VSL sklep Cpg 426/93
Sodna praksa višjih sodišč, 1994-01-18

stvarna pristojnost - relativna nepristojnost

V sporu med Univerzitetnim zavodom za rehabilitacijo - SOČA iz Ljubljane in Agrotehniko Trgovino d.o.o. Ljubljana, zaradi plačila ortopedskih storitev za delavca, ki se je ponesrečil pri delu, gre za razmerje med izvajalcem in uporabnikom zdravstvenih storitev, ko sta torej stranki spora udeleženki svobodne menjave dela, ne pa obligacijskega razmerja. Za reševanje tovrstnih zadev pa niso pristojna redna sodišča, ampak sodišča združenega dela.

1. Ob reševanju pritožbe se sodba prve stopnje po uradni dolžnosti razveljavi v 1. točki izreka glede zavrnitve zahtevka in v 2. točki izreka glede pravdnih stroškov.

2. Tukajšnje (redno) sodišče ni stvarno pristojno za odločanje v predmetni zadevi. Zato se zadeva odstopi Sodišču združenega dela v X kot stvarno in krajevno pristojnemu sodišču.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo izdani sklep o izvršbi razveljavilo v 1. in 3. točki izreka ter tožbeni zahtevek zavrnilo (1. tč. izreka), istočasno pa je tožeči stranki naložilo povrnitev 6.950,00 SIT pravdnih stroškov tožene stranke (2.tč. izreka).

Zoper navedeno sodbo se je zaradi zmotne uporabe materialnega prava pritožila tožeča stranka, ki je predlagala spremembo izpodbijane sodbe z ugoditvijo tožbenemu zahtevku. Pri tem ni priglasila pritožbenih stroškov.

Ob reševanju pritožbe je drugostopno sodišče ugotovilo, da je podana absolutna bistvena postopkovna kršitev iz 4. tč. 2. odst. 354. čl.

Tožeča stranka je vtoževala plačilo računa z dne 20.11.1990 v znesku 17.266,60 SIT (A1 in A2). Gre za plačilo uresničenih pravic do ortopedskih pripomočkov na podlagi 67 - 76. čl. Samoupravnega sporazuma o postopkih in načinih uresničevanja pravic do zdravstvenega varstva (Ur.l. SRS št. 6/81), ki je bil sprejet na podlagi 52. čl. Zakona o zdravstvenem varstvu (Ur.l. SRS št. 1/80, 45/82 in 42/85). Na podlagi 1. odst. 37. čl. tega zakona pa je bil sprejet tudi Samoupravni sporazum o uresničevanju zdravstvenega varstva (Ur.l. SRS št. 47/87, p. 1/88, 42/89 in 18/90).

V konkretnem primeru je torej šlo za uresničevanje navedenih samoupravnih sporazumov oziroma za razmerje med izvajalcem zdravstvenih storitev na področju zdravstvene dejavnosti univerzitetnih zdravstvenih organizacij (Univerzitetnega zavoda za rehabilitacijo) in med uporabnikom teh zdravstvenih storitev (Š.Ž.

oziroma organizacijo združenega dela, v kateri je bil zaposlen v času nesreče pri delu). Stranki spora sta torej udeleženki svobodne menjave dela, ne pa obligacijskega razmerja. Za reševanje takšnih zadev pa niso pristojna redna sodišča, ampak sodišča združenega dela (saj omenjena samoupravna sporazuma nista predvidela kakšnega drugega načina reševanja tovrstnih sporov).

Zato je drugostopno sodišče ob reševanju pritožbe po uradni dolžnosti (glej 2. odst. 365. člena ZPP) izpodbijano sodbo razveljavilo v 1. točki izreka glede zavrnitve zahtevka (ni mu je bilo potrebno razveljavljati v že itak razveljavljenem delu glede 1. in 3. točke izdanega sklepa o izvršbi) in v 2. točki izreka glede pravdnih stroškov. Zaradi relativne nepristojnosti pa je nato zadevo odstopilo pristojnemu sodišču (vse na podlagi 1. odst. 369. čl. ZPP).

Glede na navedeno sodišče druge stopnje niti ni presojalo utemeljenosti tožbenega zahtevka (oziroma ali je materialno pravo bilo pravilno uporabljeno).

ZPP (1977) člen 354,  354/2-4,  354,  354/2-4.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.