VSL sodba Kp 1410/93
Sodna praksa višjih sodišč, 1993-12-02

Sodišče izreče pogojno obsodbo, če je za storilca podana pozitivna prognoza in če oceni, da teža dejanja ni takšna, da bi bilo nujno izreči kazen.

Pritožbi javnega tožilca se deloma ugodi in se izpodbijana sodba v odločbi o kazenski sankciji spremeni tako, da se doba trajanja izrečenega varnostnega ukrepa prepovedi vožnje motornega vozila B kategorije podaljša na 10 (deset) mesecev, sicer se pritožba zavrne in se v nespremenjenih delih potrdi sodba sodišča prve stopnje.

Obdolženec je kot stroške pritožbenega postopka dolžan plačati povprečnino v znesku 10.000,00 tolarjev.

Z izpodbijano sodbo je sodišče obdolženega spoznalo za krivega kaznivega dejanja ogrožanja javnega prometa po čl. 251/III in I KZ RS in mu zanj izreklo pogojno obsodbo, v njej določilo kazen štiri mesece zapora in preizkusno dobo dve leti, izreklo pa mu je tudi varnostni ukrep prepovedi vožnje motornega vozila B kategorije za šest mesecev. Sodišče je obdolžencu v plačilo naložilo stroške kazenskega postopka.

Zoper sodbo se je zaradi odločbe o kazenski sankciji po čl. 363/I tč. 4 ZKP v zvezi s čl. 367/I ZKP in zaradi odločbe o varnostnem ukrepu po čl. 363/I tč. 4 ZKP v zvezi s čl. 367/II ZKP pritožil javni tožilec in predlagal, naj jo sodišče druge stopnje spremeni tako, da obdolžencu izreče primerno zaporno kazen in mu tudi izreče varnostni ukrep prepovedi vožnje motornega vozila B kategorije za daljšo dobo.

Obdolženec je z vožnjo v vinjenem stanju in neprilagojeno hitrostjo povzročil prometno nezgodo v kateri je sopotnik v njegovem avtomobilu utrpel hudo telesno poškodbo. Visoko koncentracijo alkohola v obdolženčevi krvi in vožnj z veliko hitrostjo v ovinek poudarja javni tožilec v pritožbi, ko utemeljuje predlog za izrek zaporne kazni.

Prav gotovo sta ti dve okoliščini obteževalni in bi res narekovali takšno sankcijo, če ne bi upoštevali po drugi strani, da je obdolženec mlajši človek, ki do sedaj zaradi kršitev v prometu še ni bil kaznovan ne pred sodiščem ne pri sodniku za prekrške. Obdolženčev sopotnik, ki je utrpel hudo telesno poškodbo, je bil z njim na večer pred obravnavanim dogodkom v družbi, videl oziroma vedel je, v kakšnem stanju je obdolženec. Obdolženec je dejanje v celoti priznal, oškodovanca je obiskal v bolnišnici, na podlagi tega je moč zaključevati, da ima do svojega ravnanja kritičen odnos. Te okoliščine so kljub navedenim obteževalnim okoliščinam sodišču prve stopnje dovoljevale izrek pogojne obsodbe, pri tem so bile navedene okoliščine upoštevane v višini določene kazni in določenem trajanju preizkusne dobe.

Pritrditi pa je treba javnemu tožilcu v zvezi s predlogom za podaljšanje trajanja izrečenega varnostnega ukrepa. Prav tako kot je bilo potrebno obdolžencu določiti daljšo preizkusno dobo v pogojni obsodbi glede na težo in naravo kršitev, zaradi katerih je prišlo do nezgode, je potrebno obdolženca za daljši čas izločiti iz prometa.

Tak ukrep bo dosegel, da bo obdolženec spremenil svoj odnos do prometne varnosti.

Izrek o stroških pritožbenega postopka temelji na določilu čl. 98/I in 101 ZKP, višina povprečnine je bila določena ob upoštevanju trajanja in zapletenosti pritožbenega postopka ter premoženjskih razmer obdolženca.

KZJ člen 51,  53,  53/4,  51,  53,  53/4.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.