TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSM sklep Cpg 564/93
Sodna praksa višjih sodišč, 1994-03-21

bistvena kršitev določb pravdnega postopka - pomanjkljivosti odločbe - razlogi o odločilnih dejstvih

Izvršilno sodišče bi po 2.odst. 54a člena ZIP lahko izdalo sklep, s katerim bi v obsegu ugovora razveljavilo sklep s katerim je dovolilo izvršbo, med tem ko bi o delnem umiku izvršilnega sklepa, s katerim je bilo naloženo plačilo glavnice, odločalo pravdno sodišče.

Iz izpodbijanega sklepa pa ni razvidno, ali je glede obresti in stroškov razveljavljen celoten izvršilni sklep - torej tudi pravnomočni del, ali sami del s katerim je dovoljena izvršba.

Pritožbi se ugodi in se sklep sodišča I. stopnje opr. št. I Ig 704/93-7 z dne 20.10.1993 razveljavi in vrne sodišču I. stopnje v novo odločanje.

Dolžnik se je pravočasno pritožil zoper sklep sodišča prve stopnje, s katerim je le-to vzelo na znanje delni umik izvršilnega predloga in delno razveljavilo izvršilni predlog zaradi ugovora. Pritožnik je smiselno navedel, da bi sodišče lahko odločilo le v obsegu ugovora - to pa je le v zvezi z glavnico.

Sodišče druge stopnje je preizkusilo prvostopni sklep v napadenem delu in v mejah uveljavljenih razlogov, kakor tudi v smeri tistih pritožbenih razlogov, na katere se mora ozirati po uradni dolžnosti.

Pri tem preizkusu je pritožbeno sodišče ugotovilo, da je pritožba utemeljena iz naslednjih razlogov: Upnik in dolžnik sta sprejela izvršilni sklep dne 6.4.1993. Dolžnik je pravočasno ugovarjal glede glavnice 6.722,00 sit tako da je dne 14.4.1993 postal izvršilni sklep pravnomočen za obresti od cit. glavnice od 19.3.1993 do plačila in 4.127,00 sit izvršilnih stroškov.

Zato bi izvršilno sodišče po 2.odst. 54a člena ZIP lahko izdalo sklep, s katerim bi v obsegu ugovora razveljavilo sklep s katerim je dovolilo izvršbo, med tem ko bi o delnem umiku izvršilnega sklepa, s katerim je bilo naloženo plačilo glavnice, odločalo pravdno sodišče.

Upnik je dne 7.5.1993 obvestil sodišče o delnem plačilu dolga in tudi, kako bo plačilo upošteval glede na 313. člen zakona o obligacijskih razmerjih (ZOR). Ker je umaknil izvršilni predlog v času, ko je bil del izvršilnega sklepa, s katerim so bile dolžniku naložene obresti in izvršilni stroški - že pravnomočen bi izvršilno sodišče odločalo o umiku samo v tem obsegu. Iz izpodbijanega sklepa pa ni razvidno, ali je glede obresti in stroškov razveljavljen celoten izvršilni sklep - torej tudi pravnomočni del, ali sami del s katerim je dovoljena izvršba.

Glede na povedano mora sodišče prve stopnje pri ponovnem odločanju najprej v skladu z 2.odst. 54a člena ZIP odločiti v obsegu ugovora - torej razveljaviti sklep o dovolitvi izvršbe za 6.722,00 sit. O delnem umiku glavnice bo lahko odločalo šele pravdno sodišče, saj izvršilno sodišče lahko po ugovoru sklepa le v obsegu 54a člena ZIP.

Prvostopno sodišče pa lahko v istem sklepu odloči o umiku izvršbe za obresti in stroške tako, da bo jasno, da je pravnomočen "naložitveni" del izvršilnega sklepa ostal v veljavi. Ob takem odločanju upniku ne bo odvzeta pravica poračuna po členu 313 ZOR.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSM sklep Cpg 558/93
Sodna praksa višjih sodišč, 1994-03-23

nepopolna vloga - bistvena kršitev določb pravdnega postopka - poprava vloge - predlog za izvršbo

V sklepu, s katerim je ustavilo izvršbo zaradi presumiranega umika izvršilnega predloga, bi moralo navesti razloge, ki bi omogočali preizkus izpodbijane odločbe, stranki pa omogočiti navajanje ustreznih pritožbenih razlogov.

Pritožbi se ugodi in se sklep o dovolitvi izvršbe opr. št. III Ig 1753/93-6 z dne 13.10.1993 po uradni dolžnosti razveljavi in zadeva vrne sodišču prve stopnje v ponovno odločanje.

Upnik se je pravočasno pritožil zoper sklep o ustavitvi izvršilnega postopka. V pritožbi navaja, da je v roku in v skladu z zahtevo sodišča popravil izvršilni predlog.

V izvršilnem postopku se po členu 14 ZIP smiselno uporabljajo določbe zakona o pravdnem postopku, če ni v izvršilnem zakonu drugače določeno.

