VSRS Sklep I Up 8/2022
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2022-05-25

Peter Golob (preds.), Marko Prijatelj (poroč.), Nataša Smrekar

brezplačna pravna pomoč - nujna zadeva - pravočasnost tožbe - prepozna tožba - tek procesnih rokov med sodnimi počitnicami

Za vprašanja postopka v zvezi z brezplačno pravno pomočjo, ki jih ZBPP ne ureja, se uporablja zakon, ki ureja splošni upravni postopek (drugi odstavek 34. člena ZBPP), ki pa posebnega režima za vročanje odločb v času poletnega poslovanja sodišč ne določa.

V obravnavanem primeru gre za „nujno zadevo“, saj je bila tožba vložena zaradi presoje zakonitosti odločbe, s katero je tožena stranka razrešila postavljeno odvetnico za izvajanje brezplačne pravne pomoči, in ugotovila, da je bila pritožniku neupravičeno dodeljena brezplačna pravna pomoč, takšna odločitev pa temelji na določbah ZBPP, zato gre za zadevo, ki se glede na določbo četrtega odstavka 34. člena ZBPP obravnava kot nujna, in tako posledično tudi za „nujno zadevo“ v smislu 9. točke tretjega odstavka 83. člena ZS.

Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijani sklep.

1. Sodišče prve stopnje je na podlagi 2. točke prvega odstavka 36. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) z izpodbijanim sklepom kot prepozno zavrglo tožbo tožeče stranke, vloženo zoper zoper odločbo Podpredsednice Okrožnega sodišča v Ljubljani, št. Bpp 2135/2020 z dne 7. 7. 2021, s katero je ta razrešila tam navedeno odvetnico, ki je bila določena za izvajanje brezplačne pravne pomoči (I. točka izreka), ugotovila, da je bila pritožniku neupravičeno dodeljena brezplačna pravna pomoč (II. točka izreka), in odločila, da bo o višini neupravičeno prejete brezplačne pravne pomoči pristojni organ za brezplačno pravno pomoč odločil s posebno odločbo (III. točka izreka).

2. V obrazložitvi izpodbijanega sklepa je sodišče prve stopnje navedlo, da je bila tožniku izpodbijana odločba vročena 30. 7. 2021, in sicer po poteku 15-dnevnega roka od 15. 7. 2021, ko je bilo pritožniku v njegovem hišnem predalčniku puščeno sporočilo z navedbami, kje se pisanje nahaja, in da ga mora prevzeti v 15 dneh, sicer velja vročitev za opravljeno z dnem poteka tega roka (četrti odstavek 87. člena Zakona o splošnem upravnem postopku, v nadaljevanju ZUP), tridesetdnevni zakonski rok za tožbo (prvi odstavek 28. člena ZUS-1) pa se je iztekel 30. 8. 2021. Tožba je bila oddana priporočeno na pošto 9. 9. 2021, kar je po izteku zakonsko določenega roka, torej prepozno. Tožnika je sodišče prve stopnje tudi pozvalo, naj se do svoje zamude roka opredeli, vendar po presoji sodišča prve stopnje v svoji vlogi ni navedel utemeljenih razlogov za svojo zmoto, in sicer da je mislil, da ker so bile sodne počitnice, da rok poteče 15. 9. 2021. Navedlo je še, da gre po Zakonu o brezplačni pravni pomoči (v nadaljevanju ZBPP) za nujno zadevo, kar je potrdilo tudi Vrhovno sodišče v zadevi I Up 344/2014.

