VSM sklep Cpg 158/94
Sodna praksa višjih sodišč, 1996-06-06

vračunanje obresti in stroškov - vračunavanje izpolnitve

Določilo 313. člena ZOR o vrstnem redu poplačila glavnice, obresti in stroškov je dispozitivne narave in ko stranki nista dogovorili drugače, se ob delnem plačilu upošteva najprej plačilo pripadkov in na koncu še plačilo glavnice. Tožeča stranka pa ne more po 313.členu ZOR vračunati stroškov izvršilnega postopka, saj odločitev o njih še ni bila pravnomočna in terjatev za stroške še ni zapadla.

Pritožbi se ugodi in se sodba ter sklep sodišča prve stopnje razveljavita in vrne sodišču prve stopnje v ponovno odločanje.

Odločitev o pritožbenih stroških se pridrži končni odločbi.

Tožeča stranka je z izvršilnim predlogom na podlagi verodostojne listine, ki ga je vložila dne 21.12.1990, zahtevala od tožene stranke plačilo računov na podlagi sklenjene pogodbe o odstopu terjatve (cesije) v skupnem znesku 334.508,90 sit s pripadki in stroški.

Sodišče prve stopnje na predlog tožeče stranke na njeni strani kot stranskega intervenienta v pravdo pritegnilo cedenta sporne terjatve.

Po ugovoru sklenjene multilateralne kompenzacije je tožeča stranka, ko je poračunala zamudne obresti in stroške po 313.členu ZOR, skrčila tožbeni zahtevek na preostanek glavnice v višini 92.480,40 sit z zakonitimi zamudnimi obrestmi od dneva zadnje kompenzacije in stroške postopka. Prvostopno sodišče je zavrnilo takšen tožbeni zahtevek, ker ga ni bilo mogoče preveriti in za umaknjeni del zahtevka razveljavilo izvršilni sklep.

Tožeča stranka je v pravočasni pritožbi izpodbijala prvostopno sodbo in sklep zaradi zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja, saj sta stranki skladno navedli datum pobota.

Sodišče druge stopnje je preiskusilo prvostopno sodbo v napadenem delu in v mejah uveljavljenih razlogov, kakor tudi v smeri tistih pritožbenih razlogov, na katere se mora ozirati po uradni dolžnosti.

Pri tem preiskusu je pritožbeno sodišče ugotovilo, da je pritožba utemeljena iz naslednjih razlogov: Pravdni stranki sta skladno navedli, da so bile terjatve iz spornih računov cedirane na tožečo stranko in nato pobotane z multilateralnimi kompenzacijami. Iz pripr. spisa tožene stranke na r.št. 15 in tožeče stranke na r.št. 19. tudi izhaja skladna navedba datumov pobota - torej ne drži ugotovitev v izpodbijani sodbi, da ni mogoče preveriti plačilne zamude in preveriti obračuna nateklih zamudnih obresti. Ob skladni navedbi datuma kompenzacije, ni potrebno predložiti še posebnih dokazov o teh datumih.

Zmotno pa je stališče prvostopnega sodišča, da tožnica, ob plačilu z multilateralno kompenzacijo, ne bi smela uporabiti 313. člena ZOR o vrstnem redu poplačila glavnice, obresti in stroškov . Citirano določilo je dispozitivne narave in ko stranki nista dogovorili drugače, se ob delnem plačilu upošteva najprej plačilo pripadkov in na koncu še plačilo glavnice. Vendar pa bo sodišče prve stopnje v ponovljenem postopku moralo opozoriti tožečo stranko, da ne more po 313.členu ZOR vračunati stroškov izvršilnega postopka, saj odločitev o njih še ni bila pravnomočna in terjatev za stroške še ni zapadla.

Odločitev o pritožbenih stroških temelji na določilu 3.odstavka 166.člena ZPP.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.