VSRS Sklep II DoR 277/2025
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2025-07-16

Katarina Parazajda (preds.), Tomaž Pavčnik (poroč.), mag. Nina Betetto

CIVILNO PROCESNO PRAVO - ZDRAVSTVENO VARSTVO

sprejem na zdravljenje brez privolitve - pridržanje na zdravljenju na oddelku pod posebnim nadzorom - zavrnitev predloga za dopustitev revizije

Očitek odstopa od predhodne odločbe ni utemeljen. V obravnavani zadevi ne gre le za to, da pridržana oseba zavrača zdravljenje ter s tem ohranja in poglablja simptomatiko psihoze. Kot je bilo ugotovljeno (glej 6. točko izpodbijanega sklepa), to nadalje vodi v hud funkcionalni upad, povzroča nepovratne strukturne spremembe možganov in zato hudo invalidiziranje osebe. Takšne ugotovitve pa obravnavan primer umeščajo v množico primerov tiste vrste, ki so navedeni v 2. opombi zadeve II Ips 72/2017 ter ustrezajo pogoju iz prve alineje 39. člena ZDZdr v povezavi z razlogom iz druge alineje istega člena.

1. Sodišče prve stopnje je odločilo, da se A. A. zadrži na zdravljenju na oddelku pod posebnim nadzorom Univerzitetne psihiatrične klinike v Ljubljani, najdlje do 20. 7. 2025.

2. Pritožbeno sodišče je pritožbo pridržane osebe zavrnilo in sklep potrdilo.

3. Pridržana oseba po odvetniku vlaga predlog za dopustitev revizije. Predlaga dopustitev revizije glede naslednjih vprašanj:

- Ali je zavračanje zdravljenja mogoče a priori šteti za ogrožanje zdravja v smislu prve alineje prvega odstavka 39. člena ZDZDr?

- Ali mora sodišče pri odločanju upoštevati voljo nasprotnega udeleženca, če jo je ta sposoben izraziti?

- Ali mora sodišče ugotoviti in v sklepu konkretno obrazložiti, ali se nasprotni udeleženec svojega duševnega stanja v dejanskih prvinah zaveda ali se ne zaveda?

V zvezi s ponujenimi vprašanji zatrjuje odstop od sklepa II Ips 72/2017.

5. Predlagatelj trdi, da izpodbijana odločitev odstopa od standardov, s katerimi je Vrhovno sodišče napolnilo pogoje po prvem odstavku 39. členu Zakonu o duševnem zdravju (ZDZdr), ki morajo biti kumulativno izpolnjeni, da se lahko osebo proti njeni volji zadrži na zdravljenju v psihiatrični ustanovi.

6. Problematičen je pogoj škodne nevarnosti. Ta je v zakonu ubeseden z besedno zvezo, da oseba "ogroža svoje življenje ali življenje drugih ali če huje ogroža svoje zdravje ali zdravje drugih ali povzroča hudo premoženjsko škodo sebi ali drugim."

7. Predlagatelj se sklicuje na zadevo II Ips 72/2017 z dne 9. 3. 2017. Vrhovno sodišče je v tisti zadevi presodilo:

Zgolj zavračanja zdravljenja (predvsem zavračanja zdravil), še ni mogoče

šteti za ogrožanje zdravja v smislu prve alineje prvega odstavka 39. člena ZDZdr. Treba je razlikovati med primerom, ko se odreče zdravljenju neka oseba, ki ima duševno bolezen ali duševno motnjo, a se svojega stanja v dejanskih prvinah zaveda in nanj svobodno pristaja ter primerom, ko se dejanskih prvin svojega duševnega stanja sploh ne zaveda ter zato na takšno stanje tudi ne more svobodno pristati.

8. Očitek odstopa od predhodne odločbe ni utemeljen. V obravnavani zadevi ne gre le za to, da pridržana oseba zavrača zdravljenje ter s tem ohranja in poglablja simptomatiko psihoze. Kot je bilo ugotovljeno (glej 6. točko izpodbijanega sklepa), to nadalje vodi v hud funkcionalni upad, povzroča nepovratne strukturne spremembe možganov in zato hudo invalidiziranje osebe. Takšne ugotovitve pa obravnavan primer umeščajo v množico primerov tiste vrste, ki so navedeni v 2. opombi zadeve II Ips 72/2017 ter ustrezajo pogoju iz prve alineje 39. člena ZDZdr v povezavi z razlogom iz druge alineje istega člena.

9. Vrhovno sodišče dopusti revizijo, če je od njegove odločitve mogoče pričakovati odločitev o pravnem vprašanju, pomembnem za zagotovitev pravne varnosti, enotne uporabe prava ali za razvoj prava prek sodne prakse (prvi odstavek 367.a člena Zakona o pravdnem postopku, v nadaljevanju ZPP). Sodišče dopusti revizijo zlasti v naslednjih primerih: če gre za pravno vprašanje, glede katerega odločitev sodišča druge stopnje odstopa od sodne prakse vrhovnega sodišča, če gre za pravno vprašanje, glede katerega sodne prakse vrhovnega sodišča ni, še zlasti, če sodna praksa višjih sodišč ni enotna, ali če gre za pravno vprašanje, glede katerega sodna praksa vrhovnega sodišča ni enotna.

10. Vrhovno sodišče je ocenilo, da v obravnavani zadevi zahteve iz določbe prvega odstavka 367.a člena ZPP niso izpolnjene, očitek odstopa od sodne prakse Vrhovnega sodišča ni utemeljen in je predlog za dopustitev revizije zavrnilo (drugi odstavek 367.c člena ZPP).

11. Odločalo je v senatu, navedenem v uvodu odločbe. Odločitev je sprejelo soglasno (sedmi odstavek 324. člena ZPP).

Zakon o duševnem zdravju (2008) - ZDZdr  - člen 39, 39/1

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367a, 367a/1, 367c, 367c/2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.