VSRS Sklep III Ips 8/2023
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2023-11-07

Franc Seljak (preds.), dr. Dunja Jadek Pensa (poroč.), dr. Miodrag Đorđević, dr. Damjan Orož, Magda Teppey

tožbeni zahtevek na plačilo denarnega zneska - prevozna pogodba - kršitev pogodbe - trditveno in dokazno breme - nasprotje med razlogi sodbe o vsebini listin in samimi listinami (protispisnost) - absolutna bistvena kršitev določb pravdnega postopka - ugoditev reviziji

Kadar je o odločilnem dejstvu (v obravnavanem primeru o dopolnitvi domnevno nesklepčne tožbe) podano nasprotje med tem, kar se navaja v razlogih izpodbijane sodbe o vsebini listin in samimi temi listinami, je podana absolutna bistvena kršitev postopka iz 15. točke drugega odstavka 339. člena ZPP.

I. Reviziji se ugodi, izpodbijana soda se razveljavi in se zadeva vrne v novo sojenje sodišču druge stopnje.

II. Odločitev o stroških revizijskega postopka se pridrži za končno odločitev.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek na plačilo 5.490,00 EUR s pripadki. Presodilo je, da tožeča stranka ni dokazala, da bi do spornega manjka blaga sploh prišlo. Oprlo se je na okoliščino, da je bil prejemnik blaga pasiven pri ugotavljanju razlogov za sporni manjko blaga; čeprav mu določba 30. člena Konvencije o pogodbi za mednarodni cestni prevoz nalaga s tem v zvezi obveznosti in za primer njegove pasivnosti določa, da velja dejstvo, da je blago sprejel v stanju, kot je opisano v tovornem listu.

2. Pritožbeno sodišče se s tem stališčem sodišča prve stopnje ni strinjalo, ker je ocenilo, da dokazna ocena sodišča prve stopnje ni prepričljiva. Pritožbo tožeče stranke pa je zavrnilo, ker je presodilo, da tožba ni sklepčna. Pojasnilo je, da tožeča stranka ni podala ustreznih navedb, na podlagi katerih bi sodišče (tudi, če bi ugotovilo, da je zahtevek po temelju utemeljen) lahko presojalo, ali je res vsa zatrjevana škoda zaradi manjka blaga posledica ravnanja tožene stranke. Poudarilo je še, da je bila tožeča stranka na pomanjkljive navedbe med postopkom opozorjena, a jih celo ni želela dopolniti. Dodalo je, da tožeča stranka pri tem svojem stališču vztraja tudi v pritožbi. Ob tem izhodišču je zavzelo stališče, da ne gre za sodbo presenečanja.

3. Vrhovno sodišče je sklepom III DoR 145/2022 z dne 20. 1. 2023 na predlog tožeče stranke dopustilo revizijsko vprašanje:

‒ ali je pritožbeno sodišče s tem, ko je ugotovilo, da tožeča stranka ni želela dopolniti svojih navedb (saj je spregledalo oz. ni upoštevalo vloge tožeče stranke z dne 12. 11. 2021 in vlogi priloženih dokaznih listin), zagrešilo bistveno kršitev pravil pravdnega postopka?

4. Tožeča stranka je proti sodbi sodišča druge stopnje vložila pravočasno revizijo zaradi bistvenih kršitev določb ZPP in zmotne uporabe materialnega prava. V reviziji opozarja, da so ugotovitve sodišča druge stopnje zmotne. Navaja, da je dne 9. 11. 2021 od sodišča prve stopnje prejela poziv z dne 5. 11. 2021, naj predloži listine, ki jih je zahtevala tožena stranka in ki bi izkazovale dejansko vrednost blaga in s tem višino škode. Tožeča stranka se je na poziv odzvala z vlogo z dne 12. 11. 2021, ki ji je predložila zahtevane listine. V vlogi je opisno in računsko obrazložila ceno spornega blaga in pomen priloženih listin. Pritožbenemu sodišču očita še, da je zmotno razumelo njene pritožbene navedbe.

5. Stranski interveninent opozarja, da so bile listine, na katere se sklicuje revidentka, v spis vložene po opravljenem in zaključenem prvem naroku za glavno obravnavo, tj. po 17. 9. 2021. Četudi drži, da je sodišče prve stopnje pozvalo tožečo stranko k predložitvi spornih listin, sodišči prve in druge stopnje po njegovem mnenju zaradi prekluzije ne bi smeli upoštevati niti vsebine pripravljalne vloge niti listin, ki jih revidentka podrobno opisuje v reviziji.

