VSRS Sodba XI Ips 94010/2024
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2025-09-10

Mitja Kozamernik (preds.), mag. Andreja Sedej Grčar (poroč.), mag. Aleksander Karakaš

odreditev pripora - nedovoljeni dokazi - doktrina prima facie - zaseg predmetov pri varnostnem pregledu - hišni red - prestajanje zaporne kazni - obnašanje med prestajanjem kazni

Posebnost obravnavane zadeve je v tem, da je obdolženec očitano kaznivo dejanje storil v zavodu za prestajanje kazni zapora, v okviru katerega velja poseben režim odvzema nedovoljenih stvari, prav tako pa je posebej urejen tudi postopek varnostnega pregleda obsojencev. V tem primeru so namreč uporabljiva tudi določila ZIKS-1.

Za odvzem in zavarovanje spornih predmetov (USB ključek in računalnik Lenovo) s strani pravosodnih policistov je tako obstajala zakonska podlaga in na prvi pogled (prima facie) - zgolj takšno presojo zakonitosti dokazov lahko namreč Vrhovno sodišče v okviru te faze opravi - ni mogoče ugotoviti, da so dokazi pridobljeni nezakonito.

Zahteva za varstvo zakonitosti se zavrne.

1. Zunajobravnavni senat Okrožnega sodišča v Novem mestu je s sklepom I Ks 94010/2024 z dne 19. 6. 2025 na podlagi prvega odstavka 207. člena ZKP obdolžencu A. A. odredil pripor iz pripornega razloga ponovitvene nevarnosti po 3. točki prvega odstavka 201. člena ZKP, zaradi utemeljenega suma storitve kaznivega dejanja prikazovanja, izdelave, posesti in posredovanja pornografskega gradiva po tretjem odstavku 176. člena Kazenskega zakonika (v nadaljevanju KZ-1). Odločilo je, da se bo pripor začel izvrševati nemudoma po prestani kazni po sodbi Okrožnega sodišča v Slovenj Gradcu II K 61250/2021 z dne 12. 4. 2023, pravnomočni dne 13. 6. 2023, to je predvidoma dne 31. 8. 2025. Višje sodišče v Ljubljani je s sklepom I Kp 94010/2024 z dne 2. 7. 2025 pritožbo obdolženčevih zagovornikov zavrnilo kot neutemeljeno.

2. Zahtevo za varstvo zakonitosti zoper pravnomočni sklep o odreditvi pripora vlagajo obdolženčevi zagovorniki, kot navajajo, zaradi kršitev kazenskega zakona, bistvenih kršitev določb kazenskega postopka ter kršitve 29. člena Ustave Republike Slovenije (v nadaljevanju Ustava). Vrhovnemu sodišču predlagajo, da zahtevi ugodi, izpodbijani pravnomočni sklep razveljavi in pripor zoper obdolženca odpravi oziroma zadevo vrne v novo odločanje.

3. Vrhovna državna tožilka Tamara Gregorčič je skladno z drugim odstavkom 423. člena ZKP odgovorila na zahtevo in predlagala, da se zavrne kot neutemeljena. Ne strinja se z zaključki vložnikov, da so zbrani dokazi v spisu

nedovoljeni, saj so pravosodni policisti za opravo varnostnega pregleda in odvzem predmetov imeli zakonska pooblastila po določilih Zakon o izvrševanju kazenskih sankcij (v nadaljevanju ZIKS-1).

4. Odgovor vrhovne državne tožilke je bil poslan v izjavo obdolžencu in njegovim zagovornikom, ki so se o njem izjavili. V odgovoru vztrajajo pri navedbah iz zahteve za varstvo zakonitosti in ponovno izpostavljajo predvsem, da so pravosodni policisti s tem, ko pred odvzemom predmetov obdolžencu slednjega niso poučili o privilegiju zoper samoobtožbo, ravnali nezakonito.

5. Vložniki v zahtevi za varstvo zakonitosti v temeljnem navajajo, da so zbrani dokazi v spisu, katere sta sodišči vzeli za podlago o ugotovitvi utemeljenega suma,

nezakoniti. Izpostavljajo zlasti, da so bila obvestila in zavarovani predmeti s strani pravosodnih policistov v zavodu za prestajanje kazni zapora (v nadaljevanju tudi ZPKZ) od obdolženca zbrani na nedopusten način, saj mu pred tem ni bil dan pouk po četrtem odstavku 148. člena ZKP. Na ta način torej ni bil spoštovan privilegij zoper samoobtožbo, ki ga obdolžencu zagotavlja že Ustava. Nadalje navajajo, da so vsa zbrana obvestila v neposredni vzročni zvezi z nadaljnjim zasegom predmetov in nadaljnjimi zbranimi dokazi, katere bi skladno z doktrino sadežev zastrupljenega drevesa po njihovi oceni sodišče moralo izločiti iz spisa.

