VSL sklep Cpg 291/93
Sodna praksa višjih sodišč, 1993-06-17

O upnikovi pravici do poplačila v stečajnem postopku se odloča s sklepom o glavni razdelitvi. Odločitev o tej pravici je predhodno vprašanje za pravdno sodišče. S pravnomočnostjo sklepa o glavni razdelitvi, v katerem upnikova prerekana terjatev ni upoštevana, nima upnik več pravnega interesa na ugotovitveni tožbi. Morebitna razveljavitev ali sprememba sklepa o glavni razdelitvi na podlagi izrednega pravnega sredstva je lahko razlog za obnovo postopka.

Pritožbi se ugodi, izpodbijana sodba se razveljavi in se zadeva vrne prvostopnemu sodišču v novo sojenje.

Z izpodbijano sodbo je prvostopno sodišče naložilo toženi stranki, da plača tožeči stranki znesek 77.287,00 SIT s pripadki ter mu povrne pravdne stroške v višini 87.654,00 SIT, prav tako s pripadki.

Zoper sodbo se pritožuje tožena stranka zaradi zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja in zaradi bistvene kršitve določb pravdnega postopka iz 1. in 2. tč. 1. odstavka 353. čl. ZPP. V pritožbi napada predvsem tisti del odločitve sodišča, ki se nanaša na izgubo na zaslužku. Po mnenju pritožbe, prvostopno sodišče ni imelo nobene opore, da je priznalo tožeči stranki izgubo na zaslužku za štiri mesece, čeprav je iz izvedeniškega mnenja razvidno, da je prišlo zaradi rušitve stare plošče in graditve nove plošče do zamika 18 dni. Tudi sam predračun, ki ga je tožnik predložil, po mnenju tožene stranke ni dokaz, da tega posla ni dobil oziroma da opreme ni mogel izdelati, posebno še, ker v predračunu ni določen rok v katerem mora biti oprema izgotovljena. Opozarja tudi, da je bil predračun izstavljen dne 24.2.1989, ko je bilo tožeči strani že znano, da obstojajo napake na plošči in je tudi lahko predvidevala morebitno zakasnitev gradbenih del.

Pritožbeno sodišče ugotavlja, da je prvostopno sodišče pravilno, s podrobno in prepričljivo obrazložitvijo utemeljilo sam temelj tožbenega zahtevka, torej odgovornost tožene stranke za povrnitev nastale škode. Tega tožena stranka v pritožbi tudi ne izpodbija.

Dejansko pa je pomanjkljivo obrazložilo višino škode, ki je nastala zaradi rušitve in postavitve nove plošče, kot tudi postavko izgubo na zaslužku. Tožeča stranka je uveljavljala višino škode kar po 12 postavkah, skupaj pa naj bi ta škoda znašala 7.287,00 SIT. Sodišče prav nobene postavke ni niti ocenilo niti obrazložilo. Zaradi navedene pomanjkljivosti se odločitev izpodbijane sodbe glede višine nastale škode ne da preizkusiti. V tem delu je podana bistvena kršitev določb pravdnega postopka iz 13. tč. 2. odst. 354. čl. ZPP.

Pri ponovnem odločanju bo moralo prvostopno sodišče vsako posamezno postavko, ki jo uveljavlja tožeča stranka kot škodo na podlagi predloženih dokazov ustrezno utemeljiti. Ne zadošča zgolj pavšalna trditev, ki jo vsebuje izpodbijana sodba, da so vse posamezne postavke z listinskimi dokazi dokazane in je zato zahtevek utemeljen.

Pritožba tožene stranke tudi utemeljeno opozarja, da je obrazložitev izgube na zaslužku deloma sama s seboj v nasprotju, poleg tega pa ne temelji na ustreznih dokazilih. Predračun glede pisarniške opreme z dne 24.2.1989 sam po sebi ne dokazuje ničesar. Tožnik bi moral dokazati, da je po navedenem predračunu ta posel dejansko tudi dobil in ga ravno zaradi zamika del, ki je nastal zaradi rušitve in postavitve nove plošče tudi izgubil. Prvostopno sodišče bi tudi moralo upoštevati, da iz izvedeniškega mnenja izhaja, da je prišlo zaradi rušitve stare plošče in zgraditve nove do zamika največ 18 dni, ne pa več. Zato je ocena sodišča v izpodbijani sodbi, da je prišlo do zmanjšanja obsega dela za štiri mesece s tem dejstvom v nasprotju, saj ni zaenkrat z ničemer takšno časovno obdobje tudi izkazano. Obrazložitev sodbe je tako tudi v tem delu pomanjkljiva, saj ne temelji na dokazilih, deloma pa je z njimi v nasprotju. Zato je tudi v tem delu podana bistvena kršitev določb pravdnega postopka iz 13. tč. 2. odst. 354. čl. ZPP.

Glede na ugotovljene bistvene kršitve določb pravdnega postopka, ki pa se nanašajo le na višino ugotovljenega tožbenega zahtevka, je bilo potrebno celotno sodbo po 1. odst. 369. čl. ZPP razveljaviti in vrniti prvostopnemu sodišču v novo odločanje.

Izrek o stroških pritožbenega postopka je odpadel, ker jih tožena stranka ni posebej zahtevala (1. in 2. odst. 164. čl. ZPP).

ZPP (1977) člen 354,  354/2-13,  354,  354/2-13.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.