V smislu te določbe je sodišče druge stopnje preizkusilo prvostopno odločbo v napadenem delu in v mejah uveljavljenih razlogov, kakor tudi v smeri tistih pritožbenih razlogov, na katere se mora ozirati po uradni dolžnosti. Pri tem preizkusu je pritožbeno sodišče po uradni dolžnosti ugotovilo, da je podana bistvena kršitev postopka iz 13. točke 354 člena ZPP, ker izpodbijana odločba nima razlogov.

Smiselno mora sodišče po členu 38/IV ZIP obrazložiti tudi ustavitev izvršbe, ker gre dejansko za zavrnitev izvršilnega predloga na podlagi presumpcije o umiku predloga.

Prvostopno sodišče je pravilno označilo pomanjkljivosti izv. predloga v svojem sklepu, s katerim je zahtevalo popravo. Od upnika je zahtevalo pravilno označbo dolžnika in tudi navedbo dolžnikovega računa. V sklepu s katerim je ustavilo izvršbo zaradi presumiranega umika izvršilnega predloga, bi moralo navesti razloge, ki bi omogočali preizkus izpodbijane odločbe, stranki pa omogočiti navajanje ustreznih pritožbenih razlogov. Žiro račun, ki se vodi pri SDK je sestavljen iz številke in imena-firme imetnika računa. Iz obrazložitve izpodbijanega sklepa ni razvidno, kaj je napačno. Pri tem je še dodati, da v spisu ni najti sporočila SDK o vrnitvi izvršilnega sklepa, pač pa uradni zaznamek o dolžnikovi firmi, ki se v celoti ne sklada s označbo v izvršilnem predlogu. Če je napačna označba firme razlog, sodišče tudi ne bi smelo izdati izvršilni sklep z imenom stranke, ki ne obstoja.

Procesna formalnost, ki je privedla do razveljavitve sodne odločbe im tudi praktične posledice - upnik, ki bi ponovno želel vložiti izvrši predlog še vedno ne ve, zakaj je njegova vloga pomanjkljiva - razen, bi pritožbeno sodišče v drugostopni odločbi opravilo nalogo prvostopnega sodišča in poiskalo ter navedlo razloge izpodbijane odločbe.

ZIP člen 14, 38, 38/4. ZPP (1977) člen 109, 354, 354/2-13.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSK sklep  Cpg 366/94
Sodna praksa višjih sodišč, 1994-10-27

roki - tek rokov - ugovor - sodne počitnice

Če je sodišče v nasprotju z določbo 83. člena Zakona o sodiščih stranki vročilo nalog za izpraznitev poslovnega prostora v času med 15. julijem in 15. avgustom, rok za vložitev ugovora začne teči šele po poteku sodnih počitnic.

Pritožbi tožene stranke se ugodi, sklep sodišča prve stopnje se razveljavi in zadeva vrne sodišču prve stopnje v nadaljnje postopanje.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje ugovor tožene stranke zoper nalog za izpraznitev poslovnih prostorov kot prepozen zavrglo.

Zoper ta sklep se pritožuje tožena stranka po svojem pooblaščencu zaradi kršitve določb pravdnega postopka in predlaga, naj ga pritožbeno sodišče razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v nadaljnji postopek. V pritožbi navaja, da je tožena stranka nalog za izpraznitev poslovnega prostora prejela dne 22.7.1994, to je v času tako imenovanih sodnih počitnic. Ugovor je bil sicer res vložen dne 18.8.1994, toda glede na določbo 83. člena Zakona o sodiščih sodišče prve stopnje naloga toženi stranki sploh ne bi smelo vročiti. Če pa ga je že vročilo, potem ni mogoče šteti, da je tedaj začel teči rok za ugovor, ampak je začel teči šele po preteku sodnih počitnic, torej po 15.8.1994. Pritožba tožene stranke je utemeljena.

Pritožbeno sodišče ugotavlja, da je sodišče prve stopnje izpodbijani sklep izdalo v nasprotju z določilom 3. odstavka 83. člena Zakona o sodiščih in 4. odstavka 112. člena ZPP. Po 3. odstavku 83. člena Zakona o sodiščih se čas sodnih počitnic od 15. julija do 15. avgusta šteje za čas, ko sodišče ne dela in se tedaj sodna pisanja ne vročajo. Tudi v primeru, ko je sodišče prve stopnje v nasprotju s tem določilom stranki nalog za izpraznitev poslovnega prostora vročilo, ni mogoče uporabiti določila 4. odstavka 112. člena ZPP, saj zaradi napačnega ravnanja sodišča prve stopnje ne more trpeti posledic stranka v postopku. Po mnenju pritožbenega sodišča je treba v takih primerih kot je v konkretni zadevi šteti, da rok za vložitev ugovora začne teči šele po poteku sodnih počitnic torej s 16.8.1994, tako da je ugovor tožene stranke vložen pravočasno. Iz navedenih razlogov je pritožbeno sodišče ob ugoditvi pritožbi tožene stranke izpodbijani sklep razveljavilo in zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v nadaljnje postopanje, to je da obravnava ugovor tožene stranke zoper nalog za izpraznitev poslovnega prostora kot pravočasen.

ZPP (1977) člen 112, 112/4. ZS člen 83, 83/3.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.