VSRS Sodba IV Ips 29/2022
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2022-06-17

Barbara Zobec (preds.), Branko Masleša (poroč.), Mitja Kozamernik

izostanek procesnih predpostavk za meritorno odločanje - zavrženje pritožbe - suspenzivnost pritožbe - nastop pravnomočnosti

Vloga stranke, ki je zavržena zaradi izostanka procesnih predpostavk, se šteje, kot da sploh ne bi bila vložena. Iz tega razloga storilčeva prepozna pritožba ni mogla imeti suspenzivnega učinka glede nastopa pravnomočnosti sklepa, zoper katerega je bila vložena, torej sklepa o zavrženju storilčevega predloga za odložitev izvršitve prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja.

Zahtevi za varstvo zakonitosti se ugodi, izpodbijani sklep sodišča druge stopnje se razveljavi in se zadeva vrne sodišču druge stopnje v novo sojenje.

1. Okrajno sodišče v Ljutomeru je s sklepom EPVD 286/2021 z dne 4. 1. 2022, pritožbo storilca A. A. zoper sklep o zavrženju njegovega predloga za odložitev izvršitve prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja, zavrglo kot prepozno. Zoper sklep je storilec vložil pritožbo, ki jo je Višje sodišče v Mariboru s sklepom EPVDp 10/2022 z dne 26. 1. 2022 zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo sklep sodišča prve stopnje.

2. Zoper pravnomočni sklep višjega sodišča je zaradi kršitve iz 3. točke 156. člena v zvezi s prvim odstavkom 199. člena Zakona o prekrških (v nadaljevanju ZP-1), 31. člena Ustave Republike Slovenije ter drugega odstavka 155. člena v zvezi z drugim odstavkom 167. člena ZP-1 vrhovni državni tožilec Hinko Jenull vložil zahtevo za varstvo zakonitosti. Predlagal je, da Vrhovno sodišče izpodbijani sklep višjega sodišča razveljavi in zadevo vrne sodišču druge stopnje v novo sojenje.

3. Vrhovno sodišče je zahtevo za varstvo zakonitosti na podlagi 171. člena ZP-1 v zvezi z drugim odstavkom 423. člena Zakona o kazenskem postopku (v nadaljevanju ZKP) vročilo storilcu, ki se o njej ni izjavil.

4. Vložnik navaja, da je Višje sodišče v Mariboru s sklepom EPVDp 10/2022 z dne 26. 1. 2022, o vlogi, ki jo je storilec sodišču poslal dne 13. 1. 2021, vsebinsko odločilo kot o pritožbi zoper sklep Okrajnega sodišča v Ljutomeru EPVD 286/2021 z dne 6. 12. 2021, s katerim je sodišče storilčev predlog za odložitev izvršitve prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja zavrglo. Trdi, da je višje sodišče s tem storilo kršitev iz 3. točke 156. člena v zvezi s prvim odstavkom 199. člena ZP-1, saj je odločilo o zadevi, o kateri je že (bilo) pravnomočno odločeno. Meni, da bi višje sodišče o storilčevi vlogi moralo odločiti kot o pritožbi zoper sklep Okrajnega sodišča v Ljutomeru EPVD 286/2021 z dne 4. 1. 2022, s katerim je sodišče storilčevo pritožbo zavrglo kot prepozno.

5. V obravnavani zadevi je Okrajno sodišče v Ljutomeru storilcu A. A. s sklepom EPVD 286/2021-2502 z dne 16. 1. 2021, izreklo prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja. Storilec je podal predlog za odložitev izvršitve prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja, ki ga je sodišče prve stopnje s sklepom z dne 6. 12. 2021 zavrglo. Zoper sklep o zavrženju se je storilec pritožil, prvostopenjsko sodišče pa je njegovo pritožbo s sklepom EPVD 286/2021 z dne 4. 1. 2022 kot prepozno zavrglo. Storilec je dne 13. 1. 2022 sodišču po pošti priporočeno poslal vlogo, ki jo je naslovil„ Odložitev izvršbe za prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja.“ Sodišče prve stopnje je vlogo pravilno štelo kot pravočasno pritožbo zoper sklep sodišča z dne 4. 1. 2022. Predložilo jo je v odločanje Višjemu sodišču v Mariboru, ki jo je s sklepom EPVDp 10/2022 z dne 26. 1. 2022 zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo sklep sodišča prve stopnje.

