VSRS Sklep VIII Ips 32/2025
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2026-02-26

mag. Aleksandra Hočevar Vinski (preds.), mag. Marijan Debelak (poroč.), dr. Mateja Končina Peternel, Samo Puppis, Franc Seljak

dopuščena revizija - odpoklic delavskega direktorja v upravi družbe - naknadno odpadel pravni interes - zavrženje revizije

Že pred vložitvijo revizije (ta je bila vložena 1. 10. 2025) je nadzorni svet prvega nasprotnega udeleženca 24. 9. 2025 sprejel sklep o imenovanju drugega delavskega direktorja za mandatno obdobje petih let. V sklepu je bilo določeno, da stopi v veljavo, ko B. B. pridobi dovoljenje Agencije za zavarovalni nadzor za opravljanje funkcije člana uprave. To dovoljenje je pridobil 8. 1. 2026. S tem je začel sklep o njegovem imenovanju polno učinkovati in je takrat prenehal mandat druge nasprotne udeleženke kot delavske direktorice v upravi prvega nasprotnega udeleženca. S tem pa je odpadel tudi razlog za odločanje sodišča o odpoklicu druge nasprotne udeleženke kot delavske direktorice, torej tudi pravni interes predlagatelja za revizijo, saj ne more več doseči oblikovalnih učinkov sodne odločitve, ki jo je predlagal.

II. Predlagatelj mora v 15 dneh od vročitve tega sklepa povrniti prvemu nasprotnemu udeležencu stroške odgovora na revizijo v znesku 739,32 EUR, drugi nasprotni udeleženki pa 443,60 EUR, vse z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od prvega naslednjega dne po izteku roka za izpolnitev obveznosti, določenega v tej točki izreka.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo predlog (pravilno zahtevek) predlagatelja, da se drugo nasprotno udeleženko A. A., delavsko direktorico pri prvem nasprotnem udeležencu, z dnem pravnomočnosti sodbe odpokliče kot članico uprave (I. točka izreka). Odločilo je tudi, da predlagatelj nosi svoje stroške postopka in je prvemu nasprotnemu udeležencu dolžan povrniti stroške postopka v znesku 4.073,58 EUR, drugi nasprotni udeleženki pa v znesku 1.264,16 EUR, vse v roku 15 dni, v primeru zamude pa z zakonskimi zamudnimi obrestmi (II. točka izreka).

2. Sodišče druge stopnje je pritožbo predlagatelja zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje (I. točka izreka). Odločilo je tudi, da je predlagatelj dolžan povrniti stroške pritožbenega postopka prvemu nasprotnemu udeležencu v znesku 931,00 EUR, drugi nasprotni udeleženki pa v znesku 373,00 EUR, oboje v roku 15 dni, v primeru zamude pa z zakonskimi zamudnimi obrestmi (II. točka izreka).

3. Vrhovno sodišče RS je s sklepom VIII DoR 132/2025 z dne 10. 9. 2025 dopustilo revizijo glede vprašanja, ali je pravilno stališče sodišč druge in prve stopnje, da predlagatelj (svet delavcev) na podlagi izglasovane nezaupnice ne more doseči sodnega odpoklica delavske direktorice (druge nasprotne udeleženke).

4. Predlagatelj je vložil revizijo, s katero predlaga spremembo izpodbijane sodbe in ugoditev njegovemu zahtevku, oziroma razveljavitev sodb sodišč druge in prve stopnje ter vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v novo sojenje. Meni, da je z izpodbijano odločitvijo prišlo do izničenja instituta delavskega direktorja. Zavzema se za to, da bi se za odpoklic delavskega direktorja smiselno uporabljala pravila, ki veljajo za njegovo imenovanje po 83. členu Zakona o sodelovanju delavcev pri upravljanju (ZSDU, Ur. l. RS 42/1993 in nadalj.), in da je treba zagotoviti odpoklic delavskega direktorja s sodbo sodišča v primeru, če delavski direktor izgubi zaupanje sveta delavcev.

