TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSL sodba I Cpg 1414/98
Sodna praksa višjih sodišč, 1999-11-25

pogodba o delu - prenehanje pogodbe - plačilo za opravljena dela

Prevzemnik dela je dokazal, da je pred prejemom izjave naročnika opravil s pogodbo dogovorjeno delo, zato mu ga je naročnik dolžan plačati.

Pritožba se zavrne kot neutemeljena in se sodba sodišča prve stopnje potrdi. Tožena stranka mora tožeči stranki povrniti stroške pritožbenega postopka v višini 1.350,00 SIT v 8 dneh.

Sodišče prve stopnje je razsodilo, da ostane sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine v veljavi v delu, s katerim je bilo toženi stranki naloženo, da mora plačati tožeči stranki tri račune za opravljena dela v skupnem znesku 234.254,00 SIT z zamudnimi obrestmi in ji povrniti izvršilne stroške. Zoper sodbo se je tožena stranka pravočasno pritožila zaradi zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja ter zmotne uporabe materialnega prava. Predlagala je, naj jo pritožbeno sodišče razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v ponovno odločanje. Pritožba je bila vročena tožeči stranki, ki je odgovorila, da pritožba ni utemeljena in predlagala, naj jo pritožbeno sodišče zavrne in potrdi izpodbijano sodbo. Pritožba ni utemeljena. Tožeča stranka je po pravilni ugotovitvi sodišča prve stopnje dokazala, da je opravila s pogodbo dogovorjeno delo, še preden jo je tožena stranka obvestila, da razdira pogodbo. Že ta ugotovitev zadošča za pravilen materialnopravni zaključek, da mora tožena stranka izvršeno delo plačati. Po določbi 629. člena ZOR lahko namreč naročnik kadarkoli do takrat, ko je naročeni posel končan, razdre pogodbo o delu, vendar mora prevzemniku dela izplačati dogovorjeno plačilo (zmanjšano za stroške, ki jih je le-ta prihranil, ker mu dela ni bilo treba končati). Iz tega sledi, da je ugotovitev sodišča prve stopnje, da po koncu dela naročnik ni mogel več odstopiti od pogodbe, pravilna. Pa tudi če bi držala pritožbena trditev, da je delo končano šele takrat, ko ga naročnik pregleda in prevzame (kar se v obravnavanem primeru ni zgodilo), bi bila njegova obveznost plačila glede na določbo 629. člena ZOR enaka, ker je bilo delo dejansko opravljeno. Pritožbeno sodišče je tako ugotovilo, da s pritožbo uveljavljana pritožbena razloga nista podana. Na podlagi določbe 2. odst. 365. člena ZPP je po uradni dolžnosti preizkusilo sodbo prve stopnje še glede bistvenih kršitev določb pravdnega postopka iz 2. odst. 354. člena ZPP, a ni našlo nobene. Zato je po določbi 368. člena ZPP neutemeljeno pritožbo zavrnilo in potrdilo napadeno sodbo. V skladu z določbo 1. odst. 154. člena v zvezi s 1. odst. 166. člena ZPP je sodišče druge stopnje odločilo, da mora tožena stranka tožeči povrniti stroške pritožbenega postopka, saj tožena stranka s pritožbo ni uspela. V odgovoru na pritožbo je tožeča stranka zahtevala povrnitev stroškov za sodno takso za odgovor v višini 1.350,00 SIT in toliko ji je pritožbeno sodišče tudi prisodilo, saj je zahtevani znesek po višini v okviru taksne tarife.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSC sklep Cp 1193/99
Sodna praksa višjih sodišč, 1999-02-10

V izvršbi se lahko ugovarjajo v pobot le terjatve, ki so ugotovljene v popravi, ali na drug predpisan način.

Pritožba dolžnice se z a v r n e kot neutemeljena in se p o t r d i sklep sodišča prve stopnje. Dolžnica sama trpi svoje pritožbene stroške.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče zavrnilo ugovor dolžnice proti izvršilnemu sklepu. Proti takšnemu sklepu se je pritožila dolžnica in v pritožbi navaja, da bi plačala terjatev, če bi upnik plačeval preživnino za sina. Preživnina je bila določena z dogovorom z dne 20.11.1991 in glede na valorizacijo C. za socialno delo, danes znaša 24.876,10 SIT. Zaradi neplačevanja preživnine je morala dolžnica zalagati svoj denar namesto upnika. Zato je verzijski zahtevek dolžnice utemeljen. Sodišče bi moralo vročiti odgovor na ugovor, da bi lahko dolžnica predložila še potrebne dokaze. Dolžnica je upniku sporočila višino verzijskega zahtevka, vendar se upnik spreneveda. Zaostala preživnina zdaj znaša 1,050.225,30 SIT in zato predlaga pobotanje tega zneska. Pritožba ni utemeljena. Prvostopno sodišče je pravilno ugotovilo, da ni podan noben utemeljen ugovorni razlog. Pravilna je ugotovitev, da se v izvršbi lahko pobota le terjatev, ki je ugotovljena s pravnomočno odločbo, ali s sodno poravnavo. Dolžnica za svoj zatrjevani verzijski zahtevek ni predložila pravnomočne odločbe ali sodne poravnave. Dolžnica pa je tudi spregledala, da preživninska terjatev pripada sinu obeh strank, sin pa ni stranka v tem izvršilnem postopku, ker sta stranki upnik in dolžnica. Dolžnica tudi ni dokazala, da je preživninska terjatev sina prešla nanjo npr. z veljavno cesijo, ali na drugi pravni podlagi. Dolžnica bo pač lahko verzijski zahtevek uveljavljala v pravdi, sin pa bo lahko predlagal izvršbo svoje preživninske terjatve. Prvostopno sodišče je pravilno ugotovilo, da so podani vsi pogoji za izvršbo na osnovi izvršljive sodne poravnave.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSK sklep Cp 165/99
Sodna praksa višjih sodišč, 1999-10-19

Ugovor, ki ga dolžnik vloži proti sklepu o izvršbi na podlagi verodostojne listine po preteku 8-dnevnega roka, se zavrže.

Pritožbo dolžnika se zavrne in p o t r d i sklep sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je zavrglo dolžnikov ugovor proti sklepu o izvršbi, ker je bil vložen po preteku osemdnevnega zakonskega roka.

Dolžnik se pritožuje proti navedenem sklepu in v laični pritožbi pojasnjuje, da upnik neutemeljeno zahteva plačilo odvetniškega honorarja v zvezi z zastopanjem v sodnem postopku.

Sodišče prve stopnje je pravilno zavrglo ugovor, ki je bil vložen dne .... Dolžnik je namreč prejel sklep o izvršbi dne ... in je zato zakonski rok za vložitev ugovora potekel dne .... Pritožbeno sodišče je zavrnilo neutemeljeno pritožbo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje v skladu z določbami 15. čl. Zakona o izvršbi in zavarovanju (ZIZ) ter 368. in 380. čl. Zakona o pravdnem postopku (ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.