VSL sodba Kp 1415/93
Sodna praksa višjih sodišč, 1993-11-18

Podani so pogoji za določitev novega roka za izpolnitev obveznosti, čeprav obsojenec v določenem roku ni v celoti izpolnil svojih obveznosti, če je spričo slabih premoženjskih razmer deloma vendar izpolnil svojo obveznost.

Pritožbi obtoženca se deloma ugodi in se izpodbijana sodba v odločbi o kazenskih sankcijah spremeni tako, da se doba trajanja izrečenega varnostnega ukrepa izgona tujca iz države skrajša na 1 (eno) leto, sicer se pritožba zavrne in se v nespremenjenih delih potrdi sodba sodišča prve stopnje.

Z izpodbijano sodbo je bil obtoženec spoznan za krivega kaznivega dejanja ponarejanja listin po 3. in 1. odstavku 186. člena ZKP, izrečena mu je bila pogojna obsodba, v njej določena kazen 3 mesece zapora in preizkusna doba eno leto, obtožencu je bil odvzet potni list, uporabljen pri kaznivem dejanju, izrečen varnostni ukrep izgona tujca iz države za dobo dveh let, v določeno kazen pa vštet čas, prebit v priporu. Sodišče je obtoženca oprostilo stroškov kazenskega postopka.

Zoper sodbo se je pritožil obtoženec, ki v pritožbi izrecno ne navaja pritožbenih razlogov, iz njene vsebine pa je razvidno, da se pritožuje zaradi odločbe o kazenskih sankcijah s predlogom, da se ga, ker se nahaja v priporu v zvezi z drugo zadevo, izpusti na prostost, da se mu vrne potni list in omogoči, da zapusti Slovenijo.

Obtoženec je, kot sam prizna in kot ugotavlja prvostopno sodišče, predrugačil svojo potno listino in jo potem tudi uporabil, takšno listino je prvostopno sodišče v skladu z določilom člena 69/1 KZ SFRJ upravičeno odvzelo, saj predrugačenega dela ni moč ločiti od listine kot celote. Vrnitev potnega lista, kot predlaga obtoženec, ne pride torej v poštev.

Obtoženčeve osebne in družinske razmere, na katere opozarja v svoji pritožbi, so bile v pravi meri upoštevane pri izbiri kazenske sankcije, saj je bila obtožencu izrečena za kaznivo dejanje, za katerega je določena kazen zapora do 5 let, pogojna obsodba in v njej določena nizka kazen ter kratka preizkusna doba.

Utemeljenost izrečenega varnostnega ukrepa izgona tujca iz države potrjujejo tudi pritožbene navedbe obtoženca. Obtoženec ni le storil dejanja, ki je predmet tega postopka ampak je, kot pravi sam, na policijski postaji v Ormožu prijavil izgubo potnega lista, čeprav mu je bil ta zasežen in odvzet v zvezi z obravnavanim kaznivim dejanjem.

Ta okoliščina kaže, da utegne obtoženec s takšnimi dejanji nadaljevati, zato je izrek navedenega varnostnega ukrepa utemeljen, je pa sodišča druge stopnje ob že omenjenih osebnih in družinskih razmerah obtoženca ocenilo, da je moč tudi pri tem ukrepu določiti najkrajšo dobo njegovega trajanja, zato je v skladu z določilom 1. odstavka 387. člena ZKP izpodbijano sodbo spremenilo v odločbi o kazenski sankciji tako, da je skrajšalo določeno dobo trajanja varnostnega ukrepa izgona tujca iz države na eno leto.

O utemeljenosti pripora o katerem govori obtoženec in je bil očitno odrejen v drugi kazenski zadevi v tem postopku ni moč odločati.

Na podlagi nevedenega je sodišče druge stopnje ocenilo, da pritožba v ostalem ni utemeljena, zato jo je v skladu z določilom člena 384 ZKP v tem obsegu zavrnilo in v nespremenjenih delih potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.