VSRS Sodba Uv 6/2026
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2026-03-01

Katarina Parazajda (preds.), Samo Puppis (poroč.), mag. Matej Čujovič

volitve v Državni zbor - določanje kandidatne liste - tajno glasovanje - pravila politične stranke - člani politične stranke

Izpodbijana odločitev temelji na dveh nosilnih stališčih o ugotovljenih (vsebinskih) pomanjkljivostih, s katerimi je obremenjena lista kandidatov v celoti, in sicer na neizpolnjevanju zakonskega pogoja, da morajo biti liste kandidatov določene s tajnim glasovanjem, in na nezadostnem številu podpisov volivcev, ki imajo stalno prebivališče v volilni enoti. Navedena razloga vsak zase utemeljujeta sprejeto odločitev, zato pritožba, s katero se izpodbija le eden od njiju - v konkretnem primeru pritožnik graja odločitev glede zahtevanega števila predloženih podpisov podpore volivcev - ne more imeti uspeha.

Kandidatno listo je mogoče obravnavati po tretjem odstavku 43. člena ZVDZ, če jo določijo člani politične stranke, ki imajo stalno prebivališče v tej volilni enoti in če je določena po postopku, določenem v pravilih stranke. Glede na pravila stranke, ki jih je treba spoštovati pri določanju kandidatne liste (prvi odstavek 43. člena ZVDZ), kandidatno listo lahko določajo tako člani kot simpatizerji te stranke. Čim pa kandidatno listo določajo (tudi) slednji, pogoji iz tretjega odstavka 43. člena ZVDZ niso izpolnjeni.

V tem upravnem sporu je predmet preizkusa pravilnost in zakonitost izdane odločbe in se torej presoja vprašanje izpolnjenosti zakonskih pogojev za vložitev liste kandidatov, ne pa politične vsebine oziroma programa stranke, s katerim ta želi na volitvah uspeti.

Pritožba se zavrne in se izpodbijana odločba potrdi.

1. Državna volilna komisija (v nadaljevanju toženka) je na podlagi 104. člena Zakona o volitvah v državni zbor

(v nadaljevanju ZVDZ) po uradni dolžnosti razveljavila odločbo Volilne komisije volilne enote 2000 Postojna, št. 041-2/2026 z dne 23. 2. 2026, in zavrnila skupno listo kandidatov za volitve v Državni zbor z imenom "A. in B.", ki sta jo vložili politični stranki C. in B.

2. Odločitev temelji na presoji, da lista kandidatov ni določena v skladu z določbami ZVDZ o tajnem glasovanju o listi kandidatov in ni podprta z zadostnim številom podpisov volivcev, ki imajo stalno prebivališče v volilni enoti.

3. Predstavnik liste kandidatov (v nadaljevanju pritožnik) je zoper navedeno odločbo vložil pritožbo. V njej navaja, da je namen odločitev toženke in Vrhovnega sodišča onemogočiti A. nastop na volitvah, pritožba pa je nujna, ker ne pristaja na "tovrstno zlorabo "demokracije" in načrtno kršitev človekovih pravic s strani državnih organov - DVK in Vrhovnega sodišča. Meni, da je povod za takšne odločitve tudi program stranke, ki je (med drugim) usmerjen proti doživljenjskim privilegijem sodnikov in s katerim si A. prizadeva za uvedbo njihove premoženjske in moralne odgovornosti za sprejete sodne odločitve. Ob tem dodaja, da je izid spora vnaprej določen že zaradi sestave volilnih komisij volilnih enot in DVK.

Nasprotuje stališču toženke, da je predložil premalo podpor s podpisi. Navaja, da iz tretjega odstavka 43. člena ZVDZ - ki bi ga toženka v okoliščinah konkretnega primera morala uporabiti, pa je namesto tega napačno opredelila, da gre za primer po četrtem odstavku tega člena - ne izhaja zahteva, da listo kandidatov določijo vsi člani politične stranke, kar bi bilo tudi praktično neizvedljivo. Zavzema se za širšo razlago navedene določbe tako, da zajema delegatski sistem kot organizirano obliko članskega odločanja. Posebej izpostavi, da so v konkretnem primeru o listi kandidatov A. glasovali izključno člani stranke, ne pa tudi simpatizerji ali člani stranke s stalnim prebivališčem v drugih volilnih enotah, četudi so bili prisotni na volilni konferenci. Opozarja, da jim ni bila dana možnost dokazovanja tega dejstva.

Pritožnik še uveljavlja, da je zavrnitev liste v celoti nesorazmerna glede na število zbranih podpisov, dejansko podporo volivcev in izveden postopek določitve kandidatov. Predlaga, da Vrhovno sodišče pritožbi ugodi, izpodbijano odločbo odpravi in ugotovi, da je bila lista kandidatov zakonito vložena, ali vsaj zadevo vrne toženki v ponovno odločanje, podredno pa, da začne postopek za oceno ustavnosti sprejete razlage 43. člena ZVDZ pred Ustavnim sodiščem.

