VSK sklep Cp 366/93
Sodna praksa višjih sodišč, 1993-06-16

Gradbena baraka iz salonitnih plošč se glede na zgolj začasno zvezo z nepremičnino šteje za premično stvar.

Pritožbi tožnikov se ugodi, izpodbijana sodba se zato razveljavi in zadeva vrača sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Z izpodbijano sodbo je sodišče prve stopnje zavrnilo tožbeni zahtevek, da je toženec dolžan tožnikoma dopustiti in omogočiti odstranitev njune gradbene barake iz salonitnih plošč, dimenzij 10 m x 5 m, ki stoji na toženčevi parceli št. 2452/2 k.o. ... in jima povrniti pravdne stroške, vse v petnajstih dneh. Tožnikoma je naložilo, da sta dolžna povrniti tožencu pravdne stroške v višini 10.828,00 SIT v petnajstih dneh.

Zoper to sodbo sta se pritožila tožnika. V pritožbi osporavata ugotovitev prvostopnega sodišča, da je gradbena baraka nepremičnina, saj opozarjata na stališče teorije in sicer predvsem profesorja dr.

Alojzija Finžgarja v stvarnem pravu, ki navaja, da so nepremičnine stvari, hiše in druge zgradbe toda le tedaj, če so zgrajene na zemljišču z namenom, da ostanejo vedno na njem. Zgradbe, ki jih je postavil lastnik začasno ali bi jih postavil zakupnik, pa ne izgubijo samostojnosti in se štejejo za premičnine. Tožnika trdita, da je prav takšna tudi baraka, saj je zgrajena zgolj začasno in tudi iz konstrukcije ter materiala iz katerega je zgrajena, je očitno, da gre za premičnino. Ne drži še zaključek sodišča prve stopnje, da bi z odstranitvijo barake nastala na zemljišču škoda. V vsako nastalo odprtino bi bilo namreč potrebno napeljati zgolj eno samokolnico zemlje. Gradbeno barako iz odstranjenega materiala pa bi lahko tožnika postavila kjerkoli drugje. Tožnika zato predlagata razveljavitev ali spremembo izpodbijane sodbe.

Pritožba utemeljeno opozarja, da je sodišče prve stopnje zmotno uporabilo materialno pravo, ko je zaključilo, da je gradbena baraka iz salonitnih plošč, nepremičnina. Da se šteje določena stvar za premično ali nepremično, je odločilna naravna lastnost stvari in njena fizična ali ekonomska zveza z nepremičnino. Po naravnih lastnostih spadajo k nepremičninam le zemljišča. Stvari, ki so sicer po svoji naravni lastnosti premičnine, pa se štejejo nepremične takrat, ko so organsko ali mehanično zvezane z nepremičnino. Ta zveza pa mora biti trajna. Zato se zgradbe, ki so postavljene zgolj začasno, ne štejejo za nepremičnino, saj ne izgubijo svoje samostojnosti. To velja tudi za stvari, ki so sicer pritrjene ali vkopane v tla, saj so z zemljiščem zgolj začasno združene. Za takšen primer gre brez dvoma tudi pri baraki zgrajeni iz salonitnih plošč.

Zaključek sodišča prve stopnje v izpodbijani sodbi, da je to barako šteti za nepremičnino, je zato zmoten. Ker pa zaradi tega zmotnega zaključka sodišče prve stopnje ostalih relevantnih okoliščin v gornji zadevi ni raziskovalo, je pritožbeno sodišče moralo pritožbi tožnikov ugoditi in izpodbijano sodbo po 1. odstavku 370. člena ZPP razveljaviti ter vrniti zadevo v novo sojenje.

V ponovnem postopku bo sodišče prve stopnje zato moralo ugotoviti ali sta tožnika lastnika gradbene barake, saj bo le v takšnem primeru lahko njuna tožba utemeljena (člen 37 ZTLR).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.