VSL sklep II Cp 1187/93
Sodna praksa višjih sodišč, 1993-12-22

Pravdni postopek teče v jeziku, ki je pri sodišču v uradni rabi. Ker tožeča stranka tožbe, napisane v nemškem jeziku, ni v naloženem roku vrnila prevedene v slovenski jezik, je sodišče pravilno štelo, da je tožba umaknjena.

Pritožba se zavrne kot neutemeljena in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom odločilo, da se šteje tožba tožeče stranke, vložena dne 28.1.1993, za umaknjeno. Tožeča stranka je namreč vložila tožbo v nemškem jeziku, brez prevoda v slovenski jezik ter v naloženem roku ni vrnila sodišču tožbe prevedene v slovenski jezik.

Proti navedenemu sklepu se je pritožila tožnica ter iz vsebine pritožbe izhaja, da smiselno uveljavlja bistvene kršitve določb pravdnega postopka in predlaga, naj sodišče druge stopnje izpodbijani sklep razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v nov postopek.

V obrazložitvi pritožbe navaja, da prevod tožbe v slovenski jezik prilaga k pritožbi in hkrati poudarja, da je 26.3.1993 prejela poziv sodišča prve stopnje, na katerega je odgovorila 8.4.1993 v priporočenem pismu ter 14.4.1993 tudi nakazala 100 DEM na račun 50100-697-45559 za stroške prevajanja in prilaga tudi kopijo nakazila. Zato ni zamudila rokov iz sklepa sodišča prve stopnje, ki je zato neutemeljen.

Sodišče druge stopnje je ob preizkusu izpodbijanega sklepa v mejah razlogov, ki so navedeni v pritožbi ugotovilo, da uveljavljani pritožbeni razlogi niso podani. Iz podatkov v spisu izhaja, da je tožeča stranka vložila tožbo v nemškem jeziku. Ob takem stanju je sodišče prve stopnje s sklepom z dne 17.3.1993, opr. št. IR 48/93 utemeljno pozvalo tožečo stranko, da v roku 30 dni pošlje dva izvoda svoje vloge prevedene v slovenski jezik, ali pa v istem roku založi 6.000,00 SIT predujma za stroške prevoda. Hkrati je sodišče opozorilo tožnico na posledice iz 4. odst. 109. čl. ZPP, če ne bo ravnala v skladu z nalogom sodišča. Tožnica pa v naloženem roku 30 dni ni poslala dveh izvodov svoje vloge prevedene v slovenski jezik, saj prevoda tožbe v slovenski jezik prilaga šele hkrati s pritožbo.

Tožnica pa v naloženem roku ni založila niti 6.000,00 SIT predujma za prevod, kot izhaja iz uradnega zaznamka računovodstva sodišča prve stopnje z dne 28.6.1993 (list. št. 9). To tudi ne izhaja iz fotokopij listin, ki jih je tožnica priložila pritožbi. Ob takem stanju pa je sodišče prve stopnje odločilo pravilno, ko je z izpodbijanim sklepom štelo tožbo tožeče stranke za umaknjeno (4. odst. 109. čl. ZPP).

Ker je sodišče druge stopnje ugotovilo, da uveljavljani pritožbeni razlogi niso podani in ker tudi ni ugotovilo kakih formalnih kršitev iz razlogov, na katere je dolžno paziti po uradni dolžnosti, je pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo ter v skladu z določilom čl. 380 tč. 2 ZPP potrdilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

Določbe Zakona o pravdnem postopku, na katerih temelji odločitev pritožbenega sodišča, so uporabljene na podlagi 1. odst. 4. čl. Ustavnega zakona za izvedbo Temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (Ur. l. RS št. 1/91-I).

ZPP (1977) člen 6,  6/1,  109,  109/4,  6,  6/1,  109,  109/4.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.