4. Pritožba je bila posredovana v odgovor toženki, ki na pritožbo ni odgovorila, posredovala pa je celotno dokumentacijo spisa.

6. Izpodbijana odločitev temelji na dveh nosilnih stališčih o ugotovljenih (vsebinskih) pomanjkljivostih, s katerimi je obremenjena lista kandidatov v celoti, in sicer na neizpolnjevanju zakonskega pogoja, da morajo biti liste kandidatov določene s tajnim glasovanjem, in na nezadostnem številu podpisov volivcev, ki imajo stalno prebivališče v volilni enoti. Navedena razloga vsak zase utemeljujeta sprejeto odločitev, zato pritožba, s katero se izpodbija le eden od njiju - v konkretnem primeru pritožnik graja odločitev glede zahtevanega števila predloženih podpisov podpore volivcev - ne more imeti uspeha. Pritožnik namreč v pritožbi sploh ne oporeka zaključku toženke, da lista kandidatov ni bila določena s tajnim glasovanjem, kar izrecno predvideva prvi odstavek 43. člena ZVDZ.

7. Neutemeljeno pa je pritožbeno stališče, da bi za predložitev kandidatne liste moralo zadoščati 50 podpisov volivcev s stalnim prebivališčem v volilni enoti, v kateri je vložena kandidatna lista (tretji odstavek 43. člena ZVDZ), in ne 100 podpisov, kot je odločila toženka na podlagi četrtega odstavka 43. člena ZVDZ.

8. Kot poudarja pritožnik sam (str. 8 pritožbe), je kandidatno listo mogoče obravnavati po tretjem odstavku 43. člena ZVDZ, če jo določijo člani politične stranke, ki imajo stalno prebivališče v tej volilni enoti in če je določena po postopku, določenem v pravilih stranke. Nesporno je, da skladno s četrtim odstavkom 4. člena pravil B. listo kandidatov določijo delegati v tajnem glasovanju, skladno s prvim odstavkom 3. člena pravil B. pa delegate imenuje Svet B. izmed članov B. in simpatizerjev te stranke. Glede na pravila B., ki jih je treba spoštovati pri določanju kandidatne liste (prvi odstavek 43. člena ZVDZ), torej kandidatno listo lahko določajo tako člani kot simpatizerji B.. Čim pa kandidatno listo določajo (tudi) slednji, pogoji iz tretjega odstavka 43. člena ZVDZ niso izpolnjeni. Glede na opisana pravila B. torej ne more biti nesporno, da so kandidatno listo v konkretnem primeru določali izključno člani B., kot zatrjuje pritožnik. To pa ne izhaja niti iz zapisnika o delu Volilne konference B. kot organa politične stranke, ki je določil listo kandidatov za volitve poslancev Državnega zbora z dne 14. 2. 2026.

9. Pritožnik nadalje zatrjuje, da mu ne v postopku potrjevanja kandidature pred pristojno volilno komisijo ne v postopku pred Vrhovnim sodiščem ni bila dana možnost dokazovati, da so kandidaturo določali izključno člani stranke. V zvezi z ugotavljanjem dejstev v postopku potrjevanja kandidatnih list velja ustaljena praksa Vrhovnega in Ustavnega sodišča, da se morajo volitve odvijati in končati v določenem kontinuiranem obdobju, zato je oprava vseh volilnih opravil omejena s kratkimi zakonskimi roki. Zaradi omejenega časovnega obdobja ni mogoče od pristojnih volilnih komisij zahtevati, naj po uradni dolžnosti ugotavljajo ustrezna pravno pomembna dejstva, ali dopustiti dopolnjevanja ali popravljanja že opravljenih volilnih opravil, temveč je mogoče dopustiti le odpravljanje formalnih pomanjkljivosti, kot to določa drugi odstavek 56. člena ZVDZ.

Zato mora politična stranka, ki hoče sodelovati na volitvah, svojo organiziranost in delovanje prilagoditi tem zahtevam in poskrbeti za to, da bo lahko izkazala obstoj zakonskih pogojev ob vložitvi kandidatne liste.

Vse povedano po presoji Vrhovnega sodišča velja tudi za vprašanje, ali so kandidate določali izključno člani B., od česar je odvisna uporaba tretjega odstavka 43. člena ZVDZ. Čeprav je torej na predlagatelju kandidatne liste breme izkazati izpolnjevanje zakonskih pogojev, iz dokumentacije, predložene volilni komisiji, ni mogoče razbrati podatkov o tem ali so bili delegati tudi člani stranke.

10. To velja tudi v pritožbenem postopku pred Vrhovnim sodiščem, v katerem je zaradi zelo kratkega roka za odločanje Vrhovnega sodišča trditveno in dokazno breme na strani pritožnika. Zaradi kratkih rokov in narave volilnega postopka od Vrhovnega sodišča ni mogoče zahtevati oziroma pričakovati, da po uradni dolžnosti ugotavlja pravno pomembna in relevantna dejstva ali dopusti dopolnjevanje ali popravljanje formalnih pomanjkljivosti.

