VSRS Sklep I Up 51/2026
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2026-02-26

pritožba v upravnem sporu - laična pritožba - vloga, ki jo vloži stranka sama - procesne predpostavke - postulacijska sposobnost - pravniški državni izpit (PDI) - zavrženje pritožbe

Z zahtevano kvalifikacijo za vložitev pritožbe in s posledicami njene neizpolnitve, to je z zavrženjem pritožbe, je bil pritožnik seznanjen tako v pravnem pouku izpodbijanega sklepa kot v številnih drugih pritožbenih zadevah, v katerih je Vrhovno sodišče njegove pritožbe zavrglo prav na podlagi ugotovitve, da nima opravljenega pravniškega državnega izpita. Upoštevaje navedeno Vrhovno sodišče pritožnika ni ponovno pozivalo, naj izkaže, da izpolnjuje zahtevani kvalificirani pogoj.

1. Upravno sodišče Republike Slovenije (v nadaljevanju Upravno sodišče) je na podlagi 82. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) ter prvega odstavka 343. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1 kot nedovoljeno zavrglo pritožbo, ki jo je tožnik vložil zoper sklep istega sodišča I U 1869/2025-6.

V obrazložitvi je navedlo, da pritožba na podlagi prvega odstavka 82. člena ZUS-1 ni dovoljena, ker ZUS-1 ne predvideva posebne pritožbe zoper sklep. Pritožba ni dovoljena niti na podlagi drugega odstavka 82. člena ZUS-1, saj ne gre za sklep, s katerim bi bil onemogočen nadaljnji postopek. Upravno sodišče je pritožbo zavrglo tudi iz razloga, ker je bila vložena po poteku zakonskega roka (drugi odstavek 363. člen ZPP).

2. Tožnik (v nadaljevanju pritožnik) je zoper navedeni sklep sam vložil pritožbo.

4. Po določbi drugega odstavka 22. člena ZUS-1 lahko stranka v postopku s pritožbo opravlja dejanja samo po pooblaščencu, ki ima opravljen pravniški državni izpit. V skladu z navedeno določbo ZUS-1 in ustaljeno upravnosodno prakso Vrhovnega sodišča pogoj obveznega zastopanja po pooblaščencu, ki ima opravljen pravniški državni izpit, ne velja le, če ima stranka ali njen zakoniti zastopnik opravljen pravniški državni izpit.

Ustavno sodišče je potrdilo, da taka ureditev ni v neskladju z Ustavo Republike Slovenije.

5. Z zahtevano kvalifikacijo za vložitev pritožbe in s posledicami njene neizpolnitve, to je z zavrženjem pritožbe, je bil pritožnik seznanjen tako v pravnem pouku izpodbijanega sklepa kot v številnih drugih pritožbenih zadevah (npr. I Up 77/2020, I Up 97/2021, I Up 252/2021, I Up 169/2022, I Up 43/2023, I Up 232/2025, I Up 25/2026). V teh je Vrhovno sodišče njegove pritožbe zavrglo prav na podlagi ugotovitve, da nima opravljenega pravniškega državnega izpita. Upoštevaje navedeno in ker tudi iz pritožbenih navedb ne izhaja nasprotno, Vrhovno sodišče pritožnika ni ponovno pozivalo, naj izkaže, da izpolnjuje zahtevani kvalificirani pogoj.

6. Ker je torej pritožbo vložila oseba, ki te pravice nima, pritožba ni dovoljena (četrti odstavek 343. člena ZPP). Vrhovno sodišče jo je zato zavrglo.

Z navedenim sklepom je Upravno sodišče prekinilo postopek v tem upravnem sporu, ker je v teku postopek postavitve tožnika pod skrbništvo.

Npr. zadeve Vrhovnega sodišča I Up 38/2009, I Up 575/2011, I Up 316/2014, I Up 57/2015, I Up 76/2018, I Up 204/2022, I Up 12/2023 in druge.

Odločba Ustavnega sodišča št. U-I-69/07 z dne 4. 12. 2008.

Zakon o upravnem sporu (2006) - ZUS-1  - člen 22, 22/2

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 343, 343/1, 343/4

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.