6. Iz uvoda in razlogov sklepa Višjega sodišča v Mariboru EPVDp 10/2022 z dne 26. 1. 2022 izhaja, da je sodišče storilčevo vlogo obravnavalo kot pritožbo zoper sklep Okrajnega sodišča v Ljutomeru EPVD 286/2021 z dne 6. 12. 2021, s katerim je sodišče prve stopnje storilčev predlog za odložitev izvršitve prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja zavrglo. V razlogih sklepa je višje sodišče vsebinsko odločilo o storilčevemu predlogu za odložitev izvršitve prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja. Zaključilo je, da predlog ni dovoljen, ker od poteka preizkusne dobe po zadnjem sklepu o odložitvi izvršitve prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja še nista potekli dve leti.

7. Pritrditi gre vložniku, da je sodišče druge stopnje z izpodbijanim sklepom storilo kršitev iz 3. točke 156. člena ZP-1, saj je izhajalo iz očitne napačne podmene, da storilčeva pritožba z dne 21. 12. 2021 zoper sklep prvostopenjskega sodišča z dne 6. 12. 2021 ni prepozna. Storilčev predlog za odložitev izvršitve prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja je Okrajno sodišče v Ljutomeru že s sklepom z dne 6. 12. 2021 zavrglo, storilec pa se je zoper sklep dne 22. 12. 2021 pritožil, vendar je sodišče prve stopnje njegovo pritožbo kot prepozno s sklepom z dne 4. 1. 2022 zavrglo. Vloga stranke, ki je zavržena zaradi izostanka procesnih predpostavk, se šteje, kot da sploh ne bi bila vložena. Iz tega razloga storilčeva prepozna pritožba ni mogla imeti suspenzivnega učinka glede nastopa pravnomočnosti sklepa, zoper katerega je bila vložena, torej sklepa o zavrženju storilčevega predloga za odložitev izvršitve prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja

. Pritrditi gre tako vložniku, da je o storilčevem predlogu za odložitev izvršitve prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja, upoštevaje 199. člen ZP-1

že (bilo) pravnomočno odločeno. Storilec je vlogo, ki jo je sodišču poslal dne 13. 1. 2022 vložil v roku za vložitev pritožbe zoper sklep Okrajnega sodišča v Ljutomeru EPVD 286/2021 z dne 4. 1. 2022, zato bi jo pritožbeno sodišče moralo obravnavati kot pritožbo zoper navedeni sklep. Sicer pa je obrazložitev izpodbijanega pravnomočnega sklepa tudi nerazumljiva in je zato

treba ugotoviti, da je podana tudi bistvena kršitev določb prekrškovnega postopka iz 8. točke prvega odstavka 155. člena ZP-1. Višje sodišče se je v uvodnem delu obrazložitve napadene odločbe sklicevalo na vsebino storilčeve pritožbe zoper navedeni sklep okrajnega sodišča z dne 4. 1. 2022, s katerim je zavrglo njegovo pritožbo kot prepozno, v razlogih pa meritorno presojalo že pravnomočno odločbo, ne da bi se sploh opredelilo glede utemeljenosti zavrženja storilčeve pritožbe z dne 13. 1. 2022.

8. Ker je podana v zahtevi za varstvo zakonitosti uveljavljana kršitev po 3. točki 156. člena ZP-1, je Vrhovno sodišče zahtevi ugodilo in na podlagi prvega odstavka 426. člena ZKP v zvezi s 171. členom ZP-1 izpodbijani sklep sodišča druge stopnje razveljavilo ter zadevo vrnilo temu sodišču v novo sojenje. Višje sodišče bo moralo presoditi, ali je pritožba, ki jo je storilec pravočasno vložil zoper sklep Okrajnega sodišča v Ljutomeru EPVD 286/2021 z dne 4. 1. 2022, s katerim je sodišče prve stopnje storilčevo pritožbo zavrglo kot prepozno, utemeljena.

Sodba Vrhovnega sodišča IV Ips 4/2016 z dne 16. 2. 2016.

Ta v prvem odstavku določa, da odločba organa za odločanje o prekršku postane pravnomočna, ko je ni možno več izpodbijati z zahtevo za sodno varstvo oziroma s pritožbo, ali če zoper njo ni pravnega sredstva.

Zakon o prekrških (2003) - ZP-1  - člen 156, 156-3

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.