VSL sklep I Cp 2337/93
Sodna praksa višjih sodišč, 1993-12-22

vročanje pisanj - mladoletni družinski član

Sklep o izvršbi se vroča osebno stranki oziroma njenemu zakonitemu zastopniku ali pooblaščencu. Vročitev sklepa mladoletnemu sinu dolžnice brez predhodnega pismenega sporočila iz 2. odst. 142. čl. ZPP pomeni nepravilno vročitev.

Pritožbi se ugodi, izpodbijani sklep se razveljavi in se zadeva vrne sodišču prve stopnje v nov postopek.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom zavrglo ugovor dolžnice proti sklepu o izvršbi. Sodišče je ugotovilo, da je prejela dolžnica sklep o izvršbi dne 8.3.1993, ugovor proti sklepu o izvršbi pa je poslala priporočeno po pošti 9.4.1993, torej po izteku 8-dnevnega roka za ugovor.

Proti navedenemu sklepu se je pritožila dolžnica ter iz vsebine pritožbe izhaja, da smiselno uveljavlja bistvene kršitve določb pravdnega postopka in predlaga, naj sodišče druge stopnje izpodbijani sklep razveljavi. V obrazložitvi pritožbe navaja, da se ne strinja s sklepom sodišča prve stopnje, ker je bila vsa zahtevana RTV naročnina plačana v celoti za leto 1992 dne 10. decembra 1992 ter misli, da ji ni treba dvakrat plačevati naročnine. Sklep sodišča prve stopnje je dobila 21.1.1993 za plačilo naročnine za mesece april, maj, junij, julij, avgust, september in oktober.

Sodišče druge stopnje je ob preizkusu izpodbijanega sklepa v mejah razlogov, ki so navedeni v pritožbi ugotovilo, da je podan uveljavljani pritožbeni razlog. Kot izhaja iz dolžničinega ugovora proti sklepu o izvršbi, ki ga je poslala priporočeno po pošti dne 9.4.1993, v njem dolžnica navaja, da je dobila sklep o izvršbi dne 2.4.1993. Iz vrnjene povratnice v spisu pa izhaja, da je na njej kot prejemnik sklepa o izvršbi podpisan P. G. ter kot dan vročitve naveden 8. marec 1993. Po določilu 1. odst. 142. čl. ZPP pa je treba med drugim tudi sklep, zoper katerega je dovoljena posebna pritožba, vročiti osebno stranki oz. njenemu zakonitemu zastopniku ali pooblaščencu. Če se tisti, kateremu se mora pisanje osebno vročiti, ne najde tam, kjer naj bi se mu vročilo, poizve vročevalec, kdaj in na katerem mestu bi ga lahko našel, in mu pusti pri kateri od oseb, ki so omenjene v 1. in 2. odst. 141. čl. ZPP pismeno sporočilo, naj bo določeni dan ob določeni uri v stanovanju oz. na svojem delovnem mestu, da sprejme pisanje. Če vročevalec niti potem ne najde tistega, kateremu naj bi pisanje vročil, se ravna po 141. čl. ZPP in velja, da je s tem vročitev opravljena (2. odst. 142. čl. ZPP). Ker gre v obravnavanem primeru za obvezno osebno vročitev pisanja, vročevalec pa dolžnici ni pustil pismenega obvestila o ponovni osebni vročitvi, je podana bistvena kršitev določb pravdnega postopka po 7. tč. 2. odst. 354. čl. ZPP, zaradi česar je bilo treba izpodbijani sklep razveljaviti že iz tega razloga.

Iz navedenih razlogov je sodišče druge stopnje pritožbi ugodilo ter v skladu z določilom čl. 380 tč. 3 ZPP v zvezi s 14. čl. ZIP izpodbijani sklep sodišča prve stopnje razveljavilo in mu zadevo vrnilo v nov postopek.

Izrek o stroških pritožbenega postopka je odpadel, ker v pritožbi niso bili zaznamovani.

Določbe Zakona o pravdnem postopku in Zakona o izvršilnem postopku, na katerih temelji odločitev pritožbenega sodišča, so uporabljene na podlagi 1. odst. 4. čl. Ustavnega zakona za izvedbo Temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (Ur. l. RS št. 1/91-I).

ZPP (1977) člen 142,  142/1,  142,  142/1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.