VSL sklep I Kp 1247/99
Sodna praksa višjih sodišč, 1999-12-15

bistvena kršitev določb kazenskega postopka

Ker sodišče prve stopnje niti v izvirnik, niti v pisni odpravek sodbe ni vneslo podatkov o času in kraju storitve kaznivih dejanj, brez teh podatkov pa je sodbeni izrek nerazumljiv ter ga ni mogoče preizkusiti, je podana bistvena kršitev določb kazenskega postopka iz 11. točke I. odst. 371. čl. ZKP, zaradi česar je sodišče druge stopnje ob reševanju pritožbe obdolženkine zagovornice izpodbijano sodbo razveljavilo po uradni dolžnosti.

Ob reševanju pritožbe obdolženkine zagovornice se izpodbijana sodba razveljavi po uradni dolžnosti in se zadeva vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Z uvodoma navedeno sodbo je sodišče prve stopnje obdolženo M.B.

spoznalo za krivo storitve kaznivega dejanja kršitve nedotakljivosti stanovanja po čl. 152/I KZ in kaznivega dejanja poškodovanja tuje stvari po čl. 224/I KZ ter ji izreklo pogojno obsodbo, v kateri ji je določilo posamične kazni po en mesec zapora ter nato enotno kazen en mesec in petnajst dni zapora in preizkusno dobo enega leta, v plačilo pa ji je naložilo tudi stroške kazenskega postopka, povprečnino in del premoženjskopravnega zahtevka V.S.

Zoper sodbo se je pritožila obdolženkina zagovornica zaradi bistvene kršitve določb kazenskega postopka, zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja, kršitve kazenskega zakona in zaradi odločbe o premoženjskopravnem zahtevku ter predlagala, da sodišče druge stopnje izpodbijano sodbo razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Sodbo je bilo potrebno razveljaviti po uradni dolžnosti.

Po določbi 1. točke I. odst. 359. čl. ZKP mora sodišče v sodbi, s katero spozna obdolženca za krivega, navesti dejstva in okoliščine, ki so znaki kaznivega dejanja in tiste, od katerih je odvisna uporaba posamezne določbe kazenskega zakona. Ta dejstva in okoliščine tedaj predstavljajo dejanski okvir kaznivega dejanja, katerim je treba vedno dodati še čas in kraj storitve kaznivega dejanja. Oba sta namreč zelo pomembna in to ne le zaradi individualizacije samega kaznivega dejanja, pač pa tudi zaradi drugih razlogov, kot naprimer zaradi ugotavljanja starosti storilca in oškodovanca ter morebitnega zastaranja kazenskega pregona, posredno zaradi določitve stvarne pristojnosti, za določitev krajevne pristojnosti, uporabe milejšega zakona, itd. Ker tako ni dvoma, da sta čas in kraj izvršitve kaznivega dejanja okoliščini, ki se ju mora v vsakem primeru navesti v sodbenem izreku, je brez teh podatkov sodbenih izrek nerazumljiv in ga ni mogoče preizkusiti ter je zato podana bistvena kršitev določb kazenskega postopka iz 11. točke I. odst. 371. čl. ZKP. Ker v obravnavani kazenski zadevi niti v izvirniku, niti v pisnih odpravkih sodbe nista navedena čas in kraj storitve kaznivega dejanja, je bilo potrebno izpodbijano sodbo zato razveljaviti po uradni dolžnosti.

Sodišče druge stopnje zato pritožbenih navedb obdolženkine zagovornice ni preizkušalo, bo pa to lahko storilo sodišče prve stopnje v ponovljenem postopku.

V ponovnem sojenju bo moralo sodišče prve stopnje navedene pomanjkljivosti odpraviti, pri čemer bo moralo večjo pozornost posvetiti tudi obliki in vsebini izreka sodbe tako, da bo v primeru izreka krivdoreka že na prvi pogled jasno, ali gre za izrek kazni ali pa le za izrek opozorilne sankcije.

ZKP člen 371,  371/1-11,  371,  371/1-11.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.