VSRS Sodba X Ips 15/2022
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2022-07-13

Peter Golob (preds.), mag. Tatjana Steinman (poroč.), Andrej Kmecl

CIVILNO PROCESNO PRAVO - RAZREŠITVE IN IMENOVANJA - UPRAVNI SPOR

predčasna razrešitev člana nadzornega sveta javnega zavoda RTV - vročitev upravnega akta - tožba v upravnem sporu - procesne predpostavke za vložitev tožbe - preuranjena tožba - pomanjkljiva obrazložitev

Odgovor na vprašanje, glede katerega je bila revizija dopuščena torej je, da za tožbo v upravnem sporu zoper sklep, ki tožniku še ni bil vročen (upoštevaje določbe ZUS-1), niso izpolnjeni procesni pogoji za obravnavno in odločanje o njej.

V obravnavanem primeru iz same obrazložitve izpodbijane sodbe ne izhaja na kakšen način oziroma če sploh je Upravno sodišče presojalo obstoj procesnih predpostavk za vodenje upravnega spora na podlagi vložene tožbe (med drugim tudi njene morebitne preuranjenosti) ter katere dejanske okoliščine je za ta namen upoštevalo. Posledično zaradi pomanjkljivosti obrazložitve izpodbijane sodbe Vrhovno sodišče ne more dokončno presoditi, ali je bila tožba tožnikov vložena preuranjeno.

I. Reviziji se ugodi in se sodba in sklep Upravnega sodišča Republike Slovenije I U 1446/2021-7 z dne 1. 10. 2021 v I. in III. točki izreka razveljavita ter se zadeva v tem delu vrne temu sodišču v novo sojenje.

II. Tožeči stranki sami nosita svoje stroške revizijskega postopka.

1. Upravno sodišče Republike Slovenije (v nadaljevanju Upravno sodišče) je s sodbo in sklepom na podlagi prvega odstavka 37. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) ugodilo tožbi in izpodbijana sklepa Vlade Republike Slovenije št. 04115-17/2020/58 in št. 01415/17/2020/59 oba z dne28. 9. 2021, odpravilo. Z navedenima sklepoma je Vlada Republike Slovenije razrešila oba tožnika kot člana Nadzornega sveta Javnega zavoda Radiotelevizije Slovenije ter na njuno mesto (kot predstavnika ustanovitelja) za preostanek mandata imenovala A. A. in B. B.

2. Iz obrazložitve sodbe izhaja ugotovitev Upravnega sodišča, da obstojijo vse predpisane predpostavke za dopustnost upravnega spora zoper dokončna upravna akta, ki posegata v pravni položaj tožnikov. Hkrati pa Upravno sodišče ugotovi, da sta izpodbijana sklepa v celoti brez obrazložitve, tudi brez navedb dejanskega stanja, čeprav bi bile te nujne za presojo njune zakonitosti. Ta pomanjkljivost je tako očitna, da ne potrebuje podrobnejše analize. Izpodbijana sklepa tako ne moreta biti predmet presoje v upravnem sporu, saj nimata vsebine in ju je zato Upravno sodišče odpravilo.

3. Vrhovno sodišče je na predlog tožene stranke s sklepom X DoR 261/2021-3 z dne 9. 2. 2022 dopustilo revizijo glede vprašanja, ali so v primeru, ko sklep, zoper katerega tožnik vloži tožbo v upravnem sporu, še ni bil vročen tožniku, upoštevaje določbe Zakona o upravnem sporu, izpolnjeni procesni pogoji za obravnavo tožbe in odločanje o tožbi.

