VSL sklep Cpg 173/94
Sodna praksa višjih sodišč, 1994-02-10

Po ZPPSL začetek stečajnega postopka ne vpliva na pravice do posebnega poplačila iz določenih stvari oz. določenega premoženja, kamor spada tudi zastavna pravica, zato za uveljavljanje teh pravic ne veljajo določbe o preizkusu terjatev iz 125. čl. ZPPSL. Upnik lahko tako uveljavi prerekano ločitveno pravico, neodvisno od poteka stečajnega postopka, stečajni senat pa ni pristojen o tej pravici odločati na način, ki velja za terjatve po 127. čl. ZPPSL. Tak posel je lahko le izpodbojen pod enakimi pogoji, kot velja za vsa pravna dejanja dolžnika iz 112. do 116. čl. ZPPSL. Po novem Zakonu o prisilni poravnavi, stečaju in likvidaciji (Ur.l. 67/93) pa je prerekanje ločitvenih pravic posebej urejeno v 143. členu.

Pritožbi se ugodi in se izpodbijani sklep prvostopnega sodišča v celoti razveljavi.

Pritožnik nosi sam svoje stroške pritožbenega postopka.

Z izpodbijanim sklepom je prvostopno sodišče ugotovilo, da sta stečajni upravitelj in upnik R. na naroku za preizkus terjatev prerekala zastavno pravico upnika M. za zavarovanje njegove terjatve v višini 245,228.047,30 SIT s prip., M. pa je napotilo naj v roku osmih dni po prejemu tega sklepa sporoči stečajnemu senatu, ali bo začel gospodarski spor ali kakšen drug postopek za uveljavitev prerekane zastavne pravice.

Zoper takšno odločitev se pritožuje upnik zaradi nepravilne uporabe materialnega prava in kršitev postopka. Opozarja, da je bil glede zastavne pravice sklenjen sporazum, ki ima moč sodne poravnave. Poleg tega bi lahko prvostopno sodišče v skladu z določili novega stečajnega zakona napotilo na pravdo kvečjemu stečajnega upravitelja oz. upnika, ki je zastavno pravico prerekal, ne pa pritožnika.

Drži trditev v pritožbi, da v kolikor bi prišel v navedeni zadevi v uporabo novi stečajni zakon o prisilni poravnavi, stečaju in likvidaciji (Ur.l. RS 67/93) bi lahko prvostopno sodišče po 5. odst.

143. čl. napotilo na pravdo glede prerekane ločitvene pravice zgolj stečajnega upravitelja oz. upnika, ki je to pravico prerekal, ne pa pritožnika. Vendar pa v navedeni zadevi glede na določilo 1. odst.

196. čl. cit. novega stečajnega zakona, uporaba le-tega ne pride v poštev. Zato je potrebno uporabiti določila prej veljavnega Zakona o prisilni poravnavi, stečaju in likvidaciji (Ur.l. SFRJ št. 84/89, v nadaljevanju ZPPSL). Po 1. odst. 117. čl. navedenega zakona, začetek stečajnega postopka ne vpliva na pravice do posebnega poplačila iz določenih stvari oz. iz dolžnikovega premoženja, kamor spada tudi zastavna pravica, zaradi česar za uveljavljanje teh pravic ne veljajo določbe o preizkusu terjatev iz 125.čl. istega zakona. Stečajni senat tako ni bil pristojen, da odloča o tej pravici na način kot velja za ostale terjatve po 127. čl. ZPPSL. Pridobitev zastavne pravice na podlagi sporazuma, je mogoče izpodbijati kot pravno dejanje po določbah 112. do 116. čl. ZPPSL. Tako imata stečajni upravitelj v imenu stečajnega dolžnika in upnik, ki te zastavne pravice ne priznavata, možnost zgolj s tožbo, da izpodbijata pravna dejanja pritožnika. Druge možnost prej veljavni ZPPSL ne predvideva.

Ker je prvostopno sodišče pri svoji odločitvi dejansko nepravilno uporabilo določbe ZPPSL, je bilo potrebno izpodbijani sklep v celoti razveljaviti (3. tč. 380. čl. ZPP v zvezi z 12.čl. ZPPSL).

Odločitev o stroških pritožbenega postopka temelji na 1. odst.

128.čl. ZPPSL. Ker navedeni stroški ne veljajo za stroške stečajne mase, nosi pritožnik sam svoje stroške pritožbenega postopka.

ZPPSL člen 117,  117/1,  125,  125/1,  127,  127/1,  127/2,  143,  143/5,  117,  117/1,  125,  125/1,  127,  127/1,  127/2,  143,  143/5.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.