VSRS Sklep II DoR 111/2023
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2023-06-21

Vladimir Horvat (preds.), Karmen Iglič Stroligo (poroč.), dr. Mateja Končina Peternel

predlog za dopustitev revizije - najem vozila - pogodba o najemu - spor o veljavnosti pogodbe - obstoj pogodbe - dokazovanje navideznosti pogodbe - zavrnitev predloga

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo primarni tožbeni zahtevek za ugotovitev, da je pogodba o najemu vozila št. 113/2016 z dne 11. 9. 2017 neobstoječa, in zavrglo tožbo za ugotovitev, da ista pogodba ni bila molče obnovljena. Ugotovilo je, da je najemna pogodba z dne 10. 10. 2017 neobstoječa. Zavrnilo je prvi podredni tožbeni zahtevek za ugotovitev, da je pogodba o najemu vozila št. 113/2016 z dne 11. 9. 2017 nična. Zavrnilo je tudi drugi podredni tožbeni zahtevek, da se pogodba o najemu vozila št. 113/2016 z dne 11. 9. 2017 razveljavi. Odločilo je še o stroških postopka.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbo tožnice in toženke zavrnilo ter potrdilo sodbo sodišča prve stopnje. Odločilo je še o stroških pritožbenega postopka.

3. Tožnica v predlogu za dopustitev revizije ne sprejema zaključka sodišč prve in druge stopnje, da sporna najemna pogodba za vozilo BMW ni neobstoječa, in zatrjuje kršitvi 7. in 8. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) ter kršitve iz 8., 14. in 15. točke drugega odstavka 339. člena ZPP ter 22. in 25. člena Ustave. Sklicuje se na zadeve VS RS VIII Ips 21/2020, VIII Ips 20/2014, II Ips 333/2016, II Ips 63/2020, VIII Ips 79/2018, VIII Ips 15/2020, II Ips 212/2016, VIII Ips 318/2017, VIII Ips 17/2020, III Ips 53/2009, II Ips 228/2018 in II Ips 24/2014. Predlaga dopustitev revizije glede vprašanj, (1) ali lahko sodišče druge stopnje samo presoja utemeljenost tožbenega zahtevka na materialnopravni podlagi, na kateri sodišče prve stopnje zahtevka ni presojalo, pri tem pa se niti ne opredeli do navedb tožnice glede navideznosti pogodbe in ne opravi dokazne ocene glede tega, čeprav je tožnica glede tega podala ustrezne trditve in predlagala dokaze tekom postopka na prvi stopnji; ali je v konkretnem primeru podana absolutna bistvena kršitev določb postopka iz 8. in 15. točke drugega odstavka 339. člena ZPP ter kršitev 22. in 25. člena Ustave, ker je sodišče druge stopnje to storilo; (2) ali je v okoliščinah obravnavanega primera pravilna materialnopravna presoja sodišča druge stopnje, da najemna pogodba št. 113/2016 z dne 11. 9. 2017 ni navidezna; ali je podana absolutna bistvena kršitev določb postopka iz 8. in 15. točke drugega odstavka 339. člena ZPP ter kršitev 22. in 25. člena Ustave, ker sodišče druge stopnje ni opravilo presoje in dokazne ocene glede vprašanja, ali je pogodba z navideznim (slamnatim) najemnikom veljavna ali neveljavna; (3) ali je sodišče druge stopnje storilo bistveno kršitev določb pravdnega postopka iz 8. točke drugega odstavka 339. člena ZPP s tem, ko je nadomestilo manjkajoče razloge sodišča prve stopnje za neizvedbo dokaza z zaslišanjem priče A. A. in za neizvedbo dokaza s pridobitvijo morebitnega računa pri FURS-u; ali je sodišče druge stopnje storilo bistveno kršitev določb postopka iz 14. točke drugega odstavka 339. člena ZPP s tem, ko se ni opredelilo do pritožbenega očitka tožnice o odsotnosti obrazložitve zavrnitve dokaznega predloga s pridobitvijo računa pri FURS-u v sodbi sodišča prve stopnje; (4) ali je sodišče dolžno, preden se posluži opustitve izvedbe predlaganega dokaza z zaslišanjem ključne priče (v konkretnem primeru dejanskega najemnika B. B.) na podlagi 219. člena ZPP, uporabiti vse v 241. členu ZPP določene ukrepe za zagotovitev prisotnosti priče; ali sta nižji sodišči, ki tega nista storili, bistveno kršili določbe postopka po prvem odstavku 339. člena ZPP v zvezi z 219. in 241. členom ZPP ter absolutno bistveno kršili določbe postopka iz 8. točke drugega odstavka 339. člena ZPP; (5) ali je sodišče druge stopnje (pred tem pa tudi sodišče prve stopnje) v konkretnem primeru storilo bistveno kršitev določb pravdnega postopka po prvem odstavku 339. člena ZPP v zvezi z 8. členom ZPP oziroma ali je v konkretnem primeru zadostilo metodološkemu napotku iz 8. člena ZPP; in (6) ali je sodišče druge stopnje (pred tem pa tudi sodišče prve stopnje) v konkretnem primeru storilo bistveno kršitev določb pravdnega postopka iz 8. in 14. točke drugega odstavka 339. člena ZPP ter kršitev določb 22. in 25. člena Ustave, ko se do večjega števila relevantnih navedb tožnice in dokazov, ki te navedbe potrjujejo, ni opredelilo, čeprav je tožnica te očitke uveljavljala v pritožbi; ali je sodišče druge stopnje storilo bistveno kršitev določb postopka iz 15. člena ZPP (verjetno pravilno: iz 15. točke drugega odstavka 339. člena ZPP), ker je podana razlika med tistim, kar izhaja iz listinskega dokaza - sms sporočila C. C. z dne 5. 12. 2017, in bistveno kršitev določb postopka iz prvega odstavka 339. člena ZPP v zvezi s 7. členom ZPP (kršitev razpravnega načela), ker je iz dokaza - sms sporočila ugotovilo nekaj, česar tekom postopka ni trdila nobena od strank in kar ne izhaja niti iz sodbe sodišča prve stopnje.

5. Pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367. a člena ZPP niso podani, zato je Vrhovno sodišče tožničin predlog zavrnilo (drugi odstavek 367. c člena ZPP).

6. Vrhovno sodišče je odločalo v senatu, navedenem v uvodu sklepa. Odločbo je sprejelo soglasno (sedmi odstavek 324. člena ZPP).

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367a, 367a/1, 367c, 367c/2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.