VSK sklep Cpg 230/93
Sodna praksa višjih sodišč, 1993-07-06

začasna odredba za določen čas - predlog dolžnika

Če je čas, za katerega je bila izdana začasna odredba, iztekel, zato začasna odredba avtomatično ne neha veljati. Sodišče ustavi postopek in razveljavi opravljena dejanja le na predlog dolžnika.

Pritožbi upnika in dolžnikov se zavrneta kot neutemeljeni in se v izpodbijanem delu p o t r d i sklep sodišča prve stopnje.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje predlog dolžnikov za razveljavitev začasne odredbe zavrnilo, predlogu upnika za podaljšanje začasne odredbe delno ugodilo, tako da je začasno odredbo z dne 18.2.1993 opr. št. Rg ... podaljšalo do 18.8.1993 in sicer le v delu, ki se nanaša na 172 traktorjev Zetor tip 5211, nadalje predlogu dolžnika delno ugodilo in začasno odredbo, v katerem le ta ni bila podaljšana, razveljavilo ter v tem delu postopek ustavilo, predlog dolžnika za položitev varščine pa zavrnilo.

Zoper ta sklep se pritožujeta tako upnik po svojem pooblaščencu kot dolžniki po svojem pooblaščencu.

Upnik se pritožuje zaradi nepravilno uporabljenega procesnega zakona in ugotovljenega dejanskega stanja in sicer v delu, v katerem je bila začasna odredba delno razveljavljena ter predlaga, da pritožbeno sodišče izpodbijani sklep ustrezno spremeni. V pritožbi navaja, da je sodišče prve stopnje brez podlage del začasne odredbe razveljavilo, ker ni upoštevalo tudi stroškov in obresti pri zahtevkih, ki so logični pripadki in se zmeraj zavarujejo z glavno terjatvijo. Sicer pa se razmere, v katerih je bila izdana začasna odredba, niso prav nič spremenile.

Dolžniki se pritožujejo v delu, v katerem je bila odrejena nadaljnja prepoved odtujitve 172 traktorjev in sicer iz vseh pritožbenih razlogov po 1. odstavku 353. člena ZPP in predlagajo, naj pritožbeno sodišče napadeni sklep razveljavi. V pritožbi navaja, da je bila začasna odredba izdana z veljavnostjo treh mesecev in je njena veljavnost iztekla 18.5.1993. Glede na to so dolžniki v dobri veri kompletno blago odprodali tretjim strankam, tako da niso več lastniki blaga. Napadeni sklep je torej posegel po blagu, ki več ne pripada dolžnikom, ampak tretjim osebam.

Pritožbi upnika in dolžnikov sta neutemeljeni.

Pritožbeno sodišče ugotavlja, da je sodišče prve stopnje v delu, v katerem je delno razveljavilo začasno odredbo in postopek v tem delu ustavilo, ravnalo v skladu z določilom 272. in 273. člena ZIP.

Podaljšanje začasne odredbe se nanaša le na 172 traktorjev Zetor tip 5211, katerih vrednost po ugotovitvah sodišča prve stopnje približno ustreza vrednosti upnikove terjatve. Upnik sicer v pritožbi navaja, da bi bilo potrebno pri tej terjatvi upoštevati tudi stroške in obresti, pri čemer pa nič konkretnega ne pove, koliko naj bi ti stroški in obresti znašali, tako da v tej smeri pritožnikove navedbe ne morejo biti upoštevne.

Kar pa se tiče navedb dolžnikov, češ da je veljavnost začasne odredbe že potekla 18.5.1993 glede na to, da je bila začasna odredba izdana dne 18.2.1993 z veljavnostjo treh mesecev, pa pritožbeno sodišče ugotavlja, da so te navedbe v nasprotju z določilom 1. odstavka 273. člena ZIP. Tudi če je začasna odredba izdana z veljavnostjo za določen čas, in je ta čas iztekel, ustavi sodišče postopek in razveljavi opravljena dejanja le na dolžnikov predlog in začasna odredba avtomatično ne neha veljati. Zato so nasprotne navedbe dolžnikov v pritožbi pravno brez podlage.

Iz navedenih razlogov je pritožbeno sodišče tako pritožbo upnika kot pritožbo dolžnikov zavrnilo kot neutemeljeno in v izpodbijanem delu potrdilo sklep sodišča prve stopnje.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.