VSRS Sklep X DoR 159/2025-9
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2026-01-14

UPRS (Zunanji oddelek v Novi Gorici) Sodba III U 225/2023-19

Peter Golob (preds.), Andrej Kmecl (poroč.), mag. Tatjana Steinman

predlog za dopustitev revizije - nedovoljen predlog - pomanjkanje pravnega interesa - zavrženje predloga za dovolitev revizije

Predlagatelj je Vrhovnemu sodišču predlagal dopustitev revizije zoper sodbo, s katero je Upravno sodišče ugodilo njegovi tožbi, izpodbijano odločbo odpravilo in zadevo vrnilo toženki v ponovni postopek. Ker je učinek takšne odločitve, da izpodbijane odločbe, za katero je predlagatelj v upravnem sporu zatrjeval, da posega v njegove pravice, ni več (peti odstavek 64. člena ZUS-1), si predlagatelj z revizijo ne more izboljšati svojega trenutnega pravnega položaja. Tak predlog za dopustitev revizije ni dovoljen in ga je Vrhovno sodišče zavrglo.

Predlog za dopustitev revizije se zavrže.

1. Upravno sodišče Republike Slovenije (v nadaljevanju Upravno sodišče) je na podlagi 3. in 4. točke prvega odstavka 64. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) z uvodoma navedeno sodbo ugodilo tožnikovi tožbi, odpravilo odločbo Okrožnega sodišča v Kopru, št. Bpp 346/2020 z dne 2. 11. 2023, in zadevo vrnilo organu v nov postopek (I. točka izreka). Odločilo je tudi o stroških postopka (II. točka izreka).

2. V obrazložitvi je navedlo, da je toženka s tem, ko je pri odmeri nagrade tožniku za izvajanje storitev brezplačne pravne pomoči (v nadaljevanju BPP) uporabila peti odstavek 17. člena Zakona o odvetništvu (v nadaljevanju ZOdv) ter mu prepolovila nagrado za storitve, opravljene pred 26. 4. 2023, nepravilno uporabila materialno pravo. Menilo je, da je z vidika višine priglašenih stroškov bistven čas odločanja o teh stroških in ne čas, ko odvetnik izstavi obračun oz. priglasi stroške pristojni službi za BPP. Ko je toženka odločala o tožnikovi zahtevi za povračilo odvetniških stroškov in izdala izpodbijani sklep, je že veljal in se tudi uporabljal ZOdv-G, zato bi morala toženka svojo odločitev opreti na določbe tega zakona, ki prepolovitve nagrade za izvajanje storitev BPP ne predpisuje več. Poleg tega je Upravno sodišče ugotovilo še, da toženka tožnika pred odločitvijo v delu, ki se nanaša na njegovo zahtevo za izplačilo nagrade za sestavo dveh predlogov za izločitev dokazov in dveh predlogov za prenos krajevne pristojnosti ter nagrade za študij spisa, ni seznanila s svojim stališčem, s čimer mu je kršila pravico do izjave.

3. Upravno sodišče pa je v obrazložitvi navedene sodbe zavrnilo tožbeno stališče, da je bila BPP upravičencu dodeljena tudi za ustavne pritožbe in za pritožbo na ESČP kot za faze kazenskega postopka. Menilo je, da je toženka priznanje nagrade za sestavo desetih ustavnih pritožb in pritožbe na ESČP zoper sklepe o priporu oziroma podaljšanju pripora utemeljeno zavrnila. Navedlo je tudi, da tožnik svojega ugovora zoper odločitev toženke, ki mu je odmerila nagrado za sestavo pritožbe zoper sklep o predlogu za izločitev dokazov po tar. št. 11/2 v zvezi z drugim odstavkom 7. člena Odvetniške tarife (v nadaljevanju OT) ni utemeljil, zato, ga je v tem obsegu kot nekonkretiziranega zavrnilo. V zvezi z odmero nagrade glede povečanja plačila iz naslova urnine ter nadomestila za čas odsotnosti iz pisarne po 7. členu OT je Upravno sodišče dodalo, da se je upravnosodna praksa v primerljivih zadevah že izrekla, da povečanje iz navedenega člena ne vključuje priznanih nagrad, ki so časovno ovrednotene (kot sta urnina in nadomestilo za odsotnost iz pisarne), saj bi v tem primeru prišlo do neupravičenega podvajanja nagrad.

