VSRS Sklep I Kr 36078/2018
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2023-07-06

mag. Aleksander Karakaš (preds.), Marjeta Švab Širok (poroč.), Mitja Kozamernik

krajevna pristojnost - prenos pristojnosti - prepozen predlog - pravnomočno končan postopek - dovoljenost predloga za delegacijo

Prenos krajevne pristojnosti je mogoč le, če je treba postopek še izvesti, ne pa tudi, če je ta že pravnomočno končan.

Predlog za prenos krajevne pristojnosti se zavrže.

1. Pred Okrajnim sodiščem v Celju je na podlagi obtožnega predloga oškodovanca kot tožilca tekel kazenski postopek zoper obdolženo A. A. zaradi kaznivega dejanja ponarejanja listin po prvem odstavku 251. člena Kazenskega zakonika (v nadaljevanju KZ-1). Sodišče je obdolženko s sodbo z dne 5. 10. 2021 na podlagi 3. točke 358. člena Zakona o kazenskem postopku (v nadaljevanju ZKP) oprostilo obtožbe, ker je presodilo, da ni dokazano, da je storila dejanje, katerega je bila obdolžena. Zoper sodbo se je pritožil pooblaščenec oškodovanca kot tožilca. Višje sodišče v Celju je sodbo sodišča prve stopnje s sodbo z dne 25. 1. 2022 spremenilo tako, da je iz razloga po 4. točki 357. člena ZKP zavrnilo obtožbo zoper obdolženko, ker je obdolženec zaradi zamude roka po tretjem odstavku 186. člena v zvezi s 429. členom ZKP obtožni predlog vložil prepozno.

2. Zoper pravnomočno sodbo je Vrhovno državno tožilstvo vložilo zahtevo za varstvo zakonitosti, ki ji je Vrhovno sodišče s sodbo dne 26. 1. 2023 ugodilo in ugotovilo, da je bila s sodbo Višjega sodišča v Celju II Kp 36078/2018 z dne 25. 1. 2022 kršena določba tretjega odstavka 186. člena ZKP. Višje sodišče pri presoji pravočasnosti vložitve obtožnega predloga namreč ni upoštevalo, da je bil tek roka iz tretjega odstavka 186. člena ZKP zaradi Odredbe o posebnih ukrepih zaradi nastanka pogojev iz prvega odstavka 83.a člena Zakona o sodiščih (Ur. l. RS, št. 21/2020 z dne 13. 3. 2020) zadržan.

3. Po prejemu sodbe Vrhovnega sodišča je pooblaščenec oškodovanca kot tožilca vložil predlog za prenos krajevne pristojnosti, v katerem Vrhovnemu sodišču predlaga, da zaradi zagotavljanja nepristranskosti sojenja pristojnost prenese na Višje sodišče v Ljubljani. V predlogu nasprotuje dokaznim zaključkom sodišča prve stopnje, ki je obdolženko oprostilo obtožbe, pri čemer številnih dokaznih predlogov oškodovanca kot tožilca ni upoštevalo. Odločitev in postopanje sodišča prve stopnje je pooblaščenec grajal v pritožbi, o kateri pa višje sodišče vsebinsko sploh ni odločalo, ker ni upoštevalo, da procesni rok za vložitev obtožnega predloga ni tekel. Višje sodišče zato sodbe sodišča ne bi smelo spremeniti tako, da je obtožbo zoper obdolženko zavrnilo, o čemer je odločilo tudi Vrhovno sodišče. Pooblaščenec zaradi povzetih odločitev nižjih sodišč dvomi v njuno nepristranskost.

4. Na podlagi prvega odstavka 35. člena Zakona o kazenskem postopku (v nadaljevanju ZKP) lahko skupno neposredno višje sodišče za postopek določi drugo stvarno pristojno sodišče na svojem območju, če je očitno, da se bo tako lažje izvedel postopek ali če so za to podani drugi tehtni razlogi. Prenos je torej mogoč le, če je to terja postopek, ki ga je treba še izvesti. Ob vložitvi predmetnega predloga za prenos pristojnosti je bil kazenski postopek zoper obdolženko pravnomočno zaključen. Dejstvo, da je o pravnomočni sodbi odločalo Vrhovno sodišče in ugotovilo kršitev določbe tretjega odstavka 186. člena v zvezi s 429. členom ZKP, na nastop pravnomočnosti ne vpliva. Ugodilo je namreč zahtevi, ki je bila vložena v obdolženkino škodo, zato je skladno z drugim odstavkom 426. člena kršitev zakona le ugotovilo, ne da bi posegalo v pravnomočno odločbo. Iz tega razloga izpodbijane sodbe odločbe tudi ni razveljavilo in zadeve vrnilo v novo odločanje, pač pa je izdalo le deklaratorno sodbo.

5. Glede na stanje postopka oškodovanec kot tožilec zato nima več pravnega interesa za prenos pristojnosti. Četudi bi bil predlog utemeljen, z njim namreč ne bi več mogel več doseči postopanja in odločanja pred drugim stvarno pristojnim sodiščem prve stopnje v tej zadevi. Predlog za prenos pristojnosti pa skladno z uveljavljenim stališčem Vrhovnega sodišča ni pravno sredstvo, s katerim bi stranka po že zaključenem postopku dosegla ponovno sojenje na isti stopnji pred drugim stvarno pristojnim sodiščem.

Iz spisa pa tudi ne izhaja, da bi moralo sodišče odločiti o drugih predlogih strank ali drugih pravnih sredstvih.

6. Glede na navedeno je Vrhovno sodišče predlog za prenos krajevne pristojnosti zavrglo.

Sklep Vrhovnega sodišča I R 51/2019 z dne 15. 4. 2019.

Zakon o kazenskem postopku (1994) - ZKP  - člen 35, 35/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.