TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSRS Sklep II DoR 109/2025
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2025-06-04

Tomaž Pavčnik (preds.), mag. Nina Betetto (poroč.), Vladimir Horvat

priposestvovanje dela nepremičnine - pogoji za priposestvovanje - zakupna pogodba - učinek erga omnes - razmerje inter partes - načelo nemo plus iuris - solastnina - vznemirjanje lastninske pravice - zavrnitev predloga za dopustitev revizije

1. Med strankama je potekal spor zaradi vznemirjanja tožnikove (so)lastninske pravice na njivi, ki v naravi leži na pretežnem delu parcele 332/6 in v manjšem delu na 332/1, obe k. o. ... Glavnino spora je predstavljalo dejansko lastništvo dela parcele 332/1, ki tvori zaključeno celoto tožnikove njive. Tožnik je zatrjeval, da zemljiškoknjižno stanje, skladno s katerim je lastnica celotne te parcele Irena Poles, ne odraža dejanskega. Dejanski (so)lastnik spornega dela naj bi bil on, saj naj bi ga (že priposestvovanega) podedoval po svojih pravnih prednikih. Irena Poles, ki je to parcelo oddala tožencu v zakup, naj na spornem delu ne bi imela nobenih lastninskih upravičenj, posledično pa naj bi bila ravnanja toženca - zakupnika protipravna.

2. Sodišče prve stopnje je (v bistvenem) razsodilo, da je toženec dolžan prenehati z vznemirjanjem tožnikove solastninske pravice na spornem območju obeh parcel, prepovedalo mu je tudi nadaljnje vznemirjanje. Odločitev temelji na ugotovitvi, da je tožnik zemljiškoknjižni lastnik parcele 332/6 ter dejanski lastnik spornega dela parcele 332/1, ravnanja toženca pa nimajo ustrezne pravne podlage.

3. Sodišče druge stopnje je zavrnilo pritožbo toženca in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje. Pritrdilo je ključnim razlogom, ki jih je navedlo sodišča prve stopnje.

4. Zoper takšno odločitev toženec vlaga predlog za dopustitev revizije. Predlaga, da se revizija dopusti glede vprašanj:

1. Ali je možno priposestvovati idealni delež solastnine na delu parcele, kot izhaja iz konkretnega primera?

2. Ali sta sodbi pravilno upoštevali tek priposestvovalne dobe za tožnika?

3. Ali je sodišče druge stopnje ravnalo pravilno, ko je pritožbo toženca zavrnilo, čeprav so bili v sodbi sodišča prve stopnje razlogi o odločilnih dejstvih nejasni in sami s seboj v nasprotju, ter je pritožbeno sodišče v obrazložitvi protispisno povzelo obrazložitev sodišča prve stopnje?

6. Vrhovno sodišče je ocenilo, da pogoji za dopustitev revizije, ki izhajajo iz 367. a člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP), niso izpolnjeni, zato je predlog zavrnilo (drugi odstavek 367. c člena ZPP).

7. Vrhovno sodišče je odločalo v senatu, navedenem v uvodu sklepa. Odločbo je sprejelo soglasno (sedmi odstavek 324. člena ZPP).

Stvarnopravni zakonik (2002) - SPZ  - člen 43, 44

Zakon o temeljnih lastninskopravnih razmerjih (1980) - ZTLR  - člen 28

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367a, 367a/1, 367c, 367c/2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep I R 96/2025
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2025-06-04

dr. Mateja Končina Peternel (preds.), Tomaž Pavčnik (poroč.), mag. Nina Betetto

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - prenos pristojnosti iz razloga smotrnosti - prenos pristojnosti iz drugih tehtnih razlogov - objektivna nepristranskost sodišča - ugoditev predlogu

Predlagatelj je v družinskopravni nepravdni zadevi podal predlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča. Opira ga na dejstvo, da je nasprotna udeleženka hči A. A., sodnice Višjega sodišča v Ljubljani.

Upoštevaje okoliščino, da prenos pristojnosti predlaga stranka sama, ter okoliščino, da gre za občutljivo družinskopravno zadevo, je Vrhovno sodišče odločilo tako kot v zadevi I R 6/2004. Pristojnost za odločanje je preneslo izven območja Višjega sodišča v Ljubljani, na Okrožno sodišče v Celju.

Za odločanje o tej zadevi se določi Okrožno sodišče v Celju.