3. Tožnik (v nadaljevanju pritožnik) je zoper navedeni sklep vložil pritožbo zaradi bistvene kršitve določb postopka v upravnem sporu. Zatrjuje, da je mislil, da se zaradi poletnega poslovanja sodišča rok za vložitev tožbe izteče 15. 9. 2021, in ne 30. 8. 2021, saj ni bil seznanjen s tem, da za tovrstne zadeve procesni roki tečejo tudi med sodnimi počitnicami, in na to tudi ni bil opozorjen. Zatrjuje še, da je mislil, da je zadeva enaka drugim postopkom v zvezi z njegovim otrokom, kjer roki med sodnimi počitnicami ne tečejo, in da je zato njegova tožba pravočasna. Poleg tega navaja, da je rok za vložitev tožbe prekratek – ni logično, da mora na dejanja sodišča čakati neizmerno dolgo on pa ima na voljo prekratek rok za vložitev tožbe. Predlaga, naj Vrhovno sodišče pritožbi ugodi in izpodbijani sklep odpravi ter pravilno odloči o vloženi tožbi. Stroškov pritožbenega postopka ni priglasil.

4. Tožena stranka na pritožbo ni odgovorila.

6. V obravnavani zadevi je sporna odločitev sodišča prve stopnje o zavrženju tožbe kot prepozne. Ni sporno, da je bila pritožniku odločba tožene stranke, ki jo s tožbo izpodbija, vročena 30. 7. 2021, tožbo, naslovljeno na pristojno sodišče, pa je priporočeno oddal na pošto 9. 9. 2021, sporno pa je, ali za gre v primeru obravnavane zadeve – brezplačne pravne pomoči – za nujno zadevo, v kateri roki tečejo tudi v času poletnega poslovanja sodišč.

7. Po prvem odstavku 83. člena Zakona o sodiščih (v nadaljevanju ZS) sodišča v času od 15. julija do 15. avgusta poslujejo v omejenem obsegu (poletno poslovanje), v drugem odstavku tega člena pa je določeno, da v času poletnega poslovanja sodišča razpisujejo naroke in odločajo v nujnih zadevah. Tretji odstavek istega člena v 1. do 8. točki taksativno določa zadeve, ki se po tem zakonu štejejo za nujne zadeve, v 9. točki pa določa, da so nujne zadeve tudi druge zadeve, za katere tako določa zakon. Tako Zakon o brezplačni pravni pomoči (v nadaljevanju ZBPP) v četrtem odstavku 34. člena med drugim določa, da se zadeve v upravnem sporu po tem zakonu (torej ZBPP) obravnavajo kot nujne.

8. Vrhovno sodišče se strinja s presojo sodišča prve stopnje, da je bila v obravnavani zadevi tožba zoper odločbo tožene stranke vložena prepozno. S 30. 8. 2021 se je namreč (ne glede na poletno poslovanje) v obravnavani zadevi tudi po presoji Vrhovnega sodišča iztekel tridesetdnevni rok za vložitev tožbe iz prvega odstavka 28. člena ZUS-1,

saj se je odločba tožene stranke vročala po določbi 87. člena ZUP, ki ne ovira vročanja odločb v obdobju, ki ga ZS določa kot čas poletnega poslovanja. Za vprašanja postopka v zvezi z brezplačno pravno pomočjo, ki jih ZBPP ne ureja, se namreč uporablja zakon, ki ureja splošni upravni postopek (drugi odstavek 34. člena ZBPP), ki pa posebnega režima za vročanje odločb v času poletnega poslovanja sodišč ne določa.

9. Vrhovno sodišče namreč pritrjuje stališču sodišča prve stopnje, da gre v obravnavanem primeru za „nujno zadevo“, saj je bila v obravnavani zadevi tožba vložena zaradi presoje zakonitosti odločbe, s katero je tožena stranka razrešila postavljeno odvetnico za izvajanje brezplačne pravne pomoči, in ugotovila, da je bila pritožniku neupravičeno dodeljena brezplačna pravna pomoč, takšna odločitev pa temelji na določbah ZBPP, zato gre tudi po presoji Vrhovnega sodišča za zadevo, ki se glede na določbo četrtega odstavka 34. člena ZBPP obravnava kot nujna, in tako posledično tudi za „nujno zadevo“ v smislu 9. točke tretjega odstavka 83. člena ZS.

