VSL sklep II Cp 841/94
Sodna praksa višjih sodišč, 1994-10-19

postopek za ureditev meje - vsebina predloga

Udeleženec postopka mora navesti razloge, zaradi katerih predlaga uvedbo postopka. Če sodišče prve stopnje ugotovi, da niso podane predpostavke iz 1. odstavka 132. člena ZNP, predlog za ureditev meje zavrže.

Pritožba se zavrne kot neutemeljena in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom zavrglo predlagateljičin predlog za določitev meje. Med drugim je ugotovilo, da med strankama ni nobenega spora glede meje ter da je predlagateljica svojo parcelo št. 1370/32 pred dvemi leti prodala A.

Proti navedenemu sklepu se je laično pritožila predlagateljica iz vseh pritožbenih razlogov in predlaga, naj sodišče druge stopnje izpodbijani sklep razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v nov postopek. V obrazložitvi pritožbe navaja, da je sodišče sicer pravilno ugotovilo, da vse do leta 1992 ni bilo sporov glede meje, ta pa je nastal tega leta, ko je geometer na kraju samem pokazal mejo, ki se bistveno razlikuje od uživalne meje, torej meje, ki je bila upoštevana z obeh strani že vrsto desetletij. Dalje navaja, da svoje parcele še ni prodala in da jo sicer res uživa A. G. iz Ž., kar pa še ne pomeni, da je on edini upravičen vložiti predlog za sodno ureditev meje.

Sodišče druge stopnje je ob preizkusu izpodbijanea sklepa v mejah razlogov, ki so navedeni v pritožbi ugotovilo, da uveljavljani pritožbeni razlogi niso podani. Pritožba ne pove konkretno, v čem naj bi bile podane zatrjevane bistvene kritve določb postopka, sodišče druge stopnje pa tudi ni ugotovilo kakih formalnih kršitev, na katere je dolžno paziti po uradni dolžnosti. Sodišče prve stopnje je dejansko stanje dovolj popolno ugotovilo ter tudi pravilno uporabilo materialno pravo. Po določilu 1. odstavka 132. člena Zakona o nepravdnem postopku (Ur. list SRS št. 30/86) se postopek za ureditev meje začne na predlog, ki mora vsebovati zemljiškoknjižne podatke o zemjiščih, med katerimi je meja sporna, ime in priimek ter prebivališče lastnikov oziroma uporabnikov zemljišč, med katerimi je meja sporna, in razloge, zaradi katerih se predlaga ureditev meje v sodnem postopku. Udeleženec mora torej navesti razloge, zaradi katerih predlaga uvedbo postopka, da bi sodišče lahko ugotovilo, ali so podane predpostavke, ki morajo biti izpolnjene za urejanje meje pred sodiščem. Glede na izpovedi obeh strank na naroku dne 11.3.1994 (list. št. 4.5) je sodišče prve stopnje utemeljeno poudarilo v izpodbijanem sklepu, da so na naroku pooblaščenci obeh strank povedali, da med zemljiškoknjižnimi lastniki prizadetih parcel ni bilo nobenega spora in da je predlagateljica svojo parcelo št.

1370/32 pred dvemi leti prodajal A. G. iz Ž., ki jo ima od takrat dalje v posesti in jo uživa. Dejansko so torej spori nastali med A. G., novim lastnikom in nasprotno stranko, kajti meja med predlagateljico in nasprotno stranko ni bila nikoli sporna. Ob takem stanju pa je sodišče prve stopnje odločilo pravilno, ko je z izpodbijanim sklepom predlagateljičin predlog za določitev meje zavrglo, saj v obravnavanem primeru niso bile podane predpostavke iz 1. odstavka 132. člena ZNP, ki morajo biti izpolnjene za urejanje meje pred sodiščem. Ob dejanskem stanju, kot ga je ugotovilo sodišče prve stopnje, pa pritožbeno sodišče tudi ni moglo upoštevati izvajanj predlagateljice v pritožbi, saj v tej smeri ni ponudila nobenih konkretnih dokazov.

Ker je sodišče druge stopnje ugotovilo, da uveljavljani pritožbeni razlogi niso podani in ker tudi ni ugotovilo kakih kršitev iz razlogov, na katere mora paziti po uradni dolžnosti, je pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo ter v skladu z določilom člena 380 tč. 2 ZPP v zvezi s 37. členom ZNP potrdilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

Izrek o stroških pritožbenega postopka je odpadel, ker jih predlagateljica v pritožbi ni zaznamovala.

Določbe Zakona o pravdnem postopku, na katerih temelji odločitev pritožbenega sodišča so uporabljene na podlagi 1. odstavka 4. člena Ustavnega zakona za izvedbo Temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (Ur. list RS št. 1/91-I).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.