VSK sklep Cpg 86/93
Sodna praksa višjih sodišč, 1993-04-07

odločitev brez naroka - novo dejstvo v pritožbenem postopku

Določilo 1. odstavka 496.a člena ZPP, da se lahko v postopku v gospodarskih sporih v pritožbi navedejo nova dejstva in predlagajo novi dokazi le, če pritožnik izkaže za verjetno, da jih brez svoje krivde ni mogel navesti oziroma predložiti do konca glavne obravnave, ne velja, če je sodišče odločilo o sporu brez razpisa naroka po 496. členu ZPP.

Pritožbi tožene stranke se ugodi, sodba sodišča prve stopnje se zaradi tega in po uradni dolžnosti r a z v e l j a v i ter vrne zadeva sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Z izpodbijano sodbo je sodišče prve stopnje potem, ko je umik tožbe za znesek 3.472.776,70 SIT vzelo na znanje in sklep o izvršbi za ta znesek razveljavilo, odločilo, da sklep o izvršbi z dne 30.6.1992 opr. št. Ig 2617/92 ostane v veljavi v točki 1 izreka za zakonite zamudne obresti od zneska 411.480,00 SIT od 5.6.1992 do 30.7.1992, od zneska 350.305,00 SIT od 5.6.1992 do 31.8.1992, od zneska 1.084.397,00 SIT od 5.6.1992 do 30.10.1992 in od zneska 1.084.397,00 SIT od 5.6.1992 do 16.11.1992 ter v točki 3 izreka za izvršilne stroške v znesku 73.755,00 SIT. Glede nadaljnjih pravdnih stroškov je odločilo, da jih je toženec dolžan tožniku povrniti v znesku 30.864,00 SIT z zakonitimi zamudnimi obrestmi od 25.1.1993 dalje do plačila v 8 dneh, da ne bo izvršbe.

Zoper to sodbo se pritožuje tožena stranka brez navedbe pritožbenih razlogov in predlaga razveljavitev izpodbijane sodbe. V pritožbi navaja, da je tožena stranka tožeči stranki po skrčitvi tožbenega zahtevka dne 19.1.1993 obračunala in nakazala zakonite zamudne obresti in stroške v skupnem znesku 1.013.634,40 SIT, o čemer prilaga tudi fotokopijo virmana.

Pritožba tožene stranke je utemeljena, izpodbijano sodbo pa je bilo potrebno razveljaviti tudi po uradni dolžnosti.

Pritožbeno sodišče ugotavlja, da je sodišče prve stopnje pri izdaji izpodbijane sodbe zagrešilo tudi bistveno kršitev določb pravdnega postopka po 13. točki 2. odstavka 354. člena ZPP, na katero je treba paziti po uradni dolžnosti, poleg tega pa je tudi dejansko stanje zmotno in nepopolno ugotovilo, na kar kažejo nove navedbe v pritožbi tožene stranke, zaradi česar je podana tudi možnost zmotne uporabe materialnega prava. V izpodbijani sodbi, s katero je sodišče prve stopnje ugodilo tožbenemu zahtevku glede plačila zamudnih obresti, izvršilnih stroškov in nadaljnjih pravdnih stroškov, namreč niso navedeni razlogi za tako odločitev sodišča prve stopnje. Že zaradi tega je moralo pritožbeno sodišče po uradni dolžnosti izpodbijano sodbo razveljaviti. Poleg tega pa tožena stranka v pritožbi navaja novo dejstvo, da je že dne 19.1.1993 obračunala in nakazala dolžne zamudne obresti in stroške v skupnem znesku 1.013.634,40 SIT, o čemer predlaga tudi fotokopijo virmana. Ker je v predmetni zadevi sodišče prve stopnje izdalo sodbo brez glavne obravnave po 496. členu ZPP, ne pride v poštev določilo 1. odstavka 496.a člena ZPP in je treba nove trditve in nove dokaze upoštevati. Tudi iz tega razloga je pritožbeno sodišče moralo ob ugoditvi pritožbi tožene stranke izpodbijano sodbo razveljaviti in zadevo vrniti sodišču prve stopnje v novo odločanje.

Pri ponovnem odločanju naj sodišče prve stopnje preveri trditve tožene stranke o tem, da je tožeči stranki dolžne zneske plačala, poleg tega pa naj vsekakor svojo odločitev o tem, kaj in zakaj je tožena stranka tožeči stranki dolžna, ustrezno obrazloži.

Izrek o stroških pritožbenega postopka je odpadel, ker jih tožena stranka v pritožbi ni priglasila.

ZPP (1977) člen 496a,  496a/1,  496a,  496a/1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.