VSRS Sklep I Up 124/2025
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2025-07-03

UPRS (zunanji oddelek v Novi Gorici) Sklep III U 230/2021-14

negativni upravni akt - bistveno enako dejansko in pravno stanje - odložitvena začasna odredba

Po presoji Vrhovnega sodišča je Upravno sodišče v izpodbijanem sklepu pravilno pojasnilo, da se s takšno začasno odredbo lahko zadrži zgolj izvršitev tistih aktov, ki vsebujejo obveznost, ki bi jo bilo treba izvršiti na njihovi podlagi, in da izpodbijana upravna odločba, s katero je bila zahteva pritožnikov zavrnjena, takšne obveznosti ne vsebuje. Pri zavrnilnih (negativnih) upravnih aktih, kot je izpodbijani, namreč že po naravi stvari ni treba ničesar realizirati, ker dejansko stanje že ustreza pravnemu stanju, ki izhaja iz dispozitiva upravnega akta. Vrhovno sodišče ne zanika, da bi uspeh v tem upravnem sporu in legalizacija nelegalnega dela objekta lahko vplivala na postopek izvršbe inšpekcijskega ukrepa odstranitve tega istega dela objekta tako, da bi bila izvršba ustavljena.

Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijani sklep.

1. Tožnika sta vložila tožbo zoper odločbo Upravne enote Postojnašt. 351-256/2018-33 z dne 29. 1. 2021, o zavrnitvi njune zahteve za izdajo gradbenega dovoljenja za legalizacijo že obstoječega dela objekta, njegovo rekonstrukcijo in spremembo namembnosti. Skupaj s pripravljalno vlogo sta nato vložila še predlog za izdajo začasne odredbe za odložitev izvršitve te odločbe in, podrejeno, sklepa Inšpektorata Republike Slovenije za naravne vire in prostor št. 06122-5057/2016-40 z dne 9. 5. 2025, do izdaje pravnomočne odločbe.

2. Upravno sodišče je z izpodbijanim sklepom ta predlog zavrnilo. V obrazložitvi je pojasnilo, da se odložitvena začasna odredba lahko izda le, če je izpodbijani upravni akt izvršljiv po Zakonu o splošnem upravnem postopku (v nadaljevanju ZUP). To izpodbijana upravna odločba ni, saj tožnikoma z njo ni bila naložena izvršljiva obveznost, ampak je bila njuna zahteva za izdajo gradbenega dovoljenja zgolj zavrnjena. Sklep toženke z dne 9. 5. 2025 ni bil izdan na podlagi izpodbijane odločbe, ampak na podlagi inšpekcijske odločbe z dne 5. 7. 2017 in z njo povezanega sklepa o dovolitvi izvršbe z dne 14. 3. 20218. Nanaša se na drugo pravno razmerje, tožnika sklepa z dne 9. 5. 2025 v tem upravnem sporu tudi ne izpodbijata. Iz listin, priloženih predlogu, izhaja, da tožba zoper ta sklep še ni bila vložena, ker še ni dokončen, ampak je v fazi postopka s pritožbo.

3. Tožnika (v nadaljevanju pritožnika) sta zoper izpodbijani sklep vložila pritožbo, v kateri Vrhovnemu sodišču predlagata, naj ga razveljavi, podrejeno, naj predlogu za izdajo začasne odredbe ugodi. Navajata, da sta prav zaradi sklepa inšpektorata z dne 14. 3. 2018, s katerim jima je toženka naložila, naj odstranita del objekta in vzpostavita prejšnje stanje, vložila zahtevo za izdajo gradbenega dovoljenja, ki jo je toženka z izpodbijano upravno odločbo zavrnila. Če bi v postopku uspela in gradnjo legalizirala, je tožnikoma ne bi bilo več treba odstraniti, izvršba inšpekcijske odločbe pa bi postala neutemeljena. Izrek sklepa z dne 14. 3. 2018 se glasi na isto stvar, za katero zahtevata legalizacijo, odločitev v tem upravnem sporu pa direktno vpliva na usodo tega sklepa.

6. Vrhovno sodišče uvodoma ugotavlja, da pritožnika ne oporekata ugotovitvam Upravnega sodišča, da sta predlagala izdajo odložitvene začasne odredbe in da v tem upravnem sporu izpodbijata odločbo z dne 29. 1. 2021, o zavrnitvi njune zahteve za izdajo gradbenega dovoljenja, ne pa tudi sklepa z dne 9. 5. 2025, izdanega v postopku izvršbe inšpekcijskega ukrepa iz odločbe z dne 5. 7. 2017.

7. Pogoje za izdajo odložitvene začasne odredbe ureja drugi odstavek 32. člen Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1), ki določa, da sodišče na tožnikov predlog odloži izvršitev izpodbijanega akta do izdaje pravnomočne odločbe, če bi se z izvršitvijo akta prizadela tožniku težko popravljiva škoda. Pri odločanju mora sodišče skladno z načelom sorazmernosti upoštevati tudi prizadetost javne koristi ter koristi nasprotnih strank.

