VSRS Sklep I Up 23/2024
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2024-02-21

PRAVO VIZUMOV, AZILA IN PRISELJEVANJA - UPRAVNI SPOR

V vlogi z dne 10. 2. 2024 je pritožnikova izjava, da v celoti umika tožbo in pritožbo, podana v času pred odločitvijo Vrhovnega sodišča o pritožbi, tj. pred pravnomočnostjo odločbe, izrecna, jasna in nedvoumna, zato je z zadevnim sklepom Vrhovno sodišče postopek ustavilo.

1. Upravno sodišče Republike Slovenije (v nadaljevanju Upravno sodišče) je na podlagi prvega odstavka 36. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) kot prepozno zavrglo tožbo zoper sklep Ministrstva za notranje zadeve, št. 2142-466/2020/27 (121-11) z dne 9. 11. 2023, s katerim je toženka zavrgla tožnikovo prošnjo za priznanje mednarodne zaščite, ki je Republika Slovenija ne bo obravnavala, saj bo tožnik predan Zvezni Republiki Nemčiji kot odgovorni državi članici za obravnavanje prošnje na podlagi Uredbe Dublin III,

ter odločila, da se tožnikova predaja izvrši kakor hitro je to praktično izvedljivo in najkasneje v šestih mesecih od odobritve zahteve, da bo Zvezna Republika Nemčija ponovno sprejela prosilca, tj. od 7. 9. 2023, oziroma najkasneje v šestih mesecih od končne odločitve o morebitni pritožbi ali ponovnem pregledu, če v skladu s tretjim odstavkom 27. člena Uredbe Dublin III obstaja odložilni učinek.

2. Tožnik (v nadaljevanju pritožnik) je zoper navedeni sklep Upravnega sodišča vložil pritožbo iz vseh pritožbenih razlogov. Vrhovnemu sodišču predlaga, naj izpodbijani sklep razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v ponovni postopek.

3. Vrhovno sodišče je dne 31. 1. 2024 prejelo obvestilo toženke, da je z vpogledom v interne evidence nastanitev dne 30. 1. 2024 ugotovila, da je tožnik dne 24. 1. 2024 samovoljno zapustil nastanitvene kapacitete Urada Vlade Republike Slovenije za oskrbo in integracijo migrantov in se od takrat vanje ni vrnil niti ni nič sporočil, ter s tem ne izkazuje več pravnega interesa za nadaljevanje postopka, zato naj se tožba (pravilno pritožba) zavrže.

4. Pritožnikov pooblaščenec je z vlogo naslovljeno na Upravno sodišče Republike Slovenije z dne 10. 2. 2024 pojasnil, da pritožnik ni samovoljno zapustil navedenih nastanitvenih kapacitet niti Republike Slovenije, ker je trenutno v priporu v ZPMZKZ v Celju. Navedel je, da pritožnik v celoti umika tožbo in pritožbo v zadevnem upravnem sporu.

5. Zakon o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) v 34. členu določa, da lahko tožnik umakne tožbo brez privolitve toženca do pravnomočne odločbe ter, da če se tožba umakne, sodišče postopek s sklepom ustavi. To pomeni, da je umik tožbe mogoč še v pritožbenem postopku. Pravna teorija navedeno razlaga na način, da se tudi v takem primeru predvideva samo izdaja sklepa o ustavitvi postopka, s katerim bo implicitno odločeno o končanju pritožbenega postopka.

6. V vlogi z dne 10. 2. 2024 je pritožnikova izjava, da v celoti umika tožbo in pritožbo, podana v času pred odločitvijo Vrhovnega sodišča o pritožbi, tj. pred pravnomočnostjo odločbe, izrecna, jasna in nedvoumna, zato je z zadevnim sklepom Vrhovno sodišče postopek ustavilo.

Uredba (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva (prenovitev).

Dobravec Jalen, M. v: Zakon o upravnem sporu s komentarjem, ur. Kerševan, E., GV Založba, Ljubljana, 2019, str. 235.

Zakon o upravnem sporu (2006) - ZUS-1  - člen 34

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep I Up 1381/2006, enako tudi I Up 254/2008