VSRS Sklep II DoR 215/2025
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2025-08-20

mag. Nina Betetto (preds.), Vladimir Horvat (poroč.), dr. Mateja Končina Peternel

CIVILNO PROCESNO PRAVO - STVARNO PRAVO - ZAVAROVALNO PRAVO

zavarovalnina - pridobitev lastninske pravice na premičnini - dobra vera - odtujitev vozila - nakup motornega vozila od nelastnika - zavrnitev predloga za dopustitev revizije

1. Tožnik od toženke zahteva plačilo zavarovalnine, ker mu je bilo odtujeno vozilo. Sporno je, ali je tožnik pridobil lastninsko pravico na vozilu, in posledično, ali je konkretni primer krit z zavarovalno pogodbo.

2. Sodišče prve stopnje je z vmesno sodbo ugotovilo, da je tožbeni zahtevek po podlagi utemeljen.

3. Sodišče druge stopnje je toženkini pritožbi ugodilo in sodbo sodišča prve stopnje spremenilo tako, da je zavrnilo tožbeni zahtevek, da mora toženka tožniku plačati 52.800 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 4. 5. 2023 in mu povrniti stroške postopka, nastale pred sodiščem prve stopnje. Odločilo je še o stroških pritožbenega postopka.

4. Tožnik predlaga dopustitev revizije glede vprašanj, (1) ali lahko premajhna skrbnost kupca pri preverjanju določenih lastnosti kupljenega vozila (npr. preverjanje delovanja drugega ključa pri rabljenem vozilu) utemelji zaključek, da kupec ni ravnal v dobri veri in zato ne pridobi lastninske pravice, če so ostale okoliščine (prodaja v okviru registrirane dejavnosti, odplačnost posla, razumna cena, uradna evidenca lastništva, izročitev, registracija itd.) kazale na zakonitost posla; na podlagi katerih meril je potrebno oceniti skrbnost za zaključek, da je ta premajhna; (2) ali lahko povprečna (običajna) skrbnost kupca pri preverjanju fizičnih lastnosti premične stvari (npr. delovanje ključev pri rabljenem vozilu) zadostuje za ohranitev dobrovernosti, tudi če kasneje postane jasno, da ni šlo za izvirno opremo, in ali lahko takšna običajna skrbnost zadostuje za prenos lastninske pravice na podlagi 64. člena Stvarnopravnega zakonika (v nadaljevanju SPZ); (3) ali lahko pomanjkanje skrbnosti pri preverjanju lastnosti kupljenega premičnega premoženja (npr. preverjanje ključev pri vozilu) avtomatsko izključi dobrovernost kupca, čeprav slednji v dobri veri zaupa uradnim evidencam in izpolni vse običajne pravne zahteve za pridobitev lastninske pravice na podlagi 64. člena SPZ; (4) ali je mogoče dobrovernost kupca izključiti zgolj na podlagi (pre)majhne skrbnosti pri preverjanju posameznih lastnosti premičnine (npr. preverjanje delovanja rezervnega ključa pri vozilu), če je kupec zaupal uradnim evidencam tuje države (članice EU), ki so potrjevale lastništvo odsvojitelja na vozilu, ki je bilo predmet prodaje; (5) ali je v kontekstu prenosa lastninske pravice na premičninah potrebno razlikovati med malomarnostjo in nedobrovernostjo, in če da, kako naj se ta razmejitev oblikuje glede na okoliščine primera, kot so razumna cena, izročitev, registracija in druge pomembne okoliščine; in (6) ali lahko zgolj tehnične nepravilnosti (npr. neoriginalen ključ) izključijo dobrovernost kupca, tudi če so druge okoliščine nakupa (prodaja v okviru registrirane dejavnosti, odplačnost posla, razumna cena, uradna evidenca lastništva, izročitev, registracija v domači državi itd.) v skladu s pravnim redom.

6. Pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) niso podani, zato je Vrhovno sodišče tožnikov predlog zavrnilo (drugi odstavek 367.c člena ZPP).

7. Vrhovno sodišče je odločalo v senatu, navedenem v uvodu sklepa. Odločbo je sprejelo soglasno (sedmi odstavek 324. člena ZPP).

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367a, 367a/1, 367c, 367c/2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.