VSRS Sklep VIII DoR 5/2025-6
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2025-04-11

mag. Marijan Debelak (preds.), Samo Puppis (poroč.), mag. Aleksandra Hočevar Vinski

agencija - zagotavljanje dela delavcev drugemu uporabniku - zloraba - prikrajšanje pri plači - ugoditev predlogu za dopustitev revizije

Revizija se dopusti glede vprašanja, ali je tretja toženka tožniku odgovorna za plačilo razlik v plači na podlagi določb ZDR-1 o zagotavljanju dela delavcev drugemu uporabniku.

Revizija se dopusti glede vprašanja, ali je tretja toženka tožniku odgovorna za plačilo razlik v plači na podlagi določb ZDR-1 o zagotavljanju dela delavcev drugemu uporabniku.

1. Sodišče prve stopnje je prvi in tretji toženki naložilo, da sta dolžni tožniku iz naslova razlike v plači za mesece od junija 2017 do marca 2018, samo tretja toženka pa še za mesece od aprila 2018 do februarja 2019, od bruto zneskov, ki izhajajo iz izreka sodbe, izplačati neto zneske z zakonskimi zamudnimi obrestmi. Višji zahtevek do 2.400,00 EUR mesečno (razen za julij 2017 in januar 2019) ter zahtevek za plačilo razlike v plači v višini 2.400,00 EUR za marec, april in maj 2017, je zavrnilo. Odločilo je, da sta prva in tretja toženka dolžni tožniku iz naslova 13. plače za leto 2017 od obračunanega zneska 2.106,41 EUR izplačati neto znesek z zakonskimi zamudnimi obrestmi; višji zahtevek do zneska 2.400,00 EUR je zavrnilo. Tretji toženki je naložilo, da tožniku iz naslova 13. plače za leto 2018 od obračunanega zneska 2.400,00 EUR izplača neto znesek z zakonskimi zamudnimi obrestmi. Zavrnilo je zahtevek iz naslova gospodarnosti za leta 2017, 2018 in 2019. Tretji toženki je naložilo, da tožniku iz naslova regresa za letni dopust od obračunanih zneskov 427,44 EUR za leto 2018 in 78,35 EUR za leto 2019 izplača ustrezna neto zneska z zakonskimi zamudnimi obrestmi; zahtevek iz naslova regresa za letni dopust za leto 2017 ter višja zahtevka za leti 2018 in 2019 iz tega naslova je zavrnilo. Tožbo zoper drugo toženko je zavrglo. Prvi in tretji toženki je naložilo povračilo 66 % tožnikovih stroškov in ju v istem deležu določilo kot zavezanki za plačilo sodne takse.

2. Sodišče druge stopnje je zavrnilo pritožbi prve in tretje toženke ter potrdilo izpodbijani del sodbe in sklepa sodišča prve stopnje. Odločilo je, da prva in tretja toženka sami krijeta svoje stroške pritožbenega postopka, tožniku pa sta dolžni povrniti stroške odgovorov na pritožbi, in sicer vsaka po 746,64 EUR.

3. Tretja toženka v predlogu za dopustitev revizije postavlja naslednja vprašanja:

- ali je mogoče razmerju, v katerem je bil tožnik delavec prve in druge toženke, ki sta imeli s tretjo toženko sklenjeno pogodbo o opravljanju storitev, na podlagi katere sta za toženko opravljali pristaniške storitve, pripisati pravno naravo pogodbe o zaposlitvi med delavcem in delodajalcem, ki opravlja dejavnost zagotavljanja dela delavcev drugemu uporabniku v smislu 59. in 63. člena Zakona o delovnih razmerjih (ZDR-1, Ur. l. RS, št. 21/13 in nasl.) ter tretji toženki naložiti odgovornost plačila razlike v plači na temelju šestega odstavka 62. člena ZDR-1, kljub temu, da prva in druga toženka nista izpolnjevali (formalnih) pogojev za zakonito posredovanje delavcev za zagotavljanje dela delavcev uporabniku po Zakona o urejanju trga dela (ZUTD, Ur. l. RS, št. 80/10 in nasl.) in ZDR-1;

