VSRS Sklep X DoR 156/2024-6
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2025-01-22

Peter Golob (preds.), mag. Jonika Marflak Trontelj (poroč.), Nataša Smrekar

predlog za dopustitev revizije - ugoditev predlogu - odvetniška tarifa - povrnitev potnih stroškov

Ali je Upravno sodišče RS pravilno uporabilo materialno pravo (določbe Odvetniške tarife (OT)) glede vprašanja, ali tožniku kot zagovorniku obdolženca gredo priglašeni potni stroški in nagrada za posvet v zvezi z obiskom obdolženca v priporu dne 6. 7. 2022 in 17. 7. 2022?

Ali je Upravno sodišče RS pravilno uporabilo materialno pravo (določbe OT) glede vprašanja, ali tožniku kot zagovorniku obdolženca gredo priglašeni potni stroški in nagrada za posvet v zvezi z obiskom obdolženca v priporu dne 6. 7. 2022 in 17. 7. 2022?

1. Z izpodbijano sodbo je Upravno sodišče na podlagi prvega odstavka 63. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) zavrnilo tožbo zoper sklep Okrožnega sodišča v Novem mestu Bpp 406/2022 z dne 3. 8. 2022, s katerim je toženka odločila o obračunu storitev brezplačne pomoči, ki jih je tožnik izvedel za upravičenca (stranko z interesom). Tožniku med drugim ni priznala nagrade in potnih stroškov, povezanih z razgovoroma z upravičencem v priporu dne 6. 7. 2022 in 17. 7. 2022.

2. Upravno sodišče je v obrazložitvi izpodbijane sodbe pritrdilo toženki, da ne gre za samostojni storitvi v smislu tarifne številke 39 Odvetniške tarife (v nadaljevanju OT).

Glede zavrnitve stroškov kilometrine se je še dodatno sklicevalo na 2., 9. in 10. člen OT.

3. Zoper to sodbo je tožnik (v nadaljevanju predlagatelj) vložil predlog za dopustitev revizije. Vrhovnemu sodišču predlaga, naj dopusti revizijo glede vprašanja, ali je Upravno sodišče RS pravilno uporabilo materialno pravo (določbe OT) glede vprašanja, ali tožniku kot zagovorniku obdolženca gredo priglašeni stroški za obisk obdolženca v priporu dne 6. 7. 2022 in 17. 7. 2022.

4. V predlogu navaja, da sodne prakse Upravnega in Vrhovnega sodišča ni, ker to vprašanje do zdaj ni bilo sporno - odvetnikom so se ti stroški vedno povrnili. Predlagatelju so bili tako že priznani s sklepi Okrožnega sodišča v Celju Bpp 1552/2022 z dne 17. 2. 2023 ter Okrožnega sodišča v Krškem II K 65967/2023 z dne 13. 3. 2024 in Bpp 165/2017 z dne 13. 7. 2018. Okrožno sodišče v Novem mestu mu je s sklepom II Ks 26414/2020 z dne 27. 3. 2023 priznalo celo stroške posveta s stranko na prostosti. Predlagatelj nadalje utemeljuje, zakaj gre za potrebne stroške, in opozarja, da se Upravno sodišče do tega ni opredelilo, prav tako pa je uporabilo napačno OT (v času spornih obiskov veljavna tarifna številka 39 je urejala sestavo gospodarskih pogodb). Izpodbijano stališče, po katerem mora odvetnik sam kriti stroške obiskov strank v priporu, je nesprejemljivo in ogroža pravno državo, zagotavljanje temeljnih procesnih jamstev obdolžencev v kazenskih postopkih in spoštovanje odvetniškega dela. Odgovor na vprašanje je širše pomemben za vse odvetnike in pripornike.

6. Po presoji Vrhovnega sodišča predlagano vprašanje izpolnjuje pogoje iz prvega odstavka 367.a člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP)

. Tožnik s predlaganim vprašanjem izpostavlja dva vidika obračuna storitev brezplačne pomoči v primeru razgovora odvetnika z upravičencem, ki je v priporu. Prvi vidik se nanaša na to, ali je tak razgovor samostojna storitev, za katero odvetniku pripada nagrada po 1. točki prejšnje tarifne številke 39 oziroma zdajšnje 43 OT. Drugi vidik pa na to, ali odvetniku za pot do pripora in nazaj v ta namen pripadajo potni stroški (v tem primeru kilometrina).

7. Z obeh vidikov gre za vprašanje načelnega pomena, saj odgovor nanj presega pomen konkretne zadeve oziroma je pravno pomemben za vnaprej nedoločeno število primerov. Vprašanje se lahko pojavi tako v upravnih postopkih in sporih s področja brezplačne pravne pomoči, kot je ta, kot tudi pri odločanju o povrnitvi stroškov v kazenskih in drugih postopkih, v kateri je stranka v priporu, zaporu ali ji je kako drugače onemogočeno, da odvetnika ne more obiskati v pisarni.

8. Glede nagrade za razgovor v priporu praksa upravnih organov in nižjih sodišč ni enotna. Po eni strani je predlagatelj s predloženimi sodnimi in upravnimi odločbami izkazal, da so mu bili ti stroški že priznani,

po drugi strani pa sta Upravno sodišče in Višje sodišče v Celju v sodbi I U 1176/2020 z dne 18. 1. 2022 in sklepu I Cp 661/2016 z dne 20. 1. 2017 presodili, da obisk v zaporu v zvezi s sestavo odgovora na pritožbo in posveti s pridržano osebo pred narokom in pred sestavo pritožbe niso samostojne storitve. Glede povrnitve potnih stroškov pa ima predlagatelj prav, da izpodbijana odločitev odstopa od prevladujoče prakse Upravnega in višjih sodišč. Vrhovno sodišče v tej zvezi zgolj primeroma izpostavlja sodbe Upravnega sodišča II U 168/2022 z dne 29. 1. 2024, I U 1176/2020 z dne 18. 1. 2022 , II U 353/2022 z dne 25. 9. 2023 in I U 465/2021 z dne 22. 11. 2022 ter sklep Višjega sodišča v Celju I Cp 661/2016 z dne 20. 1. 2017.

9. Ker je vprašanje po obrazloženem torej pomembno z vidika razvoja prava oziroma enotnosti sodne prakse, je Vrhovno sodišče predlogu za dopustitev revizije ugodilo. Ob tem je dopuščeno vprašanje zaradi večje jasnosti konkretiziralo na način, da je namesto besede stroški uporabilo natančnejšo formulacijo "potni stroški in nagrada za posvet s stranko v zvezi z obiskom obdolženca".

10. Vrhovno sodišče je odločalo v senatu, navedenem v uvodu sklepa. Odločitev je sprejelo soglasno (sedmi odstavek 324. člena ZPP).

Upravno sodišče je uporabilo OT, veljavno od 6. 4. 2019 do 3. 6. 2022, Uradni list RS, št. 2/15, 28/18, 22/19.

Po prvem odstavku 22. člena ZUS-1 se v upravnem sporu uporabljajo določbe zakona, ki ureja pravdni postopek, kolikor ta zakon ne določa drugače.

Podobno odločitev izhaja tudi iz sodbe Upravnega sodišča I U 465/2021 z dne 22. 11. 2022.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.