VSRS Sklep X DoR 115/2025-6
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2026-01-07

dr. Erik Kerševan (preds.), Nataša Smrekar (poroč.), mag. Jonika Marflak Trontelj

davčna izvršba - naknadna odprava izvršilnega naslova - odmerna odločba - poroštvo - čas izdaje odločbe - ugoditev predlogu za dopustitev revizije

Ali okoliščina odprave izvršilnega naslova zoper davčnega dolžnika in vrnitev zadeve v ponovni postopek za davčnega dolžnika vpliva na presojo pravilnosti in zakonitosti odmerne-ugotovitvene odločbe za poroka, izdane po 148. členu ZDavP-2, in s tem na pravilno uporabo določbe 148. člena ZDavP-2, če porokova ugotovitveno-odmerna odločba v izreku eksplicitno navaja izvršilne naslove zoper dolžnika, ki so bili tekom porokovega postopka (po vložitvi tožbe na Upravno sodišče in torej po izdaji odmerne odločbe zoper poroka), odpravljeni in je bila zadeva za dolžnika vrnjena v ponovni postopek?

Ali okoliščina odprave izvršilnega naslova zoper davčnega dolžnika in vrnitev zadeve v ponovni postopek za davčnega dolžnika vpliva na presojo pravilnosti in zakonitosti odmerne-ugotovitvene odločbe za poroka, izdane po 148. členu ZDavP-2, in s tem na pravilno uporabo določbe 148. člena ZDavP-2, če porokova ugotovitveno-odmerna odločba v izreku eksplicitno navaja izvršilne naslove zoper dolžnika, ki so bili tekom porokovega postopka (po vložitvi tožbe na Upravno sodišče in torej po izdaji odmerne odločbe zoper poroka), odpravljeni in je bila zadeva za dolžnika vrnjena v ponovni postopek?

1. Upravno sodišče Republike Slovenije je na podlagi prvega odstavka 63. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) zavrnilo tožničino tožbo zoper odločbo Finančne uprave Republike Slovenije, št. DT 4934-13413/2021-135 07-720-18 z dne 9. 6. 2022, s katero je bila tožnica spoznana za novo plačnico davčne obveznosti na podlagi ugotovitve, da je davčna dolžnica A., d. o. o., nanjo prenesla svojo dejavnost z namenom, da bi se izognila plačilu davka (druga poved prvega odstavka 148. člena Zakona o davčnem postopku, v nadaljevanju ZDavP-2). V izreku navedene odločbe, v katerem je navedenih 51 izvršilnih naslovov, ki so bili izdani v postopkih, vodenih zoper davčno dolžnico, je bilo tožnici naloženo plačilo skupaj 812.954,66 EUR (predvsem iz naslova davka na dodano vrednost ter davka od dohodkov pravnih oseb).

2. V razlogih navedene pravnomočne sodbe je Upravno sodišče navedlo, da so v konkretni zadevi ugotovljene dejanske okoliščine, na podlagi katerih je imel davčni organ podlago za uporabo instituta poroštva po 148. členu ZDavP-2. Zavrnilo je tožničino trditev, da je zaradi odprave dolžničinega izvršilnega naslova (to je odločbe, št. DT 0610-3828/2019-59-08-420-15 z dne 22. 10. 2020) in vrnitve zadeve v ponovni davčni postopek, do česar je prišlo v času predmetnega upravnega spora,

ugasnilo poroštvo. Pravilnost in zakonitost tožničine odločbe se namreč presoja glede na dejansko in pravno stanje v času njene izdaje, to je 9. 6. 2022, takrat pa je bil navedeni izvršilni naslov v veljavi. Ob sklicevanju na 281. člen Zakona o splošnem upravnem postopku (v nadaljevanju ZUP) je še izpostavilo, da so učinki pravnomočne odprave odločbe brez vrnitve v ponovni postopek in z vrnitvijo v ponovni postopek različni. V prvem primeru se upravni postopek zaključi, v drugem pa nadaljuje. Ker je sodišče s sodbo I U 224/2022-21 zadevo v delu, v katerem je tožbi ugodilo, vrnilo v ponovni postopek in je ni le odpravilo, pomeni, da o odmeri davka davčni dolžnici še ni bilo dokončno odločeno, zato je stališče tožnice, da je poroštvo ugasnilo, nepravilno oziroma preuranjeno.

3. Tožnica (v nadaljevanju predlagateljica) je na Vrhovno sodišče vložila predlog za dopustitev revizije po 367. b členu Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) v zvezi s prvim odstavkom 22. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1). V njem je predlagala, naj Vrhovno sodišče dopusti revizijo zoper izpodbijano sodbo zaradi več pomembnih pravnih vprašanj.

5. Vrhovno sodišče je ugotovilo, da so pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367. a člena ZPP izpolnjeni glede prvega predlaganega vprašanja (ki je v bistvenem enak nadaljnjima dvema vprašanjema v predlogu od skupno sedmih), zato je tožničinemu predlogu v tem delu ugodilo (tretji odstavek 367. c člena ZPP). V okviru zastavljenega vprašanja se bo Vrhovno sodišče lahko tudi nadalje izreklo o v upravni in sodni praksi ustaljenem stališču, da se v upravnem sporu zakonitost upravne (konkretno porokove) odločbe presoja glede na pravno in dejansko stanje v času njene izdaje. To stališče bo presodilo upoštevaje okoliščine predlagateljičinega primera, ko se v povezavi z zakonitostjo porokove odločbe postavlja vprašanje morebitnega upoštevnega vpliva šele med porokovim upravnim sporom nastale nove procesne okoliščine odprave izvršilnega naslova davčne dolžnice in vrnitve zadeve v ponovni upravni postopek. Vrhovno sodišče se z navedenim še ni ukvarjalo, zato je odgovor na zastavljeno vprašanje objektivno pomemben za razvoj prava preko sodne prakse in s tem za nadaljnjo prakso davčnih organov v številnih podobnih primerih.

6. V preostalem delu Vrhovno sodišče revizije ni dopustilo, saj zanjo niso izpolnjeni zakonski pogoji.

7. Vrhovno sodišče je odločalo v senatu, ki je naveden v uvodu tega sklepa. Odločitev je sprejelo soglasno (sedmi odstavek 324. člena ZPP).

Tožnica je sodišče o sodbi Upravnega sodišča I U 224/2022-21 z dne 4. 11. 2024, s katero je bil dolžničin izvršilni naslov odpravljen, obvestila v pripravljalni vlogi z dne 6. 11. 2024.

Zakon o davčnem postopku (2006) - ZDavP-2  - člen 148, 148/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.