1. Predlagatelj je v družinskopravni nepravdni zadevi podal predlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča. Opira ga na dejstvo, da je nasprotna udeleženka hči A. A., sodnice Višjega sodišča v Ljubljani. Mati nasprotne udeleženke je torej instančna sodnica, hkrati pa gre za konflikt osebne narave in občutljivo zadevo. Sklicuje se na sklep I R 6/2004.

3. Vrhovno sodišče lahko na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi (67. člen Zakona o pravdnem postopku; ZPP).

4. Obstoj drugih tehtnih razlogov v sodni praksi najbolj pogosto zapolnjujejo okoliščine, zaradi katerih bi bil lahko omajan videz nepristranskosti sodišča. Običajno gre za osebne povezave med stranko postopka in vsemi sodniki tega sodišča.

5. Predlagatelj se korektno sklicuje na sklep I R 6/2004. V navedeni zadevi je Vrhovno sodišče preneslo pristojnost izključno zato, ker je bila tožničina mati višja sodnica drugostopenjskega sodišča, ki odloča o pritožbah zoper odločbe prvostopenjskega sodišča. Po drugi strani pa Vrhovno sodišče v zadevi I R 8/2011 takšnega razloga ni prepoznalo v okoliščini, da je bil tožnik oče višjega sodnika, ki je sodniško funkcijo opravljal na instančnem sodišču.

6. Upoštevaje okoliščino, da prenos pristojnosti predlaga stranka sama, ter okoliščino, da gre za občutljivo družinskopravno zadevo, je Vrhovno sodišče odločilo tako kot v zadevi I R 6/2004. Pristojnost za odločanje je preneslo izven območja Višjega sodišča v Ljubljani, na Okrožno sodišče v Celju.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 67

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep I R 77/2025
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2025-06-04

mag. Nina Betetto (preds.), dr. Mateja Končina Peternel (poroč.), Tomaž Pavčnik

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - prenos pristojnosti iz razloga smotrnosti - delegacija pristojnosti - sodno odprtje sefa - ugoditev predlogu

Vrhovno sodišče ocenjuje, da je predlagana delegacija smotrna, saj se bo ob potrebi po opravi naroka na kraju samem postopek brez dvoma lažje, hitreje in z manjšimi stroški izvedel tam, kjer se sef nahaja. Vrhovno sodišče je zato predlogu Okrajnega sodišča v Murski Soboti ugodilo in za odločanje v tej zadevi določilo Okrajno sodišče v Ljubljani.

Za odločanje v zadevi se določi Okrajno sodišče v Ljubljani.

1. V nepravdni zadevi zaradi sodnega odprtja sefa je Okrajno sodišče v Murski Soboti podalo predlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča. Navaja, da mora sodišče v postopku sodnega odprtja sefa ugotoviti vsebino sefa, zato mora opraviti narok na kraju samem. Ker se predlagateljičina poslovalnica, kjer se nahaja sef nasprotnega udeleženca, nahaja v Ljubljani, meni, da bi se postopek lažje, hitreje in z nižjimi stroški opravil pred Okrajnim sodiščem v Ljubljani. Poslovalnica je po podatkih google.maps od slednjega oddaljena le 3 km, medtem ko razdalja do Okrajnega sodišča v Murski Soboti znaša 183 km.

3. Ob upoštevanju drugega odstavka 1061. člena Obligacijskega zakonika, se za odprtje sefa kot dela pogodbe o sefu še vedno uporablja Zakon o obligacijskih razmerjih. Za postopek se na podlagi drugega odstavka 1. člena Zakona o nepravdnem postopku (ZNP‑1) uporabljajo določbe ZNP‑1.

4. Na podlagi 67. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP), ki se v skladu z 42. členom ZNP‑1 smiselno uporablja tudi v nepravdnem postopku, lahko Vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Temeljni namen delegacije pristojnosti je torej smotrnost. V poštev pride predvsem takrat, kadar je utemeljeno pričakovati, da bo pri drugem sodišču postopek enostavnejši in cenejši kot pri pristojnem sodišču.

