VSRS Sklep X DoR 37/2021-3
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2021-06-09

Peter Golob (preds.), mag. Tatjana Steinman (poroč.), Andrej Kmecl

CIVILNO PROCESNO PRAVO - UPRAVNI SPOR - USTAVNO PRAVO

predlog za dopustitev revizije - odvzem dovoljenja za opravljanje funkcije stečajnega upravitelja - glavna obravnava v upravnem sporu - odločitev brez glavne obravnave - neizvedba glavne obravnave - dopuščena revizija - odstop od sodne prakse Vrhovnega sodišča

Revizija se dopusti glede vprašanja, ali je bila tožeči stranki s tem, ko sodišče ni opravilo glavne obravnave in ni navedlo razlogov za to, kršena pravica iz 22. člena Ustave.

Ali je bila tožeči stranki s tem, ko sodišče ni opravilo glavne obravnave in ni navedlo razlogov za to, kršena pravica iz 22. člena Ustave?

1. Upravno sodišče Republike Slovenije (v nadaljevanju Upravno sodišče) je s sodbo zavrnilo tožnikovo tožbo zoper odločbo Ministrstva za pravosodje, št. 705-471/2012/36 z dne 8. 8. 2018. Z navedeno odločbo je navedeno ministrstvo tožniku na podlagi 2. točke prvega odstavka 109. člena Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju (v nadaljevanju ZFPPIPP) odvzelo dovoljenje za opravljanje funkcije upravitelja v postopkih zaradi insolventnosti in odločilo, da se ga v treh dneh po izdaji odločbe izbriše iz seznama upraviteljev, ki ga vodi Ministrstvo za pravosodje.

2. Iz obrazložitve sodbe med drugim izhaja, da je Upravno sodišče pritrdilo izpodbijani odločitvi o odvzemu dovoljenja, ker je tožnik davčni dolžnik in je za dolg v višini 879.559,77 EUR sprožen postopek davčne izvršbe in ker je bilo v prekrškovnih postopkih ugotovljeno, da je v različnih stečajnih postopkih storil več prekrškov v zvezi z opravljanjem funkcije upravitelja. Glede tožnikovega ravnanja ob uvedbi kazenskega postopka je pojasnilo, da iz zakona sicer ne izhaja tožnikova obveznost seznanitve ministrstva s tem podatkom, vendar soglaša s stališčem tožene stranke, da je tožnik vedel za posledice uvedbe kazenskega postopka, pa je kljub temu v delo prevzel več kot 20 novih stečajnih zadev.

3. Tožnik je vložil predlog za dopustitev revizije po 367. členu Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1. Vrhovnemu sodišču je predlagal, naj dopusti revizijo zaradi več pomembnih pravnih vprašanj.

4. Predlog za dopustitev revizije je delno utemeljen.

5. Vrhovno sodišče je ugotovilo, da so pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena ZPP glede vprašanja, navedenega v izreku tega sklepa, izpolnjeni, zato je v tem obsegu predlogu ugodilo (tretji odstavek 367.c člena ZPP). Gre namreč za pomembno pravno vprašanje, ki se nanaša na procesno pravilno ravnanje Upravnega sodišča oziroma na dolžnost sodišča, da izvede glavno obravnavo, pri čemer tožnik zatrjuje, da je glavno obravnavo predlagal v pripravljalni vlogi z dne 12. 12. 2018, Upravno sodišče pa glavne obravnave ni opravilo niti se do tega tožnikovega predloga ni opredelilo. Odločitev Vrhovnega sodišča o tem vprašanju je pomembna za enotnost in razvoj sodne prakse, saj se bo lahko pojavilo še v drugih sporih glede vprašanja dolžnosti Upravnega sodišča za izvedbo glavne obravnave v povezavi s spoštovanjem pravice stranke do glavne obravnave, ki jo po stališču Ustavnega sodišča zagotavlja 22. člen Ustave.

Gre torej za pravno vprašanje, ali odločitev Upravnega sodišča v okoliščinah konkretnega primera (ne)dopustno odstopa od ustavnosodne prakse in od sodne prakse Vrhovnega sodišča,

zato je odgovor nanj pomemben za zagotovitev pravne varnosti in enotne uporabe prava.

6. Glede ostalih vprašanj Vrhovno sodišče revizije ni dopustilo, saj za to niso izpolnjeni zakonski pogoji.

Odločba Ustavnega sodišča Up-360/16 z dne 18. 6. 2020.

Prim. sklep Vrhovnega sodišča v zadevi X Ips 22/2020 z dne 26. 8. 2020.

Ustava Republike Slovenije (1991) - URS  - člen 22

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367a, 367a/1, 367c, 367c/3

Zakon o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju (2007) - ZFPPIPP  - člen 109, 109/1, 109/1-2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.