VSRS Sklep VIII DoR 229/2022-6
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2023-04-18

mag. Marijan Debelak (preds.), mag. Aleksandra Hočevar Vinski (poroč.), Samo Puppis

dopuščena revizija - nadomestilo plače - praznik - letni dopust - neenakomerno razporejen delovni čas - razporeditev delovnega časa - letni razpored - mesečni razpored dela

- ali je pravilno stališče sodišča druge stopnje, da tožnica, ki opravlja delo v neenakomerno razporejenem delovnem času, za en teden letnega dopusta ne more biti upravičena do nadomestila plače za 42 ur, ampak le za 40 ur, kot delavci, ki opravljajo delo v enakomerno razporejenem delovnem času;

- ali je pravilno stališče sodišča druge stopnje, da glede pravice do nadomestila plače za praznik ni pomemben letni razpored dela, ampak zadostuje mesečni razpored, objavljen v prejšnjem mesecu;

- ali je sodišče druge stopnje pravilno presodilo, da iz drugega odstavka 32.b člena Kolektivne pogodbe za dejavnost zdravstva in socialnega varstva izhaja podlaga za zavrnitev zahtevka iz naslova nadomestila plače za praznik;

- ali je sodišče druge stopnje storilo bistveno kršitev določb pravdnega postopka, ko je brez opravljene pritožbene obravnave ugotovilo dejstva (da je tožnica leta 2021 že prejela nadomestilo plače za šest praznikov), ki jih sodišče prve stopnje ni ugotovilo.

- ali je pravilno stališče sodišča druge stopnje, da tožnica, ki opravlja delo v neenakomerno razporejenem delovnem času, za en teden letnega dopusta ne more biti upravičena do nadomestila plače za 42 ur, ampak le za 40 ur, kot delavci, ki opravljajo delo v enakomerno razporejenem delovnem času;

- ali je pravilno stališče sodišča druge stopnje, da glede pravice do nadomestila plače za praznik ni pomemben letni razpored dela, ampak zadostuje mesečni razpored, objavljen v prejšnjem mesecu;

- ali je sodišče druge stopnje pravilno presodilo, da iz drugega odstavka 32.b člena Kolektivne pogodbe za dejavnost zdravstva in socialnega varstva izhaja podlaga za zavrnitev zahtevka iz naslova nadomestila plače za praznik;

- ali je sodišče druge stopnje storilo bistveno kršitev določb pravdnega postopka, ko je brez opravljene pritožbene obravnave ugotovilo dejstva (da je tožnica leta 2021 že prejela nadomestilo plače za šest praznikov), ki jih sodišče prve stopnje ni ugotovilo.

1. Sodišče prve stopnje je razsodilo, da je toženka dolžna tožnici iz naslova nadomestila plače za 15. 8. 2021 in marec 2020 plačati skupno bruto 48,11 EUR, od tega zneska obračunati in odvesti davke in prispevke ter tožnici izplačati neto znesek z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od neto zneska (preračunano iz bruto 12,44 EUR) od 8. 4. 2020 dalje do plačila in od neto zneska (preračunano iz bruto 35,67 EUR) od 11. 9. 2021 dalje do plačila (I. točka izreka). Višji zahtevek za razliko do 60,81 EUR je zavrnilo (II. točka izreka) in toženki naložilo plačilo stroškov postopka (III. točka izreka) ter jo zavezalo še za plačilo takse (IV. točka izreka).

2. Sodišče druge stopnje je pritožbi toženke ugodilo in izpodbijani del sodbe sodišča prve stopnje v IV. točki izreka razveljavilo, v I. in III. točki izreka pa spremenilo tako, da je zahtevek zavrnilo, tožnici pa naložilo povračilo stroškov prvostopenjskega in pritožbenega postopka.

3. Tožnica v predlogu za dopustitev revizije navaja naslednja vprašanja, ki jih natančno obrazloži, uveljavlja pa tudi neenotno prakso pritožbenega sodišča:

- ali je sodišče druge stopnje pravilno uporabilo materialno pravo pri presoji pravice do nadomestila plače za letni dopust, tj. ali je delavec z neenakomerno razporeditvijo delovnega časa, ki tedensko opravi 42 ur, v primeru odsotnosti iz naslova letnega dopusta upravičen do nadomestila plače za toliko ur, kolikor znaša njegova tedenska delovna obveznost (42 ur), ali pa je morebiti (glede na stališče, ki ga je zavzelo Višje delovno in socialno sodišče) upravičen do nadomestila zgolj za 40 ur, če tako odloči delodajalec;

- ali je sodišče druge stopnje pravilno uporabilo materialno pravo pri presoji pravice do nadomestila plače za praznike, da za izjemo po določbi 32. b člen Kolektivne pogodbe za dejavnost zdravstva in socialnega varstva za razporeditev delovnega časa, ki temelji na vnaprej predvidljivem in sistemsko jasnem vzorcu, zadostuje mesečni razpored, ki ga delavec dobi do 20. dne v mesecu za naslednji mesec in ga delodajalec nato tekom meseca stalno spreminja;

- ali je sodišče druge stopnje pravilno uporabilo materialno pravo pri presoji skladnosti ravnanja toženke z določbo drugega odstavka 32.b člena Kolektivne pogodbe za dejavnost zdravstva in socialnega varstva ter, ali je kršilo procesne pravice tožnice, saj je ugotavljalo dejstva (da je tožnica prejela nadomestilo za 6 praznikov), ki so bila med strankama sporna, pri čemer tozadevno tudi ni izvedlo obravnave ter je bila tožnica prikrajšana za pravico do pritožbe.

5. Po 367. a členu ZPP sodišče dopusti revizijo, če je od odločitve vrhovnega sodišča mogoče pričakovati odločitev o pravnem vprašanju, ki je pomembno za zagotovitev pravne varnosti, enotne uporabe prava ali za razvoj prava preko sodne prakse.

6. Vrhovno sodišče je revizijo dopustilo glede nekoliko preoblikovanih vprašanj (tretji odstavek 367.c člena ZPP).

Zakon o delovnih razmerjih (2013) - ZDR-1  - člen 137, 137/9, 148, 148/2

Kolektivna pogodba za dejavnost zdravstva in socialnega varstva Slovenije (1994) - člen 32, 32b

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.