VSRS Sklep II DoR 249/2021
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2021-06-16

Civilno-gospodarski oddelek, civilni senat

mag. Rudi Štravs (preds.), dr. Ana Božič Penko (poroč.), Vladimir Horvat

CIVILNO PROCESNO PRAVO - DRUŽINSKO PRAVO - PRAVO EVROPSKE UNIJE

predlog za dopustitev revizije - pristojnost slovenskega sodišča v sporu z mednarodnim elementom - uporaba prava EU - Bruseljska uredba IIa - spor iz družinskih razmerij - razveza zakonske zveze - pristojnost tujega sodišča - navezne okoliščine - pojem običajnega bivališča - stalnost prebivanja - zavrnitev predloga za dopustitev revizije

Predlog za dopustitev revizije se zavrne.

Predlog za dopustitev revizije se zavrne.

1. Predlagateljica je v predlogu z dne 28. 10. 2020 navedla: (1) da je državljanka Republike Slovenije, matična država nasprotnega udeleženca pa je Ekvador; (2) udeleženca postopka sta zakonsko zvezo sklenila v Ekvadorju, nato pa jo priglasila v Sloveniji; (3) rodila sta se jima dva otroka; (4) družina od leta 2013 živi na Irskem, kjer otroka hodita v šolo, predlagateljica in do nedavnega nasprotni udeleženec pa v službo; (5) nasprotni udeleženec naj bi se izselil in se verjetno vrnil v Ekvador, ona pa je zaposlena pri družbi A. in ima na Irskem odprt TRR; (6) hčerka obiskuje tretji letnik srednje šole, sin pa šesti razred osnovne šole; (7) z otrokoma prebiva sama v najemniškem stanovanju, v katerega ima nasprotni udeleženec prepoved vstopa; (8) pristojni organi Irske družino že obravnavajo v različnih postopkih (postopek za izrek ukrepov na podlagi Zakona o nasilju v družini, kazenski postopek in postopek za pridobitev subvencije za plačilo najemnine za eno-starševsko družino); (9) v Sloveniji zase in za otroka plačuje obvezno in dopolnilno zdravstveno zavarovanje, udeleženca postopka in oba otroka pa imajo stalno prebivališče prijavljeno v Izoli.

2. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom odločilo, da sodišče Republike Slovenije ni pristojno za odločanje v zadevi in predlagateljičin predlog zavrglo.

3. Sodišče druge stopnje je predlagateljičino pritožbo zavrnilo. Pojasnilo je, da je imela predlagateljičina družina (zadnje skupno) običajno prebivališče na Irskem, kar je v skladu z Uredbo Bruselj IIa

odločilen kriterij za določitev pristojnega sodišča. Eden od temeljnih kriterijev za običajno prebivališče je tudi v tem, da člani družine na nekem območju določen čas kontinuirano (fizično) prebivajo. Tega pogoja družina predlagateljice v Sloveniji ne izpolnjuje.

4. Zoper sklep sodišča druge stopnje je predlagateljica vložila predlog za dopustitev revizije glede vprašanj:

– Ali je sodišče druge stopnje s tem, ko je zaključilo, da je bilo zadnje skupno običajno prebivališče družine na Irskem, da se je predlagateljičina družina morebiti res zgolj začasno preselila na Irsko in se morebiti res (še) ni povsem integrirala v tamkajšnje okolje, vendar pa se je na Irskem ustalila ter se preko zaposlitve staršev in šolanja otrok aktivno vključila v ekonomske in socialne zadeve te družbe, pravilno razlagalo pojem »običajnega prebivališča« skladno z določilom 3. in prvega odstavka 8. člena Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 in s tem pravilno uporabilo materialno pravo?

– Ali sklep sodišča druge stopnje glede na nelogično razlago in slabo obrazložitev oziroma mestoma celo neobrazložitev dosega standard obrazložene sodne odločbe in zagotavlja spoštovanje pravice predlagateljice do obrazložene sodne odločbe iz 22. člena Ustave RS?

– Ali sta sodišče prve in druge stopnje s tem, ko sta zgolj na podlagi trditev predlagateljice iz predloga z dne 28. 10. 2020, to je, da od leta 2013 družina živi na Irskem, kjer otroka hodita v šolo, predlagateljica in do nedavnega tudi nasprotni udeleženec pa v službo, pristojnost slovenskega sodišča zavrnili in ugotovili pristojnost irskega sodišča, ravnali procesno pravilno?

6. Zoper sklep sodišča druge stopnje, s katerim je bil postopek pravnomočno končan, je dovoljena revizija pod pogoji, ki jih določa Zakon o pravdnem postopku (37. člen Zakona o nepravdnem postopku, v nadaljevanju ZNP-1).

7. Vrhovno sodišče dopusti revizijo, če je od njegove odločitve mogoče pričakovati odločitev o pravnem vprašanju, pomembnem za zagotovitev pravne varnosti, enotne uporabe prava ali za razvoj prava preko sodne prakse (prvi odstavek 367.a člena Zakona o pravdnem postopku, v nadaljevanju ZPP).

Vrhovno sodišče je ugotovilo, da navedeni pogoji za dopustitev revizije niso podani, zato je predlog zavrnilo (drugi odstavek 367.c člena ZPP). Senat je odločitev sprejel soglasno (sedmi odstavek 324. člena ZPP v povezavi z 42. členom ZNP-1).

Uredba Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000.

Uredba Sveta (ES) št. 4/2009 z dne 18. decembra 2008 o pristojnosti, pravu, ki se uporablja, priznavanju in izvrševanju sodnih odločb ter sodelovanju v preživninskih zadevah.

Uradni list RS, št. 26/99 s spremembami in dopolnitvami.

Zakon o nepravdnem postopku (2019) - ZNP-1  - člen 37

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 17, 18, 18/3, 367c, 367c/2

EU - Direktive, Uredbe, Sklepi / Odločbe, Sporazumi, Pravila

Uredba Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 - člen 3, 8

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.