5. V odgovoru na revizijo prvi nasprotni udeleženec predlaga zavrnitev revizije. Med drugim opozarja na to, da Zakon o delovnih in socialnih sodiščih (ZDSS-1, Ur. l. RS, št. 2/2004 in nadalj.) v skladu z ZSDU omogoča le spor o zahtevi sveta delavcev za imenovanje delavskega direktorja, ne pa spora o njegovem odpoklicu. Smiselna uporaba določb, ki veljajo za imenovanje delavskega direktorja z intervencijo sodišča, ne pride v poštev za njegov odpoklic, glede na to, kako to področje ureja Zakon o gospodarskih družbah (ZGD-1, Ur. l. RS, št. 42/2006 in nadalj.) in kako so določene razmejitve pristojnosti med organi delniške družbe. Sodno imenovanje članov uprave in morebitni sodni odpoklic delavskega direktorja sta bistveno različna instituta in imata različen namen, razlogi za odpoklic člana ali predsednika uprave (tudi delavskega direktorja) pa so izrecno zakonsko določeni. Nadzorni svet ni vezan na predlog delavskega sveta, pristojnosti nadzornega sveta pa niti s statutom ni mogoče prenesti na druge organe. Nezaupnica delavskemu direktorju sama po sebi ne predstavlja zakonskega razloga za njegov odpoklic.

Prvi nasprotni udeleženec opozarja tudi na to, da je po izdaji sklepa predlagatelja z dne 3. 6. 2024 o nezaupnici drugi nasprotni udeleženki nadzorni svet z dopisom z dne 21. 11. 2024 že pozval svet delavcev, naj predlaga novega kandidata za delavskega direktorja. Tega je svet delavcev izbral šele na seji 3. 9. 2025, ga predlagal nadzornemu svetu v imenovanje, nadzorni svet pa je 24. 9. 2025 sprejel sklep, da se za člana uprave z delovnim področjem delavsko soupravljanje izvoli B. B. Ta je na Agencijo za zavarovalni nadzor oddal vlogo za izdajo dovoljenja za opravljanje funkcije člana uprave zavarovalnice, kar pomeni, da je predlagatelj izgubil pravni interes za ta sodni spor.

6. Tudi druga nasprotna udeleženka predlaga zavrnitev revizije. V odgovoru na revizijo se med drugim se sklicuje na stališče Ustavnega sodišča RS v odločbi U-I-186/2021 z dne 18. 12. 2024, iz katere izhaja, da lahko delavskega direktorja, tako kot ostale člane uprave, odpokliče samo nadzorni svet, pri čemer se v statutu družbe lahko določijo tudi posebni (dodatni) razlogi za njegov odpoklic, ki pa jih statut prvega nasprotnega udeleženca nima. Sklicuje se tudi na sodbo Vrhovnega sodišča RS III Ips 26/2021 z dne 14. 12. 2021 in poudarja, da iz stališč sodišč ter pravne stroke izhaja, da sodišče ne more sprejemati sodb z oblikovalnim učinkom, ki bi imele za posledico prenehanje mandata (odpoklic) delavskega direktorja ali drugega člana uprave v nasprotju z voljo nadzornega sveta.

7. Prvi nasprotni udeleženec je z vlogo z dne 20. 1. 2026, ki je bila posredovana tudi predlagatelju in drugi nasprotni udeleženki, ponovno pojasnil, da je 24. 9. 2025 nadzorni svet sprejel sklep, da se za člana uprave z delovnim področjem delavsko soupravljanje izvoli B. B., ki je tudi pridobil dovoljenje Agencije za zavarovanje in nadzor in z dnem 8. 1. 2026 v upravi prvega nasprotnega udeleženca nastopil funkcijo člana uprave, delavskega direktorja. Druga nasprotna udeleženka od tega datuma ni več delavska direktorica. Meni, da predlagatelj nima več pravnega interesa za revizijo. Predlaga njeno zavrženje.

8. Predlagatelj je kljub tej seznanitvi in pritrditvi, da druga nasprotna udeleženka ni več delavska direktorica, izjavil, da še naprej vztraja pri reviziji, tudi zato ker bi bila vsebinska odločitev Vrhovnega sodišča RS pomembna za razvoj prava.

10. Revizija je izredno pravno sredstvo zoper pravnomočno sodbo, izdano na drugi stopnji (prvi odstavek 367. člena ZPP). Prepozno, nepopolno ali nedovoljeno revizijo zavrže s sklepom že sodnik prve stopnje brez naroka (prvi odstavek 374. člena ZPP), sicer pa jo zavrže revizijsko sodišče (377. člen ZPP). Revizija je nedovoljena, če jo vloži nekdo, ki nima te pravice, nekdo, ki jo je umaknil, ali nekdo, ki zanjo nima pravnega interesa, ali če je vložena zoper sodbo, zoper katero je po zakonu ni mogoče vložiti, ali če ni bila dopuščena (drugi odstavek 374. člena ZPP).