6. Tožena stranka na revizijo ni odgovorila

7. Revizijsko sodišče sme preizkusiti izpodbijano sodbo samo glede tistih konkretnih vprašanj, glede katerih je bila dopuščena (371. člen ZPP).

8. Dopuščeno vprašanje se v obravnavanem primeru osredotoča na domnevno zmotno ugotovitev pritožbenega sodišča, da tožeča stranka ni želela dopolniti svojih navedb (ker naj bi to sodišče spregledalo vlogo tožeče stranke z dne 12. 11. 2021) in s tem na očitek bistvene kršitve določb postopka. To vprašanje ne zaobjema očitka zmotne uporabe materialnega prava. Ko je tako, ni upošteven revizijski očitek zmotne uporabe materialnega prava. Enako velja za stališče odgovora na revizijo, da navedene vloge in spremljajočih listin zaradi prekluzije ni dopustno upoštevati, ker so bile vložene po zaključku prvega naroka za glavno obravnavo. Pojasniti je treba, da revizijsko sodišče v izpodbijani sodbi ni našlo očitka, naslovljenega na tožečo stranko, da bi bila prepozna glede navedb (in dokazov) o nastali škodi zaradi manjka blaga; in dopuščeno vprašanje očitka prekluzije tudi ne zaobjema.

9. Po pregledu spisa revizijsko sodišče ugotavlja naslednje. Tožena stranka je v vlogi z dne 4. 11. 2021 (l. št. 134) predlagala, naj sodišče pozove tožečo stranko k predložitvi listin (račun za nabavo spornega blaga in potrdilo o plačilu). Sodišče je temu predlogu sledilo in pozvalo tožečo stranko k predložitvi listin (l. št. 136). Tožena stranka je z vlogo z dne 16. 11. 2021 (vloga je datirana z dnem 12. 11. 2021, l. št. 143) navedene listine (poleg še nekaterih drugih) predložila (v prilogi od A 11 do A14). V vlogi je pojasnjeno, da se predloženi račun s specificirano ceno nanaša na sporno blago, in škoda je vsebinsko in računsko obrazložena. Prav tako je pojasnjena vsebina potrdila o plačilu tega računa in še podrobneje način izračuna nastale škode zaradi manjka blaga (kar je predmet spora). Sodišče prve stopnje je na naroku za glavno obravnavo dne 11. 2. 2011 izvedlo (med drugim) dokaz z vpogledom tudi navedenih listin (zapisnik s tega naroka, l. št. 165).

10. Iz navedenega sledi, da revidentka pravilno opozarja na zmotno ugotovitev sodišča druge stopnje, da ni želela dopolniti svojih trditev v zvezi z nastalo škodo. Ta ugotovitev nasprotuje podatkom spisa. Skladno s pozivom sodišča prve stopnje je dopolnila svoje trditve v zvezi s škodo in priložila dodatne dokaze. To pomeni, da ne drži, da ne bi želela dopolniti svojih trditev. V tem kontekstu je zmotno tudi razumevanje pritožbenega sodišča, da bi revidentka v svoji pritožbi zoper sodbo sodišča prve stopnje vztrajala pri trditvi, da je višina zahtevka izkazana zgolj s potrdili o plačilu s kompenzacijo.

11. Glede na navedeno je o odločilnem dejstvu (tj. o dopolnitvi domnevno nesklepčne tožbe) podano nasprotje med tem, kar se navaja v razlogih izpodbijane sodbe o vsebini listin in samimi temi listinami. Podana je absolutna bistvena kršitev postopka iz 15. točke drugega odstavka 339. člena ZPP in s tem revizijski razlog iz prvega odstavka 370. člena ZPP.

12. Ker je glede na navedeno podan razveljavitveni razlog iz prvega odstavka 379. člena ZPP, je revizijsko sodišče razveljavilo sodbo sodišča druge stopnje in zadevo vrnilo temu sodišču v ponovno sojenje.

13. Odločitev o stroških revizijskega postopka temelji na tretjem odstavku 165. člena ZPP.

14. Sklep je bil sprejet soglasno (sedmi odstavek 324. člena ZPP).

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 339, 339/2, 339/2-15

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.