5. Vrhovno sodišče ocenjuje, da je predlagana delegacija smotrna, saj se bo ob potrebi po opravi naroka na kraju samem postopek brez dvoma lažje, hitreje in z manjšimi stroški izvedel tam, kjer se sef nahaja. Vrhovno sodišče je zato predlogu Okrajnega sodišča v Murski Soboti ugodilo in za odločanje v tej zadevi določilo Okrajno sodišče v Ljubljani.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 67

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep II DoR 172/2025
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2025-06-18

Vladimir Horvat (preds.), dr. Mateja Končina Peternel (poroč.), Katarina Parazajda

CIVILNO PROCESNO PRAVO - DRUŽINSKO PRAVO - OBLIGACIJSKO PRAVO - POGODBENO PRAVO

razveza zakonske zveze - darila med zakoncema - vrnitev darila - darilna pogodba - preklic darila - darilni namen - kavza pogodbe - zavrnitev predloga za dopustitev revizije

1. Tožnica je tožencu v času trajanja njune zakonske zveze podarila polovični solastniški delež na 32-ih nepremičninah (v naravi kmetija). Po razvezi zakonske zveze tožnica s tožbo od sodišča zahteva, naj tožencu naloži, da ji je dolžan vrniti darilo, tako da ji izstavi ustrezno zemljiškoknjižno listino za prenos polovičnega solastniškega deleža na teh nepremičninah v njeno korist.

2. Sodišče prve stopnje je tožbenemu zahtevku ugodilo.

3. Sodišče druge stopnje je pritožbo toženca zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

4. Toženec predlaga, naj Vrhovno sodišče revizijo dopusti glede vprašanja:

- Ali je preklic darila med zakoncema (po 110. členu DZ) dopusten, v kolikor kavza darila ne korenini v specifični zakonski veri v dosmrtno skupno življenje, marveč vsebuje številne druge primesi ter te druge primesi celo prevladujejo?

6. Vrhovno sodišče zaradi svoje precedenčne vloge na podlagi prvega odstavka 367.a člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) dopusti revizijo le, če je od odločitve Vrhovnega sodišča mogoče pričakovati odločitev o pravnem vprašanju, ki je pomembno za zagotovitev pravne varnosti, enotne uporabe prava ali za razvoj prava preko sodne prakse. Sodišče dopusti revizijo zlasti v naslednjih primerih: če gre za pravno vprašanje, glede katerega odločitev sodišča druge stopnje odstopa od sodne prakse Vrhovnega sodišča, če gre za pravno vprašanje, glede katerega sodne prakse Vrhovnega sodišča ni, še zlasti, če sodna praksa višjih sodišč ni enotna, ali če gre za pravno vprašanje, glede katerega sodna praksa Vrhovnega sodišča ni enotna.

7. Vrhovno sodišče je ocenilo, da toženec ni izkazal izpolnjevanja zahtev iz navedene določbe, zato je predlog za dopustitev revizije zavrnilo (drugi odstavek 367.c člena ZPP).

8. Odločalo je v senatu, navedenem v uvodu odločbe. Odločitev je sprejelo soglasno (sedmi odstavek 324. člena ZPP).

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen  367a, 367a/1, 367c, 367c/2

Družinski zakonik (2017) - DZ  - člen 110, 110/2

Obligacijski zakonik (2001) - OZ  - člen 39, 533

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep I R 34/2025
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2025-04-16

mag. Nina Betetto (preds.), dr. Mateja Končina Peternel (poroč.), Tomaž Pavčnik

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti - delegacija pristojnosti iz drugih tehtnih razlogov - videz nepristranskosti - sorodstveno razmerje - višje sodišče - ugoditev predlogu

Okoliščine, da je tožnik bratranec direktorice pristojnega višjega sodišča, ki opravlja naloge sodne uprave in posledično organizacijsko vpliva na delovanje celotnega sodišča ter sodeluje vsemi sodnicami in sodniki sodišča, ki jih je skupaj samo štirinajst, utemeljujejo prenos pristojnosti, saj bi sicer lahko bil prizadet videz nepristranskosti odločanja v konkretni zadevi.

Za odločanje v zadevi se določi Višje sodišče v Ljubljani.

1. V pravdnem postopku, ki je potekal med pravdnima strankama zaradi plačila 4.178,54 EUR s pp, je Okrajno sodišče v Novi Gorici odločilo s sodbo opr. št. P 101/2023 z dne 5. 11. 2024, zoper katero je tožnik dne 15. 1. 20215 vložil pritožbo.