10. Ker je namen določbe četrtega odstavka 34. člena ZBPP v tem, da se celoten postopek, ki se nanaša na brezplačno pravno pomoč (torej tako postopek pred vložitvijo tožbe v upravnem sporu kot po vložitvi tožbe v upravnem sporu), izvede v čim krajšem možnem času, in se tudi na ta način omogoči (upravičeno) uresničevanje namena instituta brezplačne pravne pomoči (1. člen ZBPP),

je tako tudi pritožbeni ugovor, da je rok za vložitev tožbe prekratek, neutemeljen.

11. Tudi glede pritožbenega ugovora, da bi moral biti pritožnik posebej opozorjen na to, da procesni roki v obravnavani zadevi tečejo tudi med poletnim poslovanjem sodišč, ker gre za nujno zadevo, Vrhovno sodišče zaključuje, da ta ni utemeljen. Pritožnik, ki ga zastopa odvetnica, se namreč ne more sklicevati na nepoznavanje določil ZS oziroma ZBPP. Poleg tega ZUP v 215. členu določa, da če je zoper odločbo mogoč upravni spor, da je treba v pouku o pravnem sredstvu navesti, pri katerem sodišču lahko stranka vloži tožbo in v katerem roku, posebno obvestilo o teku rokov v času poletnega poslovanja sodišč pa ni predvideno. Tudi ZBPP razen tega, da gre za nujno zadevo, glede teka rokov v smislu posebnega opozorila kot del pravnega pouka v odločbi, nima posebnih določb.

V obravnavani zadevi zato pravni pouk glede na navedene določbe ni niti napačen niti nepopoln.

Ob tem Vrhovno sodišče še dodaja, da je irelevantno, kako tečejo roki v drugih zadevah, v katerih je udeležen pritožnik, saj ne zatrjuje, da bi šlo v tistih zadevah za druge nujne zadeve oziroma spor o brezplačni pravni pomoči.

12. Sodišče prve stopnje je tako pravilno štelo, da je rok za vložitev tožbe v upravnem sporu v obravnavanem primeru tekel tudi v času poletnega poslovanja sodišča in se iztekel 30. 8. 2021, tožba, vložena 9. 9. 2021, pa je bila vložena prepozno.

13. Glede na navedeno in ker druge pritožbene navedbe za odločitev niso bistvene, poleg tega pa niso podani razlogi, na katere mora Vrhovno sodišče paziti po uradni dolžnosti, je Vrhovno sodišče pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in izpodbijani sklep potrdilo (76. člen v zvezi s prvim odstavkom 82. člena ZUS-1).

Ker zoper odločbo pristojnega organa za brezplačno pravno pomoč ni pritožbe, mogoč pa je upravni spor (četrti odstavek 34. člena ZBPP), je od vročitve odločbe (30. 7. 2021) pritožniku začel teči tridesetdnevni rok, ki ga za vložitev tožbe v upravnem sporu določa prvi odstavek 28. člena ZUS-1.

Sklep VSRS I Up 344/2014 z dne 20. 11. 2014 in sklep VSRS I Up 437/2012 z dne 10. 4. 2013.

Sklep VSRS I Up 344/2014 z dne 20. 11. 2014.

Tudi za vročanje sodnih pisanj je v četrtem odstavku 83. člena ZS določeno, da če je sodno pisanje v nenujni zadevi vročeno v času poletnega poslovanja, začne procesni rok teči prvi naslednji dan, ko se izteče poletno poslovanje, na kar sodišče opozori stranko na sodnem pisanju, ovojnici ali drugi listini, ki se priloži sodnemu pisanju, ne pa tudi, da je treba stranko opozoriti tudi, da roki tečejo v nujnih zadevah.

Primerjaj sklep VSRS I Up 748/2007 z dne 17. 1. 2008.

Zakon o brezplačni pravni pomoči (2001) - ZBPP  - člen 34, 34/2, 34/4

Zakon o sodiščih (1994) - ZS  - člen 83, 83/3, 83/3-9

Zakon o upravnem sporu (2006) - ZUS-1  - člen 36, 36/1, 36/1-2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.