VSL sklep III Cp 1561/99
Sodna praksa višjih sodišč, 1999-10-16

izvršba - ugovor zoper sklep o izvršbi - sklep o izvršbi - izpraznitev in izročitev nepremičnin

Ne gre za neskladje oziroma za nasprotje med sklepom o izvršbi zaradi izpraznitve in izročitve stanovanja in izvršilnim naslovom, če je v izreku sklepa o izvršbi v smislu 221. in 222. člena ZIZ le dodatno opredeljen način izpraznitve in izročitve stanovanja.

Pritožba se zavrne kot neutemeljena in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Dolžnik mora upnikoma povrniti stroške za odgovor na ugovor v znesku 8.740,00 SIT v 8 dneh pod izvršbo.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje na predlog upnikov za izvršbo na podlagi pravnomočne sodbe Okrajnega sodišča v Kranju z dne 3.7.1997, opr. št. P 808/94 zaradi izpraznitve in izročitve stanovanja in zaradi izterjave stroškov izvršilnega postopka dovolilo izvršbo z odstranitvijo oseb in stvari, ki stanujejo oziroma so v navedenem stanovanju ter z rubežem dolžnikove plače pri dolžnikovem dolžniku.

Proti sklepu je dolžnik vložil ugovor zaradi bistvene kršitve postopka in zaradi zmotne uporabe materialnega prava ter predlaga, naj sodišče sklep o izvršbi zavrne oziroma zavrže. V ugovoru navaja, da je sklep o izvršbi v nasprotju z izvršilnim naslovom, saj presega njegove okvire izreka. V sklepu o izvršbi gre tudi za neupravičeno razpolaganje z dolžnikovimi stvarmi, razen tega pa so v spornih prostorih tuji predmeti, ki niso last dolžnika. Dolžnik tudi sicer nima drugega primernega stanovanja.

V odgovoru na ugovor upnik navaja, da je nepomembno, če dolžnik nima drugega primernega stanovanja, sicer pa tudi ni izkazano zatrjevano nasprotje med izrekom sodbe in izpodbijanim sklepom o izvršbi. Vse obveznosti, ki jih dolžniku nalaga sklep o izvršbi glede premičnin, izhajajo iz določb 222. člena ZIZ. Dolžnikov ugovor je zato neutemeljen in naj ga sodišče zavrne.

Sodišče prve stopnje je štelo, da dolžnikov ugovor ni utemeljen, zato ga je v smislu 2. odstavka 54. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju (ZIZ) poslalo sodišču druge stopnje, da o njem odloči kot o pritožbi.

Dolžnikov ugovor, ki ga je sodišče druge stopnje obravnavalo kot pritožbo, ne vsebuje nobenega utemeljenega razloga iz 55. člena ZIZ ali kakšnega drugega razloga, ki preprečuje izvršbo. Ne drži dolžnikova navedba v ugovoru, da naj bi sklep o izvršbi presegal okvire izreka izvršilnega naslova. Pravnomočna sodba Okrajnega sodišča v Kranju z dne 3.7.1997, opr. št. P 808/94, ki predstavlja v tej zadevi izvršilni naslov, dolžniku nalaga, da je dolžan izprazniti in upnikoma izročiti v posest stanovanje. Izpodbijani sklep o izvršbi je povsem skladen z navedenim izvršilnim naslovom, kot to izhaja iz 1. točke izreka izpodbijanega sklepa, pri čemer je v zvezi s to točko v skladu z 221. in 222. členom ZIZ le opredeljen način izpraznitve in izročitve stanovanja. Ne gre torej za neupravičeno razpolaganje z dolžnikovimi stvarmi, in tudi ni pomembno, ali gre za stvari, ki so v dolžnikovi lasti ali ne. Dolžnik tudi ne more uspešno ugovarjati proti sklepu o izvršbi iz razloga, ker nima drugega primernega stanovanja. Ker je torej prvostopni sklep pravilen in zakonit, je bilo treba dolžnikovo pritožbo (ugovor) zavrniti kot neutemeljeno in potrditi sklep sodišča prve stopnje (2. točka 380. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ).

Odločitev, da mora dolžnik upnikoma povrniti stroške za odgovor na ugovor, temelji na zakonitem določilu 5. odstavka 38. člena ZIZ.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.