Tožnik je ob vložitvi pritožbe z dne 15. 1. 2025 na podlagi 67. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) predlagal določitev drugega stvarno pristojnega višjega sodišča, in sicer Višjega sodišča v A.. Pojasnjuje, da je bratranec direktorice pristojnega višjega sodišča. Gre za majhno sodišče, na katerem so zaposleni med seboj v vsakodnevnih stikih in tesno povezani, zato ima njegova sestrična pomemben vpliv na delovanje celotnega sodišča.

3. Na podlagi 67. člena ZPP lahko Vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. V skladu z ustaljeno sodno prakso so drugi tehtni razlogi, ki utemeljujejo prenos pristojnosti, predvsem okoliščine, ki bi objektivno gledano lahko omajale zaupanje strank ali javnosti v nepristranskost vseh sodnikov pristojnega sodišča.

4. Okoliščine, da je tožnik bratranec direktorice pristojnega višjega sodišča, ki opravlja naloge sodne uprave in posledično organizacijsko vpliva na delovanje celotnega sodišča ter sodeluje vsemi sodnicami in sodniki sodišča, ki jih je skupaj samo štirinajst, utemeljujejo prenos pristojnosti, saj bi sicer lahko bil prizadet videz nepristranskosti odločanja v konkretni zadevi.

5. Vrhovno sodišče je zato predlogu ugodilo in za odločanje v tej zadevi določilo Višje sodišče v A..

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 67

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep I R 40/2025
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2025-04-16

mag. Nina Betetto (preds.), dr. Mateja Končina Peternel (poroč.), Tomaž Pavčnik

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti - delegacija pristojnosti iz drugih tehtnih razlogov - sodnik pristojnega sodišča kot stranka v postopku - višje sodišče - ugoditev predlogu

Vrhovno sodišče je že zavzelo stališče, da je pod pojem drug tehtni razlog mogoče subsumirati okoliščino, ko je na sodišču, pristojnem za odločanje, zaposlena stranka postopka. Okoliščina, da je druga predlagateljica sodnica na višjem sodišču, ki bi moralo odločati, je tehten razlog za prenos pristojnosti na drugo višje sodišče, saj utegne povzročiti dvom o korektnosti postopka in nepristranskosti odločanja.

Za odločanje v zadevi se določi Višje sodišče v Celju.

1. V nepravdni zadevi zaradi razdelitve solastnega premoženja je Okrajno sodišče v Ljubljani izdalo sklep opr. št. N 12/2019 z dne 8. 1. 2024 (pravilno 2025), zoper katerega je tretja nasprotna udeleženka vložila pritožbo.

2. Višje sodišče v Ljubljani je na podlagi 67. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) podalo predlog za določitev drugega stvarno pristojnega višjega sodišča. Kot tehtni razlog za prenos pristojnosti je navedlo, da je druga predlagateljica višja sodnica, ki sodniško službo opravlja na Višjem sodišču v Ljubljani. Meni, da bi zaradi navedenega lahko bil prizadet videz nepristranskosti sojenja, zato predlaga, naj Vrhovno sodišče za odločanje v tej zadevi določi drugo stvarno pristojno sodišče.

4. Na podlagi 67. člena ZPP lahko Vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. V skladu z ustaljeno sodno prakso so drugi tehtni razlogi, ki utemeljujejo prenos pristojnosti, predvsem okoliščine, ki bi objektivno gledano lahko omajale zaupanje strank ali javnosti v nepristranskost vseh sodnikov pristojnega sodišča.

5. Vrhovno sodišče je že zavzelo stališče, da je pod pojem drug tehtni razlog mogoče subsumirati okoliščino, ko je na sodišču, pristojnem za odločanje, zaposlena stranka postopka. Okoliščina, da je druga predlagateljica sodnica na Višjem sodišču v Ljubljani, ki bi moralo odločati o pritožbi tretje nasprotne udeleženke, je tehten razlog za prenos pristojnosti na drugo višje sodišče, saj utegne povzročiti dvom o korektnosti postopka in nepristranskosti odločanja. Vrhovno sodišče je zato predlogu Višjega sodišča v Ljubljani ugodilo in za odločanje v tej zadevi določilo Višje sodišče v Celju.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 67

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep III DoR 26/2025
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2025-06-11

Franc Seljak (preds.), Magda Teppey (poroč.), dr. Damjan Orož

prevzem dolga - prevzem dolga na podlagi zakona - ugoditev predlogu za dopustitev revizije

Revizija se dopusti glede vprašanja ali Republika Slovenija pri prevzemu dolga odgovornega družbenika po tretjem odstavku 17. člena ZOKIPOSR odgovarja za neizterjane obresti, ki so zapadle do prevzema, torej do uveljavitve ZOKIPOSR in je tako uporaba pravil iz drugega odstavka 430. člena OZ izključena.

