VSL sklep I Cp 45/94
Sodna praksa višjih sodišč, 1994-01-19

motenje posesti - pasivna legitimacija prek drugega - pasivna legitimacija naročnika motilnega dejanja

Za tožbo zaradi motenja posesti je pasivno legitimiran tudi tisti, ki je naročil motitveno ravnanje.

Pritožba se zavrne kot neutemeljena in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Prvostopno sodišče je z izpodbijanim sklepom dovolilo spremembo tožbe, zavrnilo ugovor pasivne legitimacije, nato pa ugotovilo, da je tožena stranka motila tožnika v posesti dotoka vode s tem, da je v izreku sklepa navedenega dne zaprla vodovodni ventil na hidrantnem omrežju tako, da je dala pismeni nalog Vodovodu J., ta pa ga je izvršil. Prvostopno sodišče je toženi stranki naložilo vzpostavitev prejšnjega stanja s tem, da da Vodovodu J. takojšen nalog za ponovno odprtje ustreznega vodovodnega ventila. Prvostopno sodišče je z izpodbijanim sklepom še zavrnilo ugovor tožene stranke proti sklepu o začasni odredbi z dne 9.11.1993, izdalo še dodatno začasno odredbo, ter toženi strnaki naložilo, da tožeči stranki povrne pravdne stroške. Proti sklepu se pritožuje tožena stranka, pri čemer uveljavlja pritožbena razloga zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja in zmotne uporabe materialnega prava in pritožbenemu sodišču predlaga, da izpodbijani sklep tako spremeni, da tožbeni zahtevek v celoti zavrne in razveljavi izdane začasne odredbe, oziroma izpodbijani sklep ter začasno odredbo razveljavi ter zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo odločanje. Navaja, da je odklop vode izvršil Vodovod J. v okviru svoje pristojnosti za posege v vodni režim, samo dejstvo, da je tožena stranka dala pobudo za ta poseg, pa še ne pomeni, da je pasivno legitimirana v predmetni pravdi. Meni, da poseg ni protipraven, glede na to, da tožeča stranka ne izpolnuje pogojev za odjem vode. Pritožba ni utemeljena. Pritožbeno sodišče v celoti sprejema dejanske in pravne zaključke sodišča prve stopnje, v izogib ponavljanju pa se zato tudi v celoti sklicuje na razloge izpodbijanega sklepa. Glede na pritožbene navedbe je le dodati, da je prvostopno sodišče na podlagi izvedenih dokazov pravilno in nedvoumno ugotovilo, da je tožena stranka dala Vodovodu J. naročilo za zaprtje ventila in ne le ustrezno pobudo, kot to zatrjuje v pritožbi. Zato je tožena stranka kot naročnik motilnega dejanja tudi pasivno legitimirana v predmetni pravdi. Nepravilno je tudi stališče pritožbe, da v danem primeru ne gre za protipravni poseg. Pritožbene navedbe v zvezi s tem zadevajo vprašanje upravičenosti tožnikov do uporabe vode. To pa je vprašanje pravice do posesti, ki pa se na podlagi 78. člena ZTLR v pravdah zaradi motenja posesti ne upošteva in ne ugotavlja. Samovoljen poseg v obstoječe dejansko stanje, izven okvirov dovoljene samopomoči, kar pa v danem primeru ni podano, predstavlja protipraven poseg. Tožena stranka si ni upravičena sama, ali po naročilu s pomočjo koga drugega, jemati pravice, ki ji gredo, ali za katere misli, da ji gredo. Tako ni podan noben v pritožbi uveljavljani pritožbeni razlog, najti tudi ni nobenih bistvenih kršitev določb postopka, na katere mora pritožbeno sodišče paziti po uradni dolžnosti in je zato treba pritožbo zavrniti in potrditi izpodbijani sklep v glavni stvari. Tudi prvostopna odločitev glede začasnih odredb je pravilna. Da je podana potrebna predpostavka, verjetna izkazanost zahtevka, izhaja že iz vsega spredaj povedanega, prvostopno sodišče pa je tudi pravilno utemeljilo drugo predpostavko za izdajo začasne odredbe, nastanek velike škode. Tudi v zvezi s tem, se pritožbeno sodišče v izogib ponavljaju sklicuje na zadevne razloge izpodbijanega sklepa. Sicer pa je pritožba proti izdanima začasnima odredbama z potrditvijo izpodbijanega sklepa v glavni stvari postala tudi brezpredmetna glede na to, da je veljavnost obeh izdanih začasnih odredb vezana na pravnomočno rešitev te pravde.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.