To še toliko bolj velja za odpravljanje pomanjkljivosti. Ob tem pritožnik tudi v pritožbi ostaja na ravni pavšalnih navedb, da so kandidatno listo določili le člani stranke in glede tega ne ponudi nikakršnih dokazov.

11. Vrhovno sodišče k temu dodaja, da morebitno neizpolnjevanje pogojev iz tretjega odstavka 43. člena ZVDZ ne pomeni, da je stranki odvzeta možnost sodelovanja na volitvah. Pomeni zgolj, da lahko sodeluje pod pogoji iz četrtega odstavka 43. člena ZVDZ, skladno s katerim je treba kandidatni listi predložiti 100 in ne 50 podpisov volivcev. Iz prakse Ustavnega sodišča

izhaja, da tako 100 kot 50 podpisov volivcev v volilni enoti

ne onemogoča kandidiranja listam, za katere obstaja vsaj minimalna možnost, da bi pri delitvi mandatov na ravni volilnih enot (glede na volilni količnik, ki znaša eno enajstino oddanih glasov v volilni enoti) ali pri delitvi mandatov na državni ravni (glede na volilni prag treh mandatov) pridobile kakšen poslanski mandat. Zato takšni zahtevani podpori ni mogoče očitati, da omejuje pasivno volilno pravico.

12. Pritožnik s sklicevanjem na načelo sorazmernosti smiselno predlaga še delno zavrnitev kandidatne liste z uporabo pooblastila iz tretjega odstavka 56. člena ZVDZ. Že iz jezikovne razlage te določbe izhaja, da je delna zavrnitev kandidatne liste možna le glede posameznih kandidatov, torej kadar za zavrnitev obstaja zakonski razlog, ki se tiče posamezne kandidature in ne (celotne) liste kandidatov.

Ker se v konkretnem primeru ugotovljene vsebinske pomanjkljivosti nanašajo na kandidatno listo, zavrnitev posameznih kandidatov ne pride v poštev.

13. Sklepno Vrhovno sodišče odgovarja še na očitek o pristranskem sojenju. V tem upravnem sporu je predmet preizkusa pravilnost in zakonitost izdane odločbe. Zato se presoja Vrhovnega sodišča osredotoča na vprašanje izpolnjenosti zakonskih pogojev za vložitev liste kandidatov, ne pa na politično vsebino oziroma program stranke, s katerim ta želi na volitvah uspeti. Pritožnikov očitek ostaja na ravni namigovanj, svojih pomislekov pa tudi ni izrazil preko drugih procesnih sredstev (na primer instituta izločitve), zato ga Vrhovno sodišče kot neutemeljenega zavrača.

14. Na ostale pritožbene navedbe (o teoriji kvantnega delegata, o geodetskem elaboratu o prenosu politične misli med volilnimi enotami, matematičnem modelu, varnostnem protokolu za sterilno določanje liste kandidatov, karanteni, dihalni uredbi in podobnih) Vrhovno sodišče ne odgovarja, saj niso pravno odločilne.

15. Ker je izpodbijana odločba po presoji Vrhovnega sodišča pravilna in zakonita, je pritožbo ob primerni uporabi prvega odstavka 63. člena ZUS-1 v zvezi s četrtim odstavkom 105. člena ZVDZ kot neutemeljeno zavrnilo.

Uradni list RS, št. 109/06 - uradno prečiščeno besedilo, 54/07 - odl. US, 23/17, 29/21 in 12/24.

V zapisniku sicer sploh ni navedenih kandidatov, saj ta ne vsebuje osebnih imen predlaganih, izvoljenih in po okrajih razporejenih kandidatov, kot to določata prvi oziroma drugi odstavek 51. člena ZVDZ.

Sklep Ustavnega sodišča Up-1033/17-5 z dne 23. 11. 2017, 12. tč. obrazložitve; sodba Vrhovnega sodišča Uv 1/2018 z dne 25. 1. 2018, 14. tč. obrazložitve.

Odločba Ustavnega sodišča Up-305/98 z dne 19. 11. 1998, 8. tč. obrazložitve.

Sodba Vrhovnega sodišča Uv 6/2017 z dne 10. 11. 2017, 6. tč. obrazložitve.

Odločba U-I-336/96_1 z dne 4. 3. 1999, 10. tč. obrazložitve.

Ki je v času odločanja Ustavnega sodišča v povprečju pomenila 0,052 % oziroma 0,026 % volilnih upravičencev v volilni enoti.

Sodba Vrhovnega sodišča Uv 12/2011 z dne 15. 11. 2011, 9. tč. obrazložitve; in sodba Vrhovnega sodišča Uv 6/2018 z dne 7. 5. 2018, 9. tč. obrazložitve. Pravilnost takšne razlage je potrdilo Ustavno sodišče v odločbi Up-716/18, Up-745/18 z dne 17. 5. 2018, 23. tč. obrazložitve.

Zakon o volitvah v državni zbor (uradno prečiščeno besedilo) (2006) - ZVDZ-UPB1  - člen 43, 43/1, 43/3

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.