VSM sodba Cpg 63/92
Sodna praksa višjih sodišč, 1993-04-21

Ob pomanjkanju predpisov, ki bi urejali sporno pravno razmerje med družbenimi subjekti v primeru graditve na tujem (družbenem) zemljišču, je zato v takem primeru uporabiti določilo člena 25 zakona o temeljnih lastninskopravnih razmerjih.

Pritožba se kot neutemeljena zavrne in se potrdi sodba sodišča prve stopnje.

Tožena stranka se je pravočasno pritožila zoper sodbo, s katero ji je bilo naloženo plačilo glavnice 629.761,00 sit spp. V pritožbi je uveljavila vse tri pritožbene razloge iz člena 353 ZPP. Bistveno kršitev postopka vidi pritožnica v tem, da je izrek sodbe v nasprotju z dokazi. Nadalje navaja, da so dejanski zaključki prvostopnega sodišča napačni, ker ni zaslišalo vseh prič, ki jih je toženka predlagala in je tako tudi napačen zaključek tega sodišča, da tožena stranka ni upravičena do parcel štev. 803/2 in 816/2 v K.O. Gornja Radgona na podlagi menjave za odstopljeno parcelo štev. 787/1. Napačna je tudi uporaba materijalnega prava in sicer določila člena 25 zakona o temeljnih lastninskopravnih odnosih (ZTLR).

Sodišče druge stopnje je preizkusilo prvostopno sodbo v napadenem delu in v mejah uveljavljenih razlogov, kakor tudi v smeri tistih pritožbenih razlogov, na katere se mora ozirati po uradni dolžnosti.

Pri tem preizkusu je pritožbeno sodišče ugotovilo, da pritožba ni utemeljena in sicer iz naslednjih razlogov: Prvostopno sodišče je pravilno ugotovilo dejansko stanje in sicer na podlagi pogodbe z dne 29.3 1978 s katero je bilo na toženo stranko brezplačno prenešeno v uporabo 31.754 m2 (med drugimi tudi parcela štev. 787), pogodbe z dne 19.10.1987 o vrnitvi dela parcele 787 tožeči stranki, nepodpisane pogodbe z dne 23.7.1990 in spisu priložene dokumentacije. Prvostopno sodišče je v obrazložitvi izpodbijane sodbe logično pojasnilo, zakaj je verjelo priči AA., katere izpovedba je skladna z vsebino navedenih pogodb in drugih dokaznih listin. Sicer pa je tudi iz izpovedbe priče BB. jasno, da so event. obljube o izročitvi spornega zemljišča izvirale od oseb, ki niso bile pooblaščene za sklepanje pogodb v imenu tožeče stranke, tako da bi bilo tudi odveč izvajanje dokazov s temi pričami. Zato pritožbeno sodišče v celoti povzema pravilno ugotovljeno dejansko stanje prvostopnega sodišča.

Pritožbeno sodišče ni našlo kršitev pravdnega postopka. Pritožitelj zmotno misli, da je bistvena kršitev postopka iz 13. točke 354 člena ZPP, če je "izrek sodbe v nasprotju z izvedenimi dokazi". Prvostopna sodba je v razlogih pravilno povzela dokazni postopek in obrazložila, zakaj nekaterim dokazom verjame, drugim pa ne .

Prvostopno sodišče je ob pomanjkanju predpisov, ki bi urejali sporno pravno razmerje med družbenimi subjekti v primeru graditve na tujem (družbenem) zemljišču, pravilno uporabilo določilo člena 25 zakona o temeljnih lastninskopravnih razmerjih (Ur.l. SFRJ štev. 6/80). Glede na pritožbena izvajanja pa je dodati še sledeče: Napačni so pritožbeni dvomi glede pravnih posledic uporabe člena 25 zakona o temeljnih lastninskopravnih razmerjih . Tožena stranka bo po plačilu zneska iz prvostopne sodbe lahko zahtevala prepis zemljišča na svoje ime.

Iz navedenih razlogov je pritožba tožene stranke neutemeljena.Izrek o pritožbenih stroških temelji na določilu člena 166/I v zvezi s členom 154/I ZPP.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.