4. Tožnik (v nadaljevanju predlagatelj) je na Vrhovno sodišče vložil predlog za dopustitev revizije po 367.b členu Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) in predlagal, naj Vrhovno sodišče dopusti revizijo zoper izpodbijano sodbo zaradi več pomembnih pravnih vprašanj.

5. Predlog za dopustitev revizije ni dovoljen.

6. Vsakdo, ki v upravnem sporu zahteva sodno varstvo svojih pravic ali pravnih koristi, četudi z revizijo kot izrednim pravnim sredstvom (še prej pa njeno dopustitev s predlogom za dopustitev revizije), mora izkazati pravni interes (drugi odstavek 374. člena ZPP). Na obstoj pravnega interesa mora sodišče paziti po uradni dolžnosti ves čas postopka. Pravni interes izkaže oseba, ki zatrjuje, da vstopa v postopek zaradi varstva svojih pravnih koristi, kar pomeni neposredne, na zakon ali drug predpis oprte osebne koristi. Predlagatelj oziroma revident mora tako kot verjetno izkazati, da bi ugoditev njegovemu predlogu oziroma reviziji pomenila zanj določeno pravno korist, ki je brez tega ne bi mogel doseči. Revident nima pravnega interesa, če si v primeru uspeha z revizijo ne more izboljšati pravnega položaja. Enako velja tudi za predlagatelja, ki nima interesa niti za predlog za dopustitev revizije, če je že iz tega predloga in priloženih aktov razvidno, da si z uspehom v reviziji, če bi bila dopuščena, ne bi mogel izboljšati svojega pravnega položaja.

7. V obravnavanem primeru je predlagatelj Vrhovnemu sodišču predlagal dopustitev revizije zoper sodbo, s katero je Upravno sodišče ugodilo njegovi tožbi, izpodbijano odločbo odpravilo in zadevo vrnilo toženki v ponovni postopek. Ker je učinek takšne odločitve, da izpodbijane odločbe, za katero je predlagatelj v upravnem sporu zatrjeval, da posega v njegove pravice, ni več (peti odstavek 64. člena ZUS-1), si predlagatelj z revizijo ne more izboljšati svojega trenutnega pravnega položaja.

8. Glede na to, da se je zadeva - odločanje o odmeri nagrade in stroškov za izvajanje brezplačne pravne pomoči - vrnila v stanje, v katerem je bila pred izdajo izpodbijane odločbe, se bo predlagatelj v ponovnem postopku pred toženko lahko opredelil do z zanj neugodnih razlogov sodbe Upravnega sodišča. Če s svojimi ugovori ne bo uspel ne v tem postopku, niti v upravnem sporu, bo imel možnost zahtevati tudi revizijsko presojo. Zaradi te odločitve Vrhovnega sodišča predlagatelj tako ni prikrajšan za pravico do revizijske presoje, temveč je izvršitev te pravice odložena.

9. Glede na navedeno je Vrhovno sodišče predlog za dopustitev revizije zavrglo (377. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1).

10. Vrhovno sodišče je odločalo v senatu, navedenem v uvodu sklepa. Odločitev je sprejelo soglasno (sedmi odstavek 324. člena ZPP).

Tako npr. Vrhovno sodišče v sklepu X DoR 82/2018 z dne 29. 8. 2018 (8. točka obrazložitve).

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 374, 374/2, 377

Zakon o upravnem sporu (2006) - ZUS-1  - člen 64, 64/5

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.