodišče prve stopnje je obdolžencu odvzelo vozniško dovoljenje ter ga oprostilo povrnitve stroškov kazenskega postopka iz 1. do 6. točke drugega odstavka 92. člena ZKP.

Proti sodbi je obdolženčev zagovornik vložil pritožbo iz vseh pritožbenih razlogov, obrazložil pa le pritožbeni razlog zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja in predlagal ugoditev pritožbi tako, da se obdolženca oprosti obtožbe, podrejeno pa, da pritožbeno sodišče izpodbijano sodbo razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Višji državni tožilec je v svojem mnenju, podanem v skladu z drugim odstavkom 445. člena ZKP, predlagal zavrnitev pritožbe kot neutemeljene in potrditev sodbe sodišča prve stopnje.

Po preizkusu sodbe in pritožbenih navedb je sodišče druge stopnje ocenilo, da je sodišče prve stopnje vsa odločilna dejstva popolno in pravilno ugotovilo in v razlogih sodbe navedlo prepričljive razloge za svojo odločitev, da je obdolženi I.M. vedel, da je javna listina - prometno dovoljenje, ki ga je uporabil, ponarejeno. Utemeljeno je zavrnilo njegov zagovor, ki ga pritožnik ponavlja v pritožbi, glede na višino denarja, ki ga je obdolženec izročil K. zanj, predvsem pa glede na ugotovljeno dejstvo, ki izhaja iz odgovora Ministrstva za zunanje zadeve ..., katerega je sodišču na vprašanje ali je obdolženec pred vojno opravljal vozniški izpit in da zaradi begunstva ni mogel vozniškega dovoljenja prevzeti pri upravnem organu, posredovala Ambasada ... v letu 1998 in sicer, da obdolženec v ... ni voden v kartoteki in registru izdanih vozniških dovoljenj. Zato tudi ni utemeljena pritožba v smeri nepopolne ugotovitve dejanskega stanja, ker sodišče prve stopnje ni opravilo nobenih poizvedb v smeri preverjanja obdolženčevega zagovora. Novih dokazov, ki bi vnašali dvom v takšne zaključke, pa pritožnik ne navaja oziroma ne prilaga, niti jih ni predložil obdolženec sam, ki že od leta 1997 dalje spet živi v .... Zato pritožba, ki meni, da ni nobenega dokaza, da je obdolženec vedel, da uporablja ponarejeno voziško dovoljenje in da je to odločilno dejstvo nepopolno ugotovljeno, ni utemeljena.

Sodišče druge stopnje je v skladu z določbo člena 386 ZKP preizkusilo sodbo tudi v odločbi o kazenski sankciji in ocenilo, da je izrečena pogojna obsodba ter v njej določena kazen in preizkusna doba ustrezna teži kaznivega dejanja in obdolženčevi stopnji krivde ter vsem okoliščinam, ki so v sodbi tudi pravilno ugotovljene in ocenjene.

Pritožbeni razlogi niso podani, sodba tudi nima kršitev zakona, na katere mora sodišča druge stopnje paziti po uradni dolžnosti, zato je pritožbo zagovornika zavrnilo kot neutemeljeno in sodbo sodišča prve stopnje potrdilo.

Sodišče druge stopnje je obdolženca na podlagi določil člena 98/I v zvezi s členom 95/IV ZKP oprostilo plačila povprečnine kot stroškov pritožbenega postopka iz istih razlogov, kot je to storilo že sodišče prve stopnje.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.