VSL sklep I Cp 1805/93
Sodna praksa višjih sodišč, 1994-02-24

računanje rokov - predlog za vrnitev v prejšnje stanje

V primeru, ko je bila izdana sodba na podlagi izostanka, teče rok za vložitev predloga za vrnitev v prejšnje stanje od takrat, ko je tožena stranka prejela sodbo in ne od takrat, ko se je opravi narok, na katerem je bila izdana sodba na podlagi izostanka.

Pritožbi se ugodi in se izpodbijani sklep razveljavi in zadeva vrne sodišču prve stopnje v ponovno odločanje.

Z izpodbijanim sklepom sodišče prve stopnje ni dovolilo vrnitve v prejšnje stanje.

Zoper tak sklep se pritožuje toženka, ki v pritožbi predlaga, da pritožbeno sodišče ugodi njeni pritožbi ter izpodbijani sklep spremeni tako, da dovoli vrnitev v prejšnje stanje; podrejeno pa da izpodbijani sklep razveljavi in zadevo vrne prvemu sodišču v ponovno odločanje. V pritožbi navaja, da tožnici teče 15 dnevni rok za vrnitev v prejšnje stanje od prejema sodbe zaradi izostanka, kajti šele takrat je zvedela za pravne posledice izostanka. Dne 23.3.1993, ko je zamudila avtobus, je tožnica prišla v pisarno pooblaščenca kjer jo je uslužbenka naročila za naslednji dan v popoldanskem času.

Uslužbenka je samo napisala prijavo pooblastila na sodišče, morala pa bi obvestiti sodišče o toženkini zamudi. Samo po sebi je razumljivo, da pooblaščenec tega ob podpisu pošte v poznih popoldanskih urah ni kontroliral in je toženka prerekala tožbene navedbe pisno istega dne, ko se je vršil pripravljalni narok.

Tožeča stranka je odgovorila na pritožbo in predlagala, da pritožbeno sodišče pritožbo toženke zavrne kot neutemeljeno in potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je pravilno odločilo, ko je zavrnilo predlog za vrnitev v prejšnje stanje glede vloge, ki je naslovljena prijava pooblastila, saj v tej vlogi tudi po oceni pritožbnega sodišča ni nobenega opravičljivega razloga za vrnitev v prejšnje stanje.

Ob tem, ko sodišče prve stopnje ni dovolilo vrnitev v prejšnje stanje izključno iz razloga, ker naj bi toženka zamudila rok za vložitev predloga za vrnitev v prejšnje stanje, pa je odločitev sodišča prve stopnje napačna. Napačno je stališče sodišča prve stopnje, da se rok za vložitev predloga za vrnitev v prejšnje stanje računa od takrat, ko se toženka ni udeležila naroka na katerem je bila izdana sodba na podlagi izostanka (23.3.1993). V takem primeru se rok za vrnitev v prejšnje stanje računa od dneva vročitve sodbe zaradi izostanka, ne pa od dneva naroka na katerem je bila ta sodba izdana. Ker je toženka sodbo na podlagi izostanka prejela 13.4.1993, predlog za vrnitev v prejšnje stanje pa je bil poslan priporočeno po pošti 26.4.1993, je predlog toženke pravočasen, saj je poslan v okviru 15 dnevnega roka (čl. 118/2 ZPP). Utemeljeni pritožbi je bilo zaradi tega ugoditi in izpodbijani sklep razveljaviti in zadevo vrniti prvemu sodišču v ponovno odločanje (čl. 380 tč. 3 ZPP) s tem, da bo moralo sodišče prve stopnje v nadaljevanju oceniti ali je toženkin predlog utemeljen zlasti ob tem, ko toženka v prijavi pooblastila trdi, da se obravnave 23.3.1993 ni udeležila zaradi slabega zdravja, v predlogu pa trdi, da zaradi zamude na avtobus.

ZPP (1977) člen 118,  118/2,  118,  118/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.