VSRS Sklep X DoR 111/2025
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2026-01-15

Peter Golob (preds.), dr. Erik Kerševan (poroč.), Brigita Domjan Pavlin

CIVILNO PROCESNO PRAVO - GRADBENIŠTVO - UPRAVNI SPOR

enotna uporaba prava - razvoj prava prek sodne prakse - institut exceptio illegalis - inter partes učinek - neustaven podzakonski akt - upravni akt - ugotovitev neustavnosti - sodelovanje javnosti - sprejem - predpis - ugoditev predlogu za dopustitev revizije

Ali je Upravno sodišče pravilno odločilo glede vprašanja uporabe predpisa, ki je bil z odločbo Ustavnega sodišča sicer spoznan za neustavnega, vendar ni bil odpravljen ali razveljavljen in je na podlagi te odločitve glede Uredbe o mejnih vrednostih kazalcev hrupa v okolju uporabilo institut exceptio illegalis inter partes?

Ali lahko sodišče uporabi institut exceptio illegalis inter partes tudi v primeru podzakonskega predpisa, glede katerega je Ustavno sodišče sicer ugotovilo protiustavnost, katero je potrebno odpraviti v roku enega leta, izpodbijano gradbeno dovoljenje pa je bilo na podlagi te Uredbe izdano pred iztekom roka, ki ga je za odpravo protiustavnosti določilo ustavno sodišče?

Ali je dopustna uporaba oziroma na kakšen način se uporablja predpis, o katerem je Ustavno sodišče odločilo z ugotovitveno odločbo, pri čemer se ugotovljena protiustavnost ne nanaša na konkretno določbo predpisa, temveč na kršitve postopka sprejemanja predpisa (kršitev pravice do sodelovanja javnosti pri sprejemanju predpisa oz. Aarhuške konvencije in prava EU)?

1. Ali je Upravno sodišče pravilno odločilo glede vprašanja uporabe predpisa, ki je bil z odločbo Ustavnega sodišča sicer spoznan za neustavnega, vendar ni bil odpravljen ali razveljavljen in je na podlagi te odločitve glede Uredbe o mejnih vrednostih kazalcev hrupa v okolju uporabilo institut exceptio illegalis inter partes?

2. Ali lahko sodišče uporabi institut exceptio illegalis inter partes tudi v primeru podzakonskega predpisa, glede katerega je Ustavno sodišče sicer ugotovilo protiustavnost, katero je potrebno odpraviti v roku enega leta, izpodbijano gradbeno dovoljenje pa je bilo na podlagi te Uredbe izdano pred iztekom roka, ki ga je za odpravo protiustavnosti določilo ustavno sodišče?

3. Ali je dopustna uporaba oziroma na kakšen način se uporablja predpis, o katerem je Ustavno sodišče odločilo z ugotovitveno odločbo, pri čemer se ugotovljena protiustavnost ne nanaša na konkretno določbo predpisa, temveč na kršitve postopka sprejemanja predpisa (kršitev pravice do sodelovanja javnosti pri sprejemanju predpisa oz. Aarhuške konvencije in prava EU)?

1. Upravno sodišče Republike Slovenije (v nadaljevanju Upravno sodišče) je v predhodnem postopku s svojo sodbo I U 1776/2021 z dne 9. 6. 2022 odpravilo gradbeno dovoljenje z dne 20. 10. 2021, ki ga je v zvezi z isto gradnjo izdalo Ministrstvo za okolje in prostor, in zadevo vrnilo pristojnemu organu v ponovni postopek.