- ali je v okoliščinah konkretne zadeve tožnikova tožba, vložena 15. 7. 2022, vložena pravočasno in v rokih iz 200. člena ZDR-1;

- ali je odločitev sodišča druge stopnje zadostno obrazložena in ali je sodišče druge stopnje zaradi odsotnosti obrazložitve oziroma zaradi pomanjkljive obrazložitve zagrešilo kršitvi 22. in 25. člena Ustave Republike Slovenije (URS, Ur. l. RS, št. 33/91 in nasl.) ter absolutno bistveno kršitev določb pravdnega postopka iz 14. točke drugega odstavka 339. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS, št. 26/99 in nasl.); ali je v okoliščinah konkretnega primera dokazna ocena, da je šlo v razmerju med pravdnimi strankami za posredovanje dela delavcev uporabniku, skladna z metodološkim napotkom iz 8. člena ZPP v zvezi z 19. členom Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (ZDSS-1, Ur. l. RS, št. 2/04 in nasl.) in ali je dokazna ocena ustrezno in zadostno obrazložena;

- ali je v okoliščinah konkretne zadeve pravilna in obrazložena odločitev, da se (glede posameznih mesecev in posameznih dodatkov) sporne razlike v plači in regresu izračunajo na način, da se izračuna razlika med dejansko prejeto plačo ter povprečno plačo primerjalnih delavcev pri tretji toženki;

- ali je v okoliščinah konkretne zadeve sodišče t. i. primerjalne delavce pravilno določilo in ali je kršilo pravila postopka s tem, ko je tretjo toženko pozvalo k predložitvi plačilnih list primerljivih delavcev, ne da bi pri tem tretji toženki opredelilo odločilna dejstva, ki naj jih tretja toženka upošteva pri določitvi primerljivih delavcev;

- ali sta odločitvi prvostopenjskega in drugostopenjskega sodišča glede višine razlik v plači obrazloženi v skladu s standardi iz 22. člena URS;

- ali je sodišče pri odločanju o dolžnosti toženke, da tožniku iz naslova pravic iz delovnega razmerja prizna razliko v prejemkih iz delovnega razmerja, kršilo razpravno načelo iz 7. člena ZPP v zvezi z 19. členom ZDSS-1, pravila o trditvenem in dokaznem bremenu, pravila o povezanosti trditvenega in dokaznega bremena iz 212. člena ZPP v zvezi z 19. členom ZDSS-1, pravilo iz 214. člena ZPP v zvezi z 19. členom ZDSS-1 ter poseglo v pravico toženke do enakega varstva pravic iz 22. člena URS;

- ali je sodišče dolžno presojati pravilnost in popolnost izvedenskega mnenja, kljub temu da toženka ni podala pripomb glede vseh pomanjkljivosti izvedenskega mnenja, bi jih pa sodišče lahko samo prepoznalo;

- ali je sodišče v okoliščinah konkretne zadeve pravilno zavrnilo dokazni predlog s predložitvijo plačilnih list in individualnih REK obrazcev kot prepozen;

- ali je sodišče v okoliščinah konkretne zadeve utemeljeno štelo, da je bila pripomba glede načina izračuna pripadajočih nadur in s tem povezane listine podane prepozno.

5. Po prvem odstavku 367.a člena ZPP sodišče dopusti revizijo, če je od odločitve vrhovnega sodišča mogoče pričakovati odločitev o pravnem vprašanju, ki je pomembno za zagotovitev pravne varnosti, enotne uporabe prava ali za razvoj prava preko sodne prakse.

6. Vrhovno sodišče ugotavlja, da so glede vprašanja, oblikovanega v izreku tega sklepa, izpolnjeni pogoji iz prvega odstavka 367.a člena ZPP, zato je na podlagi tretjega odstavka 367.c člena ZPP revizijo v tem obsegu dopustilo.

Zakon o delovnih razmerjih (2013) - ZDR-1  - člen 62, 63

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.