VSL sklep III Cp 101/94
Sodna praksa višjih sodišč, 1994-03-09

predhodna odredba - zavarovanje preživninske terjatve

Da je podana nevarnost, se domneva tudi, če je bilo treba proti dolžniku že nastopiti z izvršbo, pa je bila kasneje ta izvršba ustavljena.

Pritožba se zavrne kot neutemeljena in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je dovolilo izvršbo v zavarovanje preživninske terjatve za čas od 1.10.1993 do 30.9.1994 po 4.909,40 SIT oziroma v zneskih, ki so usklajeni z gibanjem življenjskih stroškov in osebnih dohodkov po vsakokratnem sklepu. Po dolžnikovi "pritožbi" je njegov ugovor zavrnilo in navedlo, da mora sodišče poskrbeti za izvršitev pravnomočne sodbe P 386/88 z dne 6.12.1990 in sklepa CSD Z. z dne 7.7.1993. Ker dolžnik ni izkazal, da bi bila njegova preživninska obveznost odpravljena ali da je podan kak drug razlog iz 50. čl.

Zakona o izvršilnem postopku, je sodišče dovolilo izvršbo v zavarovanje.

Proti sklepu o zavrnitvi ugovora se je laično pritožil dolžnik, ki hkrati želi doseči tudi znižanje oz. odpravo preživninske obveznosti.

Meni, da sodišče ni upoštevalo tistega, kar je bistveno in sicer: da je bil 4.1.1994 izdan tudi sklep o ustavitvi izvršbe za preteklo leto, ki ni bila potrebna, ker so mu v tovarni T., kjer je dolžnik zaposlen, redno odtrgovali obroke. Ne zdi se mu prav, da sodišče istega dne izda sklep o ustavitvi izvršbe in sklep o zavrnitvi ugovora, kar občuti kot norčevanje - pa še invalid je. V zvezi z zahtevkom za znižanje preživnine ponavlja, da upnik ni njegov sin, navaja svoje premoženjske razmere in primerja preživnino za upnika s tisto, ki jo prejema hčerka njegove žene.

Sodišče druge stopnje je preizkusilo pritožbo po določilu 365. čl.

Zakona o pravdnem postopku, ki ga je uporabilo po pooblastilu iz 14. čl. Zakona o izvršilnem postopku. Ugotovilo je, da sklep o ustvitvi izvršbe za izterjavo preživnine v preteklem letu (1.10.1992 do 30.9.1993), ki je bil pod opr. št. Id 482/92 slučajno izdan istega dne, ne vpliva na izvršbo, ki je v teku pod opr. št. I 1072/93 in se nanaša na naslednje obdobje (1.10.1993 do 30.9.1994). Izvršilni predlog za čas od 1.10.1992 do 30.9.1992 namreč ni bil zavržen, saj je ob zvišanju preživnine prišlo do zamika v plačilu. Izvršba je bila ustavljena zato, ker je bila ob izdaji sklepa terjatev plačana, saj pritožnik sam ugotavlja, da mu redno odtegujejo posamezne obroke. Ker je bila torej že predlagana izvršba, sklep o ustavitvi izvršbe ne izključuje uporabe drugega odst. 255. čl. Zakona o izvršilnem postopku, ki omogoča zavarovanje terjatve s predhodno odredbo v primerih, ko je bilo treba že nastopiti z izvršbo. Plačevanje preživnine preko podjetja, kjer je dolžnik zaposlen, ne poteka v neprimernem obsegu (4. čl. Zakona o izvršilnem postopku), če pa dolžniku posamezni odtegljaji od plače zaradi delnega plačila za nazaj niso razumljivi, naj zahteva pojasnilo v podjetju.

Pritožnikove navedbe o tem, da preživnina, ki jo mora plačevati, ni usklajena s potrebami upnika in drugimi preživninami (primerjava s preživnino za hčerko dolžnikove žene) ter dolžnikovimi ekonomskimi zmožnostmi, sodišče druge stopnje ni moglo upoštevati, saj gre v izvršilnem postopku samo za izvršitev sodne odločbe, kar je navedlo že sodišče prve stopnje. Če dolžnik meni, da bi bilo treba znižati upnikovo preživnino (ali zvišati preživnino ženine hčerke), mora upoštevati, da se terjatve in njihova višina ugotavljajo v pravdnem postopku. Upravičenci morajo za svoje pravice skrbeti in terjatve uveljavljati v pravdnem postopku, ki ga sprožijo z vložitvijo tožbe, ne pa v izvršilnem postopku, ki je namenjen temu, da se s prisilo državnega organa izvrši tisto, kar je že pravnomočno ugotovljeno v pravdi.

Ker torej pritožba ni utemeljena, jo je sodišče druge stopnje zavrnilo in po določilu 2. tč. 380. čl. Zakona o pravdnem postopku potrdilo sklep sodišča prve stopnje. Pri svojem odločanju je uporabilo določila Zakona o izvršilnem postopku (Ur. l. SFRJ št. 20/78 do 27/90 in RS št. 55/92) in Zakona o pravdnem postopku (Ur. l.

SFRJ št. 4/77 do 27/90 in RS št. 55/92) na podlagi prvega odst. 4. čl. Ustavnega zakona za izvedbo Temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (Ur. l. RS št. 1/91-I), v povezavi s 1. čl. Ustavnega zakona za izvedbo Ustave Republike Slovenije (Ur. l. RS št. 33/91-I).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.