VSRS Sklep II DoR 275/2025
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2025-09-03

Katarina Parazajda (preds.), mag. Matej Čujovič (poroč.), Vladimir Horvat

predlog za predhodno odločanje Sodišča Evropske unije - prekinitev postopka do odločitve SEU - razlaga prava EU - razlaga direktive - potrošniška kreditna pogodba - dolgoročni kredit v CHF - posojilo v tuji valuti - ničnost pogodbe - varstvo potrošnikov - posledice ničnosti - pravila vračanja

Postopek se prekine do odločitve Sodišča Evropske unije o predlogu za sprejem predhodne odločbe o razlagi členov 6(1) in 7(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah v zadevi II Ips 14/2025.

Postopek se prekine do odločitve Sodišča Evropske unije o predlogu za sprejem predhodne odločbe o razlagi členov 6(1) in 7(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah v zadevi II Ips 14/2025.

1. Tožnica je primarno zahtevala, da se ugotovi ničnost Notarskega zapisa SV ... z 19. 9. 2007 in Kreditne pogodbe št. ... z 19. 9. 2007. Nadalje je zahtevala, da se ugotovi, da je neveljavna vknjižba hipoteke, ki je bila vknjižena na podlagi kreditne pogodbe, ter zahtevala, da se ta izbriše. Ob tem pa je tožnica, na podlagi izračunane razlike med prejetim zneskom kredita in zneskom vseh do tedaj plačanih mesečnih obrokov, od tožene stranke zahtevala 9.361,44 EUR.

2. Sodišče prve stopnje je s sodbo s 4. 8. 2020, opr. št. II P 286/2018, v celoti zavrnilo tožbeni zahtevek. Sodišče druge stopnje je s sodbo z 20. 2. 2023, opr. št. I Cp 889/2020 ugodilo pritožbi tožnice in sodbo sodišča prve stopnje spremenilo: ugotovilo je ničnost Notarskega zapisa SV ... in Kreditne pogodbe št. ... ter neveljavnost vknjižbe hipoteke. V preostalem delu (glede denarnega zahtevka in stroškov) je sodbo razveljavilo in zadevo v tem obsegu vrnilo sodišču prve stopnje v novo odločanje. V postopku, ki je pred nami, sta sodišči odločali samo še o denarnem zahtevku tožnice ter denarnem zahtevku toženke iz nasprotne tožbe.

3. Sodišče prve stopnje je dopustilo objektivne spremembe tožbe z 22. 7. 2020, 14. 6. 2023 in 21. 2. 2024 (točka I izreka). Toženki je naložilo, da mora tožnici plačati 9.241,99 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 22. 7. 2020; 22.060,09 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 14. 6. 2023 in 259,73 EUR (točka II izreka). V presežku je tožbeni zahtevek zavrnilo (točka III izreka). V celoti pa je zavrnilo tako primarni kot podrejeni tožbeni zahtevek po nasprotni tožbi (točka IV izreka). Toženka je dolžna tožnici v celoti povrniti njene pravdne stroške, ki bodo odmerjeni posebej (točka V izreka).