Revizija se dopusti glede vprašanja ali Republika Slovenija pri prevzemu dolga odgovornega družbenika po tretjem odstavku 17. člena ZOKIPOSR odgovarja za neizterjane obresti, ki so zapadle do prevzema, torej do uveljavitve ZOKIPOSR in je tako uporaba pravil iz drugega odstavka 430. člena OZ izključena.

1. Sodišče druge stopnje je zavrnilo pritožbo dolžnika zoper sklep o ugovoru zoper sklep o dovolitvi izvršbe zoper novega dolžnika. Presodilo je, da je s prevzemom dolga na podlagi tretjega odstavka 17. člena Zakon o odpravi krivic zaradi izbrisa pravnih oseb iz sodnega registra v obdobju od 23. julija 1999 do 15. januarja 2008 na dolžnico prešla tudi obveznost plačila neizterjanih obresti.

2. Zoper sklep sodišča druge stopnje vlaga dolžnik predlog za dopustitev revizije.

3. Vrhovno sodišče ugotavlja, da so izpolnjeni pogoji za dopustitev revizije iz 10. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju v zvezi s 367.a členom Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) glede vprašanja, opredeljenega v izreku sklepa. Revizijo je zato v tem obsegu dopustilo.

4. Sklep je bil sprejet soglasno (sedmi odstavek 324. člena ZPP).

Zakon o odpravi krivic zaradi izbrisa pravnih oseb iz sodnega registra v obdobju od 23. julija 1999 do 15. januarja 2008 (2021) - ZOKIPOSR  - člen 17, 17/3

Obligacijski zakonik (2001) - OZ  - člen 430, 430/2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep II DoR 124/2025
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2025-06-18

mag. Matej Čujovič (preds.), Vladimir Horvat (poroč.), dr. Mateja Končina Peternel

stvarna služnost - priposestvovanje - zavrnitev predloga za dopustitev revizije

1. Sodišče prve stopnje je v korist vsakokratnega lastnika gospodujoče nepremičnine z ID znakom: parcela ... in v breme vsakokratnega lastnika služečih nepremičnin z ID znaki: parcela ..., parcela ..., parcela ..., parcela ..., parcela ... in parcela ..., ugotovilo obstoj služnostne pravice uporabe poti, ki poteka preko navedenih služečih nepremičnin po trasi že obstoječe gramozirane ceste, razvidne iz priloge 1 izvedenskega mnenja sodnega izvedenca Janeza Gorišiča z dne 17. 10. 2023, ki je sestavni del te sodbe, in sicer v skupni dolžini 199 m in v širini od 2,5 do 3,5 m, za potrebe hoje in vožnje z osebnimi vozili in kmetijskimi stroji in kmetijsko mehanizacijo, pri čemer se ugotovljena služnost omeji na potrebe kmetijske obdelave gospodujoče nepremičnine in potrebe čebelarjenja oziroma oskrbe čebel(njaka) na gospodujoči nepremičnini. V ostalem je tožnikov tožbeni zahtevek zavrnilo. Odločilo je še o stroških postopka.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbi tožnika in tretjega toženca zavrnilo ter potrdilo sodbo sodišča prve stopnje. Odločilo je še o stroških pritožbenega postopka.

3. Tretji toženec predlaga dopustitev revizije glede vprašanj, (1) ali sta zaradi neuporabe določb prvega odstavka 274. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) v zvezi z določbo prvega odstavka 2. člena, prvega odstavka 7. člena in 212. člena ZPP odločitvi sodišč prve in druge stopnje obremenjeni z bistveno kršitvijo določb postopka po prvem odstavku 339. člena ZPP, katera je vplivala na pravilnost in zakonitost končne odločbe, ter z absolutno bistveno kršitvijo določb postopka po 4. točki drugega odstavka 339. člena ZPP; (2) ali je bila podana nesklepčnost tožbe in sta posledično odločitvi sodišč prve in druge stopnje obremenjeni z bistveno kršitvijo določb postopka po prvem odstavku 339. člena ZPP, katera je vplivala na pravilnost in zakonitost končne odločbe; (3) ali je pravilna odločitev sodišč, ker tožbenega zahtevka tožnika nista zavrgli/zavrnili zaradi pomanjkanja pravnega interesa za tožbo; in (4) ali sta sodišči prve in druge stopnje zmotno uporabili materialno pravo, to je določbo 217. člena Stvarnopravnega zakonika (SPZ) v zvezi z določbo 19. člena Zakona o zemljiški knjigi (ZZK-1).

5. Pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena ZPP niso podani, zato je Vrhovno sodišče predlog tretjega toženca zavrnilo (drugi odstavek 367.c člena ZPP).

6. Vrhovno sodišče je odločalo v senatu, navedenem v uvodu sklepa. Odločbo je sprejelo soglasno (sedmi odstavek 324. člena ZPP).

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367a, 367a/1, 367c, 367c/2

Stvarnopravni zakonik (2002) - SPZ  - člen 217

Zakon o zemljiški knjigi (2003) - ZZK-1  - člen 19

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep XI Ips 23582/2025
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2025-06-11

Barbara Zobec (preds.), Maja Baškovič (poroč.), mag. Aleksander Karakaš

zagovornik po uradni dolžnosti - razrešitev zagovornika - zahteva za varstvo zakonitosti - upravičenci za vložitev

Sklep o razrešitvi je konstitutivne narave in učinkuje z dnem izdaje oziroma ne glede na to, kdaj je vročen zagovorniku. Samo dejstvo razrešitve funkcije zagovornika po uradni dolžnosti ima za posledico, da so vsa njegova procesna dejanja, opravljena po razrešitvi, nedovoljena.

Zahteva za varstvo zakonitosti se zavrže.

1. Zunajobravnavni senat Okrožnega sodišča na Ptuju je z uvodoma navedenim sklepom zoper obdolženca zaradi utemeljenega suma storitve kaznivega dejanja po tretjem odstavku 308. člena Kazenskega zakonika (v nadaljevanju KZ-1) podaljšal pripor iz pripornega razloga po 1. točki prvega odstavka 201. člena Zakona o kazenskem postopku (v nadaljevanju ZKP). Višje sodišče v Mariboru je z uvodoma navedenim sklepom pritožbo obdolženčeve zagovornice zavrnilo kot neutemeljeno.

2. Zagovornica je zoper izpodbijani pravnomočni sklep vložila zahtevo za varstvo zakonitosti iz vseh razlogov po prvem odstavku 420. člena ZKP s predlogom, naj Vrhovno sodišče ugodi zahtevi in odpravi pripor.

3. Iz podatkov spisa je razvidno, da je bila odvetnica 1. 4. 2025 postavljena za obdolženčevo zagovornico po uradni dolžnosti. Obdolženec je 28. 4. 2025 za zastopanje v tej kazenski zadevi pooblastil odvetnika Ingmarja Bloudka. Sodišče je zato odvetnico s sklepom II K 23582/2025-80 z dne 29. 4. 2024 razrešilo. Odvetnica je zahtevo za varstvo zakonitosti vložila 8. 5. 2025, torej po izdaji sklepa o razrešitvi, vendar še pred njegovo vročitvijo odvetnici.

4. Sklep o razrešitvi je konstitutivne narave in učinkuje z dnem izdaje oziroma ne glede na to, kdaj je vročen zagovorniku. Samo dejstvo razrešitve funkcije zagovornika po uradni dolžnosti ima za posledico, da so vsa njegova procesna dejanja, opravljena po razrešitvi, nedovoljena.

Odvetnica od izdaje sklepa o razrešitvi torej ni imela več podlage za opravljanje dolžnosti zagovornice po uradni dolžnosti, kar pomeni, da v času vložitve zahteve za varstvo zakonitosti ni bila upravičena do tega procesnega dejanja. Ker je torej zahtevo za varstvo zakonitosti vložila oseba, ki nima te pravice (drugi odstavek 422. člena ZKP), jo je Vrhovno sodišče zavrglo na podlagi drugega odstavka 423. člena ZKP.

Sklepa Vrhovnega sodišča RS XI Ips 33/2009 z dne 7. 5. 2009 in I Ips 232/2000 z dne 5. 10. 2000.

Zakon o kazenskem postopku (1994) - ZKP  - člen 72, 72/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.