VSRS Sklep I R 47/2025
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2025-05-07

dr. Mateja Končina Peternel (preds.), Katarina Parazajda (poroč.), Tomaž Pavčnik

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti - prenos pristojnosti iz drugih tehtnih razlogov - zdravstveno stanje stranke v postopku - oddaljenost bivališča in zdravstveno stanje pravdne stranke in priče - zavrnitev predloga

Vrhovno sodišče iz podatkov spisa ugotavlja, da je Okrožno sodišče v Ljubljani tožbo tožnice zavrglo, ker je šlo za že pravnomočno razsojeno stvar. To posledično pomeni, da do morebitne združitve teh dveh postopkov, kar bi v skladu s sodno prakso sicer lahko predstavljalo enega od razlogov za prenos pristojnosti, sploh ne more več priti. Iz predloga za delegacijo kot potencialno relevantni ostanejo le še razlogi v zvezi z zdravstvenim stanjem tožnice, ki naj bi imela starosti 77 let primerne zdravstvene težave. Tožnica predlogu ni predložila dokazov, ki bi to potrjevali in utemeljevali, da bi se s prenosom pristojnosti laže opravil postopek. Dejstvo, da so nekatere od maloštevilnih predlaganih prič bližje ljubljanskemu sodišču, nekatere pa koprskemu, posledično tudi ne more predstavljati utemeljenega razloga za prenos pristojnosti.

1. Tožnica je pri Okrožnem sodišču v Ljubljani vložila tožbo za ugotovitev stanja in vrednosti nepremičnine parc. št. 204/4, k. o. ..., v solasti zapustnice do 1/2 na dan 21. 3. 2012 in izločitev dela premoženja zapustnice (nepremičnin v Ljubljani in v Pacugu) iz zapuščine. Okrožno sodišče v Ljubljani se je s sklepom s 5. 3. 2024 izreklo za krajevno nepristojno za odločanje glede 1. točke ter tretje alineje 2. točke tožbenega zahtevka, ki se nanašata na nepremičnino v k. o. ... ter zadevo po pravnomočnosti sklepa v tem obsegu odstopilo v reševanje Okrožnemu sodišču v Kopru.

2. Okrožno sodišče v Kopru je Vrhovnemu sodišču 24. 3. 2025 posredovalo predlog tožnice s 13. 5. 2024 za prenos pristojnosti na Okrožno sodišče v Ljubljani. V predlogu navaja, da sodišče odloča o določitvi (in izločitvi) alikvotnega deleža dediča na celotni zapuščini glede na višino vlaganj oziroma prispevka k povečanju premoženja zapustnice v dveh postopkih pred sodiščema dveh krajevnih pristojnosti. V obeh postopkih bo treba ugotoviti vrednost zapuščine, kar lahko vodi v različne odločitve o isti stvari, potencialno bi tožnici celo onemogočilo učinkovito uveljavljanje pravice do sodnega varstva. Tožnica bi v primeru delegacije pristojnosti lahko predlagala združitev obeh postopkov, s čimer bi sledila cilju dodatnega znižanja stroškov. Vodil bi se le en postopek, pri tem pa bi bil imenovan le en izvedenec in cenilec za nepremičnine. V predlogu navaja, da je stara 77 let in ima starosti primerne zdravstvene težave, zato bi jo pot v Koper zgolj obremenjevala, poleg tega vsaj ena od predlaganih prič biva bližje Ljubljani, za drugo je to zelo verjetno, tretja pa res biva bližje Okrožnemu sodišču v Kopru.

4. Vrhovno sodišče lahko na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako lažje opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi (67. člen Zakona o pravdnem postopku (ZPP).

5. Vrhovno sodišče iz podatkov spisa ugotavlja, da je Okrožno sodišče v Ljubljani s sklepom III P 933/2023 z 29. 10. 2024 tožbo tožnice zavrglo, ker je šlo za že pravnomočno razsojeno stvar. To posledično pomeni, da do morebitne združitve teh dveh postopkov, kar bi v skladu s sodno prakso sicer lahko predstavljalo enega od razlogov za prenos pristojnosti, sploh ne more več priti. Poleg tega je tožnica z vlogo s 6. 12. 2024 Okrožnemu sodišču v Kopru sporočila, da umika tudi zahtevek, ki se nanaša na izločitev deleža na nepremičnini v Pacugu.

6. Ob upoštevanju opisanega je v obdobju od vložitve predloga za delegacijo pristojnosti odpadel velik sklop razlogov, s katerimi je tožnica utemeljevala predlog. Pri sodišču v Kopru je sedaj odprto le še vprašanje ugotovitve stanja in vrednosti nepremičnine v bližnjem Pacugu. Med predlaganimi dokazi je tudi postavitev izvedenca ustrezne stroke in v primeru izvedbe takšnega dokaza si bo nepremičnino moral ogledati, kar bo enostavneje in tudi ceneje v primeru, če bo izvedenec iz lokalnega območja, ki je tudi bližje sodišču za potrebe njegovega morebitnega zaslišanja. Iz predloga za delegacijo kot potencialno relevantni ostanejo le še razlogi v zvezi z zdravstvenim stanjem tožnice, ki naj bi imela starosti 77 let primerne zdravstvene težave. Tožnica predlogu ni predložila dokazov, ki bi to potrjevali

in utemeljevali, da bi se s prenosom pristojnosti laže opravil postopek. Nenazadnje bo tožnica predvidoma morala biti prisotna ob samem ogledu nepremičnine. Dejstvo, da so nekatere od maloštevilnih predlaganih prič bližje ljubljanskemu sodišču, nekatere pa koprskemu, posledično tudi ne more predstavljati utemeljenega razloga za prenos pristojnosti.

7. Vrhovno sodišče je zato predlog zavrnilo.

Glej npr. VSRS sklep I R 92/2018 z 21. 6. 2018.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 67

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.