VSRS Sklep II DoR 276/2022
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2022-10-19

dr. Ana Božič Penko (preds.), Karmen Iglič Stroligo (poroč.), Tomaž Pavčnik

CIVILNO PROCESNO PRAVO - ODŠKODNINSKO PRAVO

predlog za dopustitev revizije - padec na zasneženi in spolzki površini - povrnitev škode - deljena odgovornost - soprispevek oškodovanke - zavrnitev predloga

1. Sodišče prve stopnje je z vmesno sodbo razsodilo, da je toženka v deležu 1/3 soodgovorna za škodo, ki je nastala tožnici v škodnem dogodku 28. 4. 2016 (I. točka izreka); z delno sodbo pa tožbeni zahtevek za plačilo 724,42 EUR z obrestmi zavrnilo (II. točka izreka).

2. Sodišče druge stopnje je toženkino pritožbo v celoti zavrnilo, tožničini pritožbi pa delno ugodilo in vmesno sodbo sodišča prve stopnje (I. točko izreka) delno spremenilo tako, da je soodgovornost toženke v deležu 1/3 nadomestilo s pravilno soodgovornostjo v deležu 1/2. V ostalem izpodbijanem, a nespremenjenem delu je tožničino pritožbo zavrnilo ter potrdilo vmesno in delno sodbo sodišča prve stopnje.

3. Tožnica v predlogu za dopustitev revizije ne sprejema zaključka sodišča druge stopnje, da je v deležu 1/2 soprispevala k nastanku škode, temveč vztraja, da je toženka 100-odstotno odgovorna za nastalo ji škodo. Trdi, da je toženkin ugovor o njenem soprispevku neupošteven, ker ni dovolj konkretiziran. Če bi Vrhovno sodišče ocenilo, da je toženka zadostila trditvenemu bremenu, pa meni, da je toženka vsaj 80 ali 90-odstotno soodgovorna za nastalo ji škodo. Zatrjuje kršitve 2. in 7. člena ter 14. točke drugega odstavka 339. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) ter 2., 14. in 22. člena Ustave. Predlaga dopustitev revizije glede vprašanj, (1) ali je odločitev sodišča druge stopnje, da je obveznost toženke za plačilo odškodnine, ki jo je tožnica utrpela zaradi škodnega dogodka 28. 4. 2016 podana v deležu 1/2 in da v preostalem delu obveznost toženke ni podana, materialnopravno pravilna; (2) ali je odločitev sodišča druge stopnje, da je tožnica v deležu 1/2 (oziroma 50 %) soprispevala k nastanku škodnega dogodka, materialnopravno pravilna; (3) ali je toženka s svojimi trditvami, da je tožnica glede na vremenske razmere vedela za moker in posledično spolzek podest in da je bila tožnica neprimerno obuta, zadostila trditvenemu bremenu o tožničinem soprispevku po 171. členu Obligacijskega zakonika; (4) ali je sodišče druge stopnje s tem, ko je svojo odločitev glede obstoja tožničinega soprispevka oprlo na dejstva, ki s strani toženke niso bila zatrjevana, prekoračilo pravila trditvenega in dokaznega bremena ter tako kršilo 2. in 7. člen v povezavi s 339. členom ZPP; in (5) ali obrazložitev izpodbijane sodbe sodišča druge stopnje (glede zaključka, da naj bi bila tožnica neprevidna in da naj bi nosila neustrezno obutev) zadostuje standardu obrazložene sodne odločbe.

5. Pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena ZPP niso podani, zato je Vrhovno sodišče tožničin predlog zavrnilo (drugi odstavek 367.c člena ZPP).

6. Vrhovno sodišče je odločalo v senatu, navedenem v uvodu sklepa. Odločbo je sprejelo soglasno (sedmi odstavek