VSRS Sklep VIII DoR 112/2025-4
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2025-09-10

mag. Marijan Debelak (preds.), mag. Aleksandra Hočevar Vinski (poroč.), Samo Puppis

sodna razveza pogodbe o zaposlitvi - reintegracija - sprememba prvostopenjske odločitve - ugoditev predlogu za dopustitev revizije

Revizija se dopusti glede vprašanja, ali je sodišče druge stopnje pravilno spremenilo odločitev sodišča prve stopnje o prenehanju pogodbe o zaposlitvi na podlagi sodbe sodišča (118. člen ZDR-1).

Revizija se dopusti glede vprašanja, ali je sodišče druge stopnje pravilno spremenilo odločitev sodišča prve stopnje o prenehanju pogodbe o zaposlitvi na podlagi sodbe sodišča (118. člen ZDR-1).

1. Sodišče prve stopnje je v I. točki izreka odločilo, da pogodba o zaposlitvi z dne 30. 12. 2019 za delovno mesto Višji svetovalec - za urejanje prostora v Uradu za prostorski razvoj in nepremičnine preneha veljati 16. 7. 2023. V II. točki izreka je toženki naložilo, da tožniku v roku 15 dni obračuna in izplača denarno povračilo v znesku 15.001,21 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi. V III. točki izreka je zavrnilo zahtevke za reintegracijo, plačilo razlik v plači za obdobje od 17. 7. 2023 dalje med prejeto plačo in plačo, ki bi jo tožnik prejel po pogodbi o zaposlitvi z dne 30. 12. 2019, ter višji zahtevek iz naslova denarnega povračila. V IV. točki izreka sodbe je toženki naložilo, da tožniku povrne 3.610,00 EUR stroškov postopka z zakonskimi zamudnimi obrestmi.

2. Sodišče druge stopnje je v I. točki izreka delno ugodilo pritožbi tožnika in izpodbijani del sodbe sodišča prve stopnje delno spremenilo tako, da se ta v celoti glasi: "I. Tožniku delovno razmerje pri toženki ni prenehalo 16. 7. 2023, temveč še traja z vsemi pravicami iz delovnega razmerja po pogodbi o zaposlitvi št. 100-22/2010 z dne 30. 12. 2019 za delovno mesto Višji svetovalec - za urejanje prostora v Uradu za prostorski razvoj in nepremičnine (šifra C027010, naziv Višji svetovalec III). II. Toženka je tožnika v roku 8 dni dolžna pozvati na delo ter mu od 17. 7. 2023 dalje plačati mesečne razlike v plači med dejansko prejeto plačo in plačo, ki bi jo prejel pri toženki v skladu s pogodbo o zaposlitvi z dne 30. 12. 2019, z zakonskimi zamudnimi obrestmi od neto zneskov, ki tečejo od vsakega 6. dne v tekočem mesecu za pretekli mesec. III. Toženka je dolžna tožniku v roku 8 dni povrniti stroške v znesku 4.348,21 EUR, v primeru zamude skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od 9. dne dalje do plačila.". V II. točki izreka je v pritožbo tožnika v preostalem delu zavrnilo in potrdilo izpodbijani nespremenjeni del sodbe sodišča prve stopnje. V III. točki izreka je toženki naložilo, da tožniku v roku 8 dni povrne stroške pritožbenega postopka v višini 279,99 EUR, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi.

3. Toženka v predlogu za dopustitev revizije navaja vprašanja:

- ali je pri odločanju o prenehanju pogodbe o zaposlitvi na podlagi sodbe sodišča na podlagi določil 118. člena Zakona o delovnih razmerjih - ZDR-1 (torej pri odločanju o sodni razvezi nezakonito odpovedane pogodbe o zaposlitvi), pri ugotavljanju in presojanju medsebojnih odnosov med delavcem in delodajalcem (npr. pri ugotavljanju subjektivno porušenega odnosa delodajalca do delavca), dopustno upoštevati samo ravnanja delavca, ki so bila v nasprotju z zakonom (nezakonita), ali pa se lahko pri tej presoji upošteva tudi druga nesporno ugotovljena ravnanja delavca, ki so pripeljala do podaje izredne odpovedi pogodbe o zaposlitvi in dejanskega porušenja zaupanja delodajalca do delavca;

- ali je sodišče druge stopnje skladno s 118. členom ZDR-1 pravilno upoštevalo kot celoto vse okoliščine konkretnega primera in interese obeh strank delovnega razmerja, oziroma ali je pri odločanju o prenehanju pogodbe o zaposlitvi na podlagi sodbe sodišča na podlagi določil 118. člena ZDR-1 potrebno presojati kot celoto vse okoliščine primera in interese obeh strank delovnega razmerja;

- ali se pri odločanju o prenehanju pogodbe o zaposlitvi na podlagi sodbe sodišča na podlagi določil 118. člena ZDR-1 šteje, da je interes delavca za reintegracijo podan že s tem, ker je delavec (tožnik) postavil zahtevek, s katerim zahteva reintegracijo, ob dejstvu, da ima tožnik pri novem delodajalcu zagotovljeno enakovredno zaposlitev za nedoločen čas, s primerljivim delovnim mestom in primerljivo plačo in ali je v takšnem primeru potrebno izkazanost dejanskega interesa presojati celovito, glede na vse okoliščine primera;

- ali se pri odločanju o prenehanju pogodbe o zaposlitvi na podlagi sodbe sodišča na podlagi določil 118. člena ZDR-1 šteje, da je objektivna nezmožnost delavcu zagotoviti ustrezno delo podana samo ob ukinitvi delovnega mesta delavca ali spremenjeni sistemizaciji, ali tudi v primeru, ko je delodajalec delovno mesto, na katerem je tožnik delal pri toženki, zasedel z drugim delavcem zaradi potreb delovnega procesa in ni nobene potrebe po dodatnem delavcu na tem delovnem mestu (upoštevaje, da je od podaje odpovedi 5. 5. 2022 pa do odločitve o reintegraciji tožnika 9. 4. 2025 minilo skoraj tri leta).

5. Po prvem odstavku 367.a člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) sodišče dopusti revizijo, če je od odločitve vrhovnega sodišča mogoče pričakovati odločitev o pravnem vprašanju, ki je pomembno za zagotovitev pravne varnosti, enotne uporabe prava ali za razvoj prava preko sodne prakse.

6. V skladu s to določbo je vrhovno sodišče revizijo dopustilo glede vprašanja, oblikovanega v izreku tega sklepa (tretji odstavek 367.c člena ZPP).

Zakon o delovnih razmerjih (2013) - ZDR-1  - člen 118

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.