2. V ponovljenem postopku je Ministrstvo za naravne vire in prostor izdalo gradbeno dovoljenje, št. 35105-37/2020-2550-262 z dne 3. 7. 2023, s katerim je bila investitorju A. d. d. dovoljena gradnja objekta z vplivi na okolje - južni del 3. razvojne osi, 1. in 2. etapo hitre ceste med avtocesto Ljubljana - Obrežje in priključkom Maline. Tudi to gradbeno dovoljenje je na podlagi tožbe tožeče stranke Upravno sodišče odpravilo z izpodbijano sodbo in zadevo vrnilo toženki v ponoven postopek (I. točka izreka). Odločilo je še (II. točka izreka), da pristojni organ v ponovnem postopku v tej zadevi v okviru presoje vplivov objekta na okolje ne sme uporabiti Uredbe o mejnih kazalcih vrednosti hrupa v okolju (v nadaljevanju Uredba o hrupu)

, zahtevo stranke z interesom za povrnitev stroškov postopka, pa je zavrnilo (III. točka izreka).

3. V obrazložitvi izpodbijane sodbe je Upravno sodišče navedlo, da je pri ponovnem odločanju o isti zadevi vezano le na tista pravna in dejanska vprašanja, o katerih je bilo odločeno s sodbo o odpravi upravnega akta in ki so bili podlaga za sprejeto odločitev (oziroma predhodno ugotovitev razlogov za nezakonitost akta) in se v zvezi s tem opredelilo glede vezanosti na predhodno pravnomočno sodbo I U 1776/2021. Nadalje je ugotovilo, da je tožena stranka presojo o vplivu nameravanega posega na hrup v okolju v pretežni meri oprla na določbe Uredbe o hrupu, Ustavno sodišče pa je v svoji odločbi, št. U-I-441/18 z dne 6. 7. 2022, odločilo, da je navedena uredba v neskladju z določbami ZVO-1 in Ustavo in naložilo Vladi, da mora ugotovljeno protiustavnost odpraviti v roku enega leta po objavi te odločbe v Uradnem listu. Upravno sodišče je presodilo, da podzakonski predpis, ki je bil sprejet s kršitvijo temeljnih načel in določb Aarhuške konvencije, prenesenih v določbe ZVO-1, ne more predstavljati ustavnoskladne in zakonite podlage za izdajo gradbenega dovoljenja iz 57. člena GZ, saj (ne)obstoja pomembnih škodljivih vplivov na okolje ni dopustno presojati na podlagi takšnega podzakonskega predpisa. Zato je odločilo, da je treba uporabo te Uredbe v predmetni zadevi odkloniti (

). Ugotovilo je tudi, da je izpodbijani akt v delu, ki se nanaša na očitke o nezakonitosti Državnega prostorskega načrta, neustrezno obrazložen.

4. Toženka (v nadaljevanju predlagateljica) je na Vrhovno sodišče vložila predlog za dopustitev revizije po 367. b členu Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) in predlagala, naj Vrhovno sodišče dopusti revizijo zoper izpodbijano sodbo zaradi več pomembnih pravnih vprašanj.

5. Predlog za dopustitev revizije je delno utemeljen.

6. Vrhovno sodišče je ugotovilo, da so pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367. a člena ZPP glede vprašanj, navedenih v izreku tega sklepa, izpolnjeni. Vsa tri vprašanja v bistvenem ciljajo na isti osrednji pravni problem, in sicer uporabo instituta

v primeru, ko je bil upravni akt izdan na podlagi predpisa, ki je bil z odločbo Ustavnega sodišča sicer spoznan za neustavnega, vendar ni bil odpravljen ali razveljavljen. Ker je vprašanje relevantno tudi za druge podobne primere, je pravilnost njegove razlage širše pomembna. Zato je Vrhovno sodišče predlogu za dopustitev revizije v navedenem obsegu ugodilo (tretji odstavek 367.c člena ZPP).

7. V preostalem delu (glede četrtega in petega vprašanja) Vrhovno sodišče revizije ni dopustilo, saj zanjo niso izpolnjeni zakonski pogoji.

8. Vrhovno sodišče je odločalo v senatu, navedenem v uvodu sklepa. Odločitev je sprejelo soglasno (sedmi odstavek 324. člena ZPP).

Ur. l. RS, št.: 43/18, 59/19, 99/22 - odl. US.

Zakon o upravnem sporu (2006) - ZUS-1  - člen 22

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.