8. Po presoji Vrhovnega sodišča je Upravno sodišče v izpodbijanem sklepu pravilno pojasnilo, da se s takšno začasno odredbo lahko zadrži zgolj izvršitev tistih aktov, ki vsebujejo obveznost, ki bi jo bilo treba izvršiti na njihovi podlagi,

in da izpodbijana upravna odločba, s katero je bila zahteva pritožnikov zavrnjena, takšne obveznosti ne vsebuje. Pri zavrnilnih (negativnih) upravnih aktih, kot je izpodbijani, namreč že po naravi stvari ni treba ničesar realizirati, ker dejansko stanje že ustreza pravnemu stanju, ki izhaja iz dispozitiva upravnega akta.

9. Vrhovno sodišče ne zanika, da bi uspeh v tem upravnem sporu in legalizacija nelegalnega dela objekta lahko vplivala na postopek izvršbe inšpekcijskega ukrepa odstranitve tega istega dela objekta tako, da bi bila izvršba ustavljena. Določena povezava med postopkom, v katerem je bila izdana v tem upravnem sporu izpodbijana odločba, in postopkom izvršbe inšpekcijskega ukrepa iz odločbe z dne 5. 7. 2017, v katerem sta bila izdana sklepa z dne 14. 3. 2018 (sklep o dovolitvi izvršbe, ki ga izpostavlja pritožba) in 9. 5. 2025, tako brez dvoma obstaja. Vendar pa ta pritožnikoma še ne podeljuje upravičenja, da lahko v tem upravnem sporu predlagata tudi začasno odredbo za odložitev izvršitve sklepa z dne 9. 5. 2025.

10. Vrhovno sodišče je v svoji sodni praksi že poudarilo, da je začasna odredba iz drugega odstavka 32. člena ZUS-1 sredstvo za preprečitev nastanka škodljivih posledic spornega pravnega razmerja, to je razmerja, ki je predmet spora med tožečo in toženo stranko, ki ga obravnava sodišče. Zato je mogoče z njo začasno urediti le tista vprašanja in razmerja, o katerih lahko sodišče na podlagi vložene tožbe odloči.

Na podlagi tožbe, ki sta jo pritožnika vložila v tem upravnem sporu in s katero izpodbijata negativno odločitev o gradbenem dovoljenju, pa sodišče ne more in ne sme odločiti o pravilnosti in zakonitosti sklepa z dne 9. 5. 2025, ali o ustavitvi postopka izvršbe inšpekcijskega ukrepa. Stališče Upravnega sodišča, da se sklep z dne 9. 5. 2025 nanaša na drugo pravno razmerje kot izpodbijana upravna odločba je zato pravilno - medtem ko je predmet upravnih izvršilnih sklepov z dne 14. 3. 2018 in 9. 5. 2025 prisilna izvršitev inšpekcijskega ukrepa, ki je bil pritožnikoma naložen z odločbo z dne 5. 7. 2017, se v tem upravnem sporu obravnavano razmerje nanaša na (ne)utemeljenost izdaje gradbenega dovoljenja.

11. Začasno odredbo za odložitev izvršitve sklepa z dne 9. 5. 2025 bosta

pritožnika lahko predlagala, ko oziroma če se bosta pred Upravnim sodiščem odločila izpodbijati ta upravni akt. Vrhovno sodišče ob tem zgolj pripominja, da ker pritožnik slednjega v tem upravnem sporu, kot že pojasnjeno, ne izpodbija, obravnavane zadeve tudi ni mogoče primerjati z zadevami istega sodiščaI Up 208/2024, I Up 190/2024, 195/2024 in I Up 296/2024, v katerih so bile začasne odredbe predlagane v zvezi z zadržanji sklepov, izdanih v upravnem izvršilnem postopku.

12. Glede na navedeno in ker tudi niso podani razlogi, na katere mora paziti po uradni dolžnosti, je Vrhovno sodišče pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo izpodbijani sklep (76. člen v zvezi s prvim odstavkom 82. člena ZUS-1).

Vsebino sklepa z dne 9. 5. 2025 in odločbe z dne 5. 7. 2017 je Upravno sodišče povzelo v 11. točki obrazložitve izpodbijanega sklepa.

Sklep Vrhovnega sodišča I Up 169/2021 z dne 25. 8. 2021 9. točka obrazložitve in tam navedena sodna praksa.

E. Kerševan, V. Androjna, Upravno procesno pravo, upravni postopek in upravni spor, IUS Software, GV Založba, Ljubljana 2017, str. 475.

Sklep Vrhovnega sodišča I Up 281/2023 z dne 4. 12. 2023, 8. točka obrazložitve.

V 14. točki obrazložitve izpodbijanega sklepa je Upravno sodišče ugotovilo, da iz listin, ki sta jih predlogu predložila pritožnika, izhaja, da sklep z dne še ni dokončen, ampak v fazi postopka s pritožbo.

Zakon o upravnem sporu (2006) - ZUS-1  - člen 32

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.