VSL sklep Kp 1200/93
Sodna praksa višjih sodišč, 1993-10-20

kazensko procesno pravo - kazensko materialno pravo

nepopolna ugotovitev dejanskega stanja - tatvina - naklep

Dokazna ocena o tem, ali je obdolženec ravnal z namenom iz člena 165 KZ RS je vprašljiva, zato je bila oprostilna sodba zaradi nepopolne ugotovitve dejanskega stanja na pobudo pooblaščenke oškodovanke kot tožilke razveljavljena.

Pritožbi pooblaščenke oškodovanke kot tožilke M.R. se ugodi, izpodbijana sodba se razveljavi in se zadeva vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Z uvodoma navedeno sodbo je bil obdolženi I.Š. iz razlogov po 3. točki 350. člena Zakona o kazenskem postopku oproščen obtožbe kaznivega dejanja tatvine po 2. odstavku 165. člena KZ RS. S stroški kazenskega postopka iz 1. do 5. točke 2. odstavka 95. člena ZKP in potrebnimi izdatki obtoženca je bil obremenjen proračun, oškodovanka M.R. pa je bila s svojim premoženjsko-pravnim zahtevkom napotena na pravdo.

Zoper sodbo se je pravočasno pritožila pooblaščenka oškodovanke kot tožilke zaradi zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja in predlagala, naj pritožbeno sodišče izpodbijano sodbo tako spremeni, da "obdolženca obsodi po obtožnem predlogu".

Po proučitvi podatkov kazenskega spisa navedbam pritožbe ni moč odreči določene utemeljenosti, in sicer da utegne biti dejansko stanje v obravnavani zadevi nepopolno in v posledici tega tudi zmotno presojeno, vsled česar je oprostilna sodba vsaj preuranjena. Pritožba se namreč sklicuje na podatke kazenskega spisa Temeljnega sodišča v x, enote v x, iz katerega naj bi bilo razvidno, da naj bi zoper obdolženca v preteklosti že tekel kazenski postopek in da naj bi bil obdolženec v teku tega kazenskega postopka izrecno opozorjen in poučen s strani sodnika, da naj bi bila krma na sporni parceli št.

3247/2 k.o. y last oškodovanke kot tožilke. Očitano kaznivo dejanje, ki se sedaj obravnava, pa naj bi storil pozneje, pri čemer naj bi se tudi dobro zavedal protipravnosti svojega ravnanja oziroma tistega ravnanja, ki je pod sedanjo obtožbo. Podobno pa naj bi obdolženec ravnal tudi še pozneje, in to večkrat, tudi že po vložitvi te obtožbe, ki se sedaj obravnava. Prav teh podatkov pa pritožbeno sodišče glede na navedbe pritožbe ne more preizkusiti, ker ta spis ni priložen in če vse to, kar navaja pritožba, ustreza resnici, potem z veliko verjetnostjo obdolženca ne bi bilo moč obravnavati kot tako neuko stranko, kot je to navedeno na drugi strani izpodbijane oprostilne sodbe. Utegne se namreč pokazati, da je glede na tisto, kar mu očita pritožba, le ravnal z namenom iz člena 165 KZ RS. Zato utegne biti dejansko stanje v obravnavani zadevi nepopolno ugotovljeno, v posledici tega pa tudi zmotno presojeno. Izpodbijano sodbo pa je bilo potrebno vsled nepopolne ugotovitve dejanskega stanja razveljaviti, ker pritožbeno sodišče predlogu, ki je izražen v pritožbi, glede na navedeno ni moglo ugoditi.

V novem postopku bo moralo prvostopno sodišče pribaviti tudi ta, v pritožbi pooblaščenke oškodovanke kot tožilke izrecno navedeni spis, vpogledati podatke tega spisa, po potrebi pa zaslišati tudi v pritožbi navedenega sodnika, ki je to zadevo obravnaval in ki naj bi obdolženca izrecno poučil in šele potem, po natančni analizi vseh zbranih podatkov, znova presoditi, ali se le ni obdolženec zavedal protipravnosti svojega ravnanja in ravnal z namenom iz člena 165 KZ RS, pri čemer se sedaj le v svoj zagovor sklicuje na okoliščino, češ da tako ravna vsled tega, ker njegova pritožba še ni rešena.

ZKP člen 366,  366/1,  366,  366/1.  KZS člen 165,  165/2,  165,  165/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.