4. Toženka (v nadaljevanju revidentka) je v skladu z navedenim sklepom vložila revizijo, v kateri navaja, da sodno odločbo izpodbija zaradi bistvene kršitve določb postopka v upravnem sporu (drugi odstavek 75. člena ZUS-1). Vrhovnemu sodišču predlaga, naj reviziji ugodi, izpodbijano sodbo v I. in III. točki razveljavi in zadevo v tem delu vrne Upravnemu sodišču v novo sojenje. V reviziji navaja, da je bila tožba v upravnem sporu vložena zoper izpodbijana sklepa še preden sta bila sploh vročena tožnikoma. Tožba je bila vložena 1. 10. 2021, sklepa pa naj bi bila (glede na revizijske navedbe) vročena tožnikoma šele 5. 10. 2021 (C. C.) in 20. 10. 2021 (D. D.). Upravnemu sodišču sta tožnika predložila zgolj osnutka izpodbijanih sklepov, vročena sklepa pa sta imela tudi obrazložitev in torej nista imela pomanjkljivosti, ki jih v izpodbijani sodbi navaja Upravno sodišče.

5. Tožnika v odgovoru na revizijo navajata, da sta bila z vsebino sklepov seznanjena preko spleta, prav tako nista bila vabljena na sejo nadzornega sveta, ki je bila sklicana dne 29. 9. 2021, torej sta imela izpodbijana sklepa že neposredne pravne posledice za njiju. Vrhovnemu sodišču predlagata, naj revizijo zavrne kot neutemeljeno.

7. Vrhovno sodišče v primeru dopuščene revizije preizkusi izpodbijano sodbo samo v tistem delu in glede tistih konkretnih pravnih vprašanj, glede katerih je bila revizija dopuščena (drugi odstavek 371. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1). Pri odločanju je vezano na ugotovljeno dejansko stanje, saj revizije ni mogoče vložiti zaradi njegove zmotne ali nepopolne ugotovitve (drugi odstavek 85. člena ZUS- 1).

8. Vrhovno sodišče je v svoji sodni praksi že obrazložilo,

da začne teči rok za vložitev tožbe v upravnem sporu z vročitvijo upravnega akta (prvi odstavek 23. člena ZUS-1). Tožbo je tako treba vložiti v tridesetih dneh od vročitve upravnega akta, s katerim je bil končan postopek (prvi odstavek 28. člena ZUS-1), v nasprotnem primeru je tožba preuranjena.

Odgovor na vprašanje, glede katerega je bila revizija dopuščena torej je, da za tožbo v upravnem sporu zoper sklep, ki tožniku še ni bil vročen (upoštevaje določbe ZUS-1), niso izpolnjeni procesni pogoji za obravnavno in odločanje o njej.

9. V obravnavanem primeru iz same obrazložitve izpodbijane sodbe ne izhaja na kakšen način oziroma če sploh je Upravno sodišče presojalo obstoj procesnih predpostavk za vodenje upravnega spora na podlagi vložene tožbe (med drugim tudi njene morebitne preuranjenosti) ter katere dejanske okoliščine je za ta namen upoštevalo. Posledično zaradi pomanjkljivosti obrazložitve izpodbijane sodbe Vrhovno sodišče ne more dokončno presoditi, ali je bila tožba tožnikov vložena preuranjeno. Prav tako ne more preizkusiti, ali je Upravno sodišče pravilno uporabilo določbo 37. člena ZUS-1.

10. Glede na navedeno je moralo Vrhovno sodišče reviziji ugoditi in izpodbijano sodbo in sklep v I. in III. točki izreka razveljaviti ter zadevo v tem delu vrniti Upravnemu sodišču v novo sojenje (93. člen ZUS-1). V novem sojenju bo moralo Upravno sodišče, ob uporabi stališča Vrhovnega sodišča iz te sodbe, ponovno opraviti predhodni preizkus vložene tožbe tožnikov ter pri tem upoštevati trenutni procesni položaj strank upravnega spora in hkrati paziti, da tožnikoma ne poseže v pravico do sodnega varstva iz 23. člena Ustave RS.

11. Odločitev o stroških postopka temelji na prvem odstavku 165. člena in prvem odstavku 154. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1.

12. Senat Vrhovnega sodišča je odločitev sprejel soglasno.

Glej sklep Vrhovnega sodišča I Up 52/2018 z dne 2. 2. 2018.

Tako tudi A. Kmecl et alia: Zakon o upravnem sporu s komentarjem, GV Založba 2019, str. 242.

Zakon o upravnem sporu (2006) - ZUS-1  - člen 23, 23/1, 28, 28/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.