4. V zvezi s sodbo višjega sodišča toženka vlaga predlog za dopustitev revizije in predlagata dopustitev revizije glede vprašanj: 1. Ali je odločitev Višjega sodišča v Mariboru, ki kot odločilen trenutek za začetek teka zastaralnega roka kondikcijskih zahtevkov iz ničnih pogodb, šteje trenutek, ko sodišče s pravnomočno sodbo ugotovi ničnost pravnega posla, pravilna in skladna s sodno prakso, zlasti s stališčem Vrhovnega sodišča v zadevi opr. št. II Ips 75/2024 z dne 7. 5. 2025? 2. Ali je odločitev Višjega sodišča v Mariboru pravilna ob upoštevanju sodbe in sklepa Višjega sodišča v Ljubljani opr. št. I Cp 1255/2024 z dne 23. 4. 2025? 3. Ali je Višje sodišče v Mariboru pravilno uporabilo določbo 87. člena OZ, ko je izključilo uporabo 193. in 198. člena OZ, ko je presojalo kondikcijske zahtevke pri vračanju na podlagi nične pogodbe zaradi nepoštenega pogodbenega pogoja med banko in potrošnikom? 4. Ali je Višje sodišče v Mariboru pravilno razlagalo vsebino 87. člena OZ na način, da se pri uporabi pravil vračanja strožje obravnava eno izmed strank nične pogodbe zgolj iz razloga, ker na nasprotni strani nastopa potrošnik? 5. Ali je Višje sodišče v Mariboru pravilno tolmačilo določbo 87. člena OZ in pravila vračanja na način, da se izključi uporaba določila prvega odstavka 87. člena OZ v delu, v katerem je predvideno ustrezno denarno nadomestilo po cenah v času, ko je izdana sodna odločba, če gre za koristi, ki bi morale pripadati banki, če na drugi strani nastopa potrošnik? 6. Ali je bila presoja Višjega sodišča v Mariboru, s katero je potrdilo odločitev Okrožnega sodišča v Mariboru, da je revidentka na podlagi pravil kondikcije dolžna tožeči stranki vrniti preplačan del kredita, materialnopravno pravilna?

6. Vrhovno sodišče je v zadevi II Ips 14/2025 na podlagi tretjega odstavka v povezavi s točko (b) prvega odstavka 267. člena Pogodbe o delovanju Evropske unije ter na podlagi 113.a člena Zakona o sodiščih s sklepom z 21. 5. 2025 prekinilo postopek in na Sodišče Evropske unije (v nadaljevanju Sodišče EU) naslovilo vprašanje glede razlage členov 6(1) in 7(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah. Postavljeno vprašanje se glasi: "Ali je v nasprotju s členoma 6(1) in 7(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah sodna razlaga nacionalnega prava, po kateri lahko sodišče pri odločanju o kondikcijskem zahtevku potrošnika v zvezi z vzajemno izpolnjeno nično pogodbo o hipotekarnem kreditu v tuji valuti, v primeru, ko banka glede pomanjkljivih pojasnil o valutnem tveganju ni ravnala nepošteno v subjektivnem smislu in pogodba ne nasprotuje temeljnim moralnim načelom, banki naloži, da mora potrošniku vrniti razliko med seštevkom plačanih obrokov kredita v evrski vrednosti na dan plačila posameznega obroka ter zneskom kredita v evrski vrednosti na dan nakazila na račun potrošnika, zmanjšano za ustrezno nadomestilo za uporabo posojenega kapitala?”

7. V obravnavanem primeru je odločitev o predlogu za dopustitev revizije odvisna od rešitve istega vprašanja glede razlage prava Evropske unije, kot ga je Vrhovno sodišče že zastavilo Sodišču EU v zadevi II Ips 14/2025, zato je Vrhovno sodišče na podlagi tretjega odstavka 113.a člena Zakona o sodiščih prekinilo tudi ta postopek. Pri tem je Vrhovno sodišče ravnalo smiselno enako, kakor velja v postopku z zahtevo za presojo ustavnosti (drugi odstavek 23. člena Zakona o Ustavnem sodišču).

8. Postopek se bo nadaljeval po odločitvi Sodišča EU o predlogu za sprejem predhodne odločbe v zadevi II Ips 14/2025.

9. Vrhovno sodišče je odločalo v senatu, navedenem v uvodu odločbe. Odločitev je sprejelo soglasno (sedmi odstavek 324. člena ZPP).

Zakon o sodiščih (1994) - ZS  - člen 113a

Zakon o varstvu potrošnikov (1998) - ZVPot  - člen 23, 24, 24/1

Obligacijski zakonik (2001) - OZ  - člen 87, 87/1, 87/2, 111, 111/2, 111/4, 190, 190/3, 193, 198, 371

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.