VSRS Sklep II DoR 432/2025
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2026-01-07

dr. Mateja Končina Peternel (preds.), Katarina Parazajda (poroč.), Tomaž Pavčnik

kredit v CHF - dobra vera - retroaktivnost - načelo vestnosti in poštenja - pojasnilna dolžnost banke - zavrnitev predloga za dopustitev revizije

1. Sodišče prve stopnje je odločilo, da so nični kreditna pogodba z 28. 4. 2008, pogodba o zastavi nepremičnin z 28. 4. 2008 ter notarska zapisa pogodb, da je neveljavna vknjižba hipoteke skupaj z zaznambo neposredne izvršljivosti tega notarskega zapisa in se zato izbriše. Postopek o plačilu 81.000 EUR je ustavilo in sklenilo, da mora toženka tožnici povrniti pravdne stroške.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbi toženke delno ugodilo in spremenilo odločitev o stroških postopka.

3. Toženka predlaga, naj Vrhovno sodišče dopusti revizijo glede vprašanj:

" 1. Ali je ravnanje prvo­stopenjskega in drugostopenjskega sodišča, ki pri presoji ničnosti kreditne pogodbe v CHF uporabljata pravni standard "dobre vere" namesto v 24. členu ZVPot predvidenega pravnega standarda "vestnosti in poštenja", materialno pravno pravilno?

2. Ali je pravilno stališče pritožbenega sodišča, da pomanjkljiva izpolnitev pojasnilne dolžnosti sama po sebi predstavlja kršitev pravnega standarda "vestnosti in poštenja" iz 24. člena ZVPot in ne gre zgolj za izpolnitev zakonskega dejanskega stanu iz 4. in 5. odstavka 22. člena ZVPot?3. Ali je bilo postopanje pritožbenega sodišča, ki pri presoji izpolnitve pojasnilne dolžnosti ni upoštevala okoliščin konkretnega primera in osebnih lastnosti konkretnega kreditojemalca, materialno pravno pravilno?4. Ali je razlaga pojasnilne dolžnosti, ki temelji na dokumentih in sodni praksi sprejeti po letu 2008 (ko je bila sklenjena Kreditna pogodba) skladna s prepovedjo povratne veljave pravnih aktov, kot izhaja iz: 155. člena URS in hkrati tudi iz 6. in 7. člena Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, ki izhajata iz načela zakonitosti, ki je splošno pravno načelo EKČP in njene razlage. Zakona o ratifikaciji Konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, spremenjene s protokoli št. 3, 5 in 8 ter dopolnjene s protokolom št. 2, ter njenih protokolov št. 1, 4, 6, 7, 9, 10 in 11 (Uradni list RS - Mednarodne pogodbe, št. 7/94)?"

5. Vrhovno sodišče dopusti revizijo, če je od njegove odločitve mogoče pričakovati odločitev o pravnem vprašanju, pomembnem za zagotovitev pravne varnosti, enotne uporabe prava ali za razvoj prava prek sodne prakse (prvi odstavek 367.a člena Zakona o pravdnem postopku, v nadaljevanju ZPP). Sodišče dopusti revizijo zlasti v naslednjih primerih: če gre za pravno vprašanje, glede katerega odločitev sodišča druge stopnje odstopa od sodne prakse vrhovnega sodišča, če gre za pravno vprašanje, glede katerega sodne prakse vrhovnega sodišča ni, še zlasti, če sodna praksa višjih sodišč ni enotna, ali če gre za pravno vprašanje, glede katerega sodna praksa vrhovnega sodišča ni enotna.

6. Vrhovno sodišče je ocenilo, da v obravnavani zadevi zahteve iz prvega odstavka 367.a člena ZPP niso izpolnjene, zato je predlog za dopustitev revizije zavrnilo (drugi odstavek 367.c člena ZPP). Odločitev je sprejelo soglasno v uvodoma navedeni sestavi senata (sedmi odstavek 324. člena ZPP).

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367a, 367a/1, 367c, 367c/2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.