11. Kljub temu, da je bila revizija v tej zadevi predhodno dopuščena, je pravni interes za revizijo nujen pogoj za njeno vložitev in odločanje sodišča. Pravni interes mora obstajati ob vložitvi revizije in ves čas postopka. Če kasneje preneha, se revizijo zavrže. Obstoj pravnega interesa je torej posebna procesna predpostavka za vsebinsko odločanje o reviziji. Pravni interes pomeni neposredno, na zakon ali drug predpis oprto konkretno pravno korist. Revident mora torej kot verjetno izkazati, da bi ugoditev njegovi reviziji pomenila zanj določeno konkretno in neposredno pravno korist, ki je sicer ne bi mogel doseči. Pravni interes pa ni podan, če se njegov pravni položaj, tudi če bi z revizijo uspel, ne bi v ničemer izboljšal.

12. V tej zadevi je vložil predlagatelj pri sodišču predlog z zahtevkom, da se drugo nasprotno udeleženko z dnem pravnomočnosti sodbe odpokliče kot članico uprave delavsko direktorico pri prvem nasprotnem udeležencu. Ker je bil ta zahtevek pravnomočno zavrnjen, bi bil pravni interes predlagatelja na revizijski stopnji lahko le v tem, da si z razveljavitvijo ali s spremembo takšne odločitve izboljša svoj položaj in doseže sodni odpoklic druge nasprotne udeleženke kot delavske direktorice.

13. Kot navedeno, je že pred vložitvijo revizije (ta je bila vložena 1. 10. 2025) nadzorni svet prvega nasprotnega udeleženca 24. 9. 2025 sprejel sklep o imenovanju drugega delavskega direktorja za mandatno obdobje petih let.

V sklepu je bilo določeno, da stopi v veljavo, ko B. B. pridobi dovoljenje Agencije za zavarovalni nadzor za opravljanje funkcije člana uprave.

To dovoljenje je pridobil 8. 1. 2026. S tem je začel sklep o njegovem imenovanju polno učinkovati in je takrat prenehal mandat druge nasprotne udeleženke kot delavske direktorice v upravi prvega nasprotnega udeleženca. S tem pa je odpadel tudi razlog za odločanje sodišča o odpoklicu druge nasprotne udeleženke kot delavske direktorice, torej tudi pravni interes predlagatelja za revizijo, saj ne more več doseči oblikovalnih učinkov sodne odločitve, ki jo je predlagal.

14. Zgolj možnost razvoja prava preko sodne prakse z obravnavo dopuščenega vprašanja po sklepu o dopustitvi revizije (na kar se v obvestilu sodišču sklicuje predlagatelj) ne generira revidentovega pravnega interesa za odločitev o reviziji.

15. Glede na navedeno je revizijsko sodišče v skladu s 377. in 374. členom ZPP revizijo zavrglo.

16. V posledici te odločitve je revizijsko sodišče v skladu s prvim odstavkom 165. člena ZPP sklenilo tudi, da mora predlagatelj prvemu nasprotnemu udeležencu in drugi nasprotni udeleženki povrniti stroške odgovorov na revizijo, ki so bili odmerjeni v skladu z Odvetniško tarifo (tar. št. 17, v povezavi s tar. št. 7). Prvemu nasprotnemu udeležencu je bilo priznano 1000 točk z materialnimi stroški in DDV (skupaj 739,32 EUR), drugi nasprotni udeleženki pa 600 točk (v okviru zahteve) z materialnimi stroški in DDV (skupaj 443,60 EUR).

Ki bi ji sicer mandat prenehal 23. 12. 2026.

Že pred tem, na seji 19. 11. 2024, je nadzorni svet sprejel sklep, s katerim je soglašal, da druga nasprotna udeleženka opravlja funkcijo delavske direktorice do nastopa mandata novega delavskega direktorja in da dokonča mandat kot članica uprave (ne pa več mandata delavske direktorice) na področju, ki ga je pokrivala. Na isti seji je nadzorni svet tudi pozval svet delavcev k predlaganju novega delavskega direktorja.

Ta zahteva izhaja tudi iz 58. in 59. člena Zakona o zavarovalništvu (ZZavar-1, Ur. l. RS, št. 93/2015 in nadalj.)

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 374, 374/2, 377

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.