6. Iz spisovnih podatkov na tej točki postopka izhajajo naslednja pravno relevantna dejstva:

- dne 7. 5. 2024 je bila v ZPKZ podana pisna anonimna prijava, da nekateri obsojenci, med njimi tudi A. A., posedujejo otroško pornografijo in si jo z USB ključkom izmenjujejo med seboj;

- na podlagi anonimne prijave so bili dne 8. 5. 2024 opravljeni razgovori z obsojenci, med drugim tudi z obdolžencem A. A.;

- predhodno je bil pri obdolžencu tega dne po prihodu iz izhoda opravljen varnostni pregled s strani vodje referata za operativo B. B., kateremu je obdolženec sam izročil USB ključek ter v razgovoru po tem pravosodnemu policistu povedal nekatere zase obremenilne podatke (to sta sodišči ugotovili na podlagi uradnega zaznamka o zaznavi dogodka z dne 8. 5. 2024);

- obdolžencu je bil proti potrdilu o odvzemu nedovoljenih stvari odvzet še prenosni računalnik znamke Lenovo,

- računalnik Lenovo je na podlagi določb ZIKS-1 v povezavi s hišnim redom zavoda predstavljal nedovoljeno stvar;

- o zaseženih predmetih (USB ključek in računalnik Lenovo) ter o sumu kaznivega dejanja je ZPKZ obvestil policijo in ji izročil navedena predmeta.

7. Kot je pravilno izpostavilo že pritožbeno sodišče, je posebnost obravnavane zadeve v tem, da je obdolženec očitano kaznivo dejanje storil v zavodu za prestajanje kazni zapora, v okviru katerega velja poseben režim odvzema nedovoljenih stvari, prav tako pa je posebej urejen tudi postopek varnostnega pregleda obsojencev. V tem primeru so namreč uporabljiva tudi določila ZIKS-1. Kot je razvidno iz zgoraj navedene dejstvene podlage, je bil pri obdolžencu v zavodu po prihodu iz izhoda najprej opravljen varnostni pregled, za kar so pravosodni policisti imeli zakonsko podlago v 236.d členu ZIKS-1. V okviru slednjega je obdolženec po pozivu pravosodnega policista iz drugega odstavka 236.d člena ZIKS-1 USB ključek izročil sam. Da obdolženec predhodno ni bil na izhodu, kar je v postopku pravnomočno ugotovljeno, vložniki s tem izrednim pravnim sredstvom v tej fazi postopka ne morejo izpodbijati (drugi odstavek 420. člena ZKP). Nadalje, kot je razvidno iz Poročila o vedenju osumljenca z dne 14. 5. 2024, na katerega se sodišči tudi sklicujeta, so pravosodni policisti nadaljnji odvzem predmeta računalnika Lenovo izvedli na podlagi 41.č člena v zvezi z 89. členom ZIKS-1, saj je obdolženec z njegovo uporabo kršil drugi odstavek 6. člena Hišnega reda. Pravosodni policisti so nato navedeni predmet odvzeli skladno z določbami 236.h člena ZIKS-1, saj je računalnik, kot ugotovljeno, predstavljal nedovoljeno stvar.

8. Za odvzem in zavarovanje spornih predmetov s strani pravosodnih policistov je tako obstajala zakonska podlaga in na prvi pogled (prima facie) - zgolj takšno presojo zakonitosti dokazov lahko namreč Vrhovno sodišče v okviru te faze opravi - ni mogoče ugotoviti, da so dokazi pridobljeni nezakonito.

Sicer drži, kar je poudarilo že pritožbeno sodišče, da so pravosodni policisti z obdolžencem opravljali tudi razgovore in da je slednji v sklopu teh podal tudi zanj obremenilne izjave. Vendar na tej točki postopka na podlagi do sedaj zbranih dokazov in podatkov ni mogoče ugotoviti, da je postopanje pravosodnih policistov pomenilo dejanski obid določb ZKP oziroma poseg v obdolženčeve ustavno zagotovljene pravice. O okoliščinah odvzema predmetov in podaji izjav obdolženca se bo moralo dejansko stanje celovito razjasniti šele v nadaljnjih fazah tega kazenskega postopka, na podlagi česar bo mogoče zanesljivo sklepati tudi, ali sta bila odvzem predmetov in zbiranje obvestil opravljena v skladu z zakonom in na ustavno skladen način. Šele nato bo mogoče poglobljeno presoditi tudi o njunem vplivu na zakonitost zbranih (nadaljnjih) dokazov.

9. Vrhovno sodišče je ugotovilo, da v zahtevi za varstvo zakonitosti uveljavljane kršitve niso podane, zato je zahtevo po prvem odstavku 425. člena ZKP zavrnilo.

10. Če bo za obdolženca nastopila taksna obveznost, bo sodno takso za zavrnitev zahteve za varstvo zakonitosti zoper pravnomočen sklep o odreditvi pripora po tarifni številki 74014 Taksne tarife, v zvezi s šestim odstavkom 3. člena in 18. točko prvega odstavka 5. člena Zakona o sodnih taksah (ZST-1), odmerilo sodišče prve stopnje po pravnomočnosti sodbe.

Vrhovno sodišče se je o podobni situaciji izreklo že s sodbo XI Ips 9889/2025 z dne 28. 5. 2025.

Zakon o kazenskem postopku (1994) - ZKP  - člen 148, 148/4, 201, 201/1 201/1-3

Zakon o izvrševanju kazenskih sankcij (2000) - ZIKS-1  - člen 41č, 89, 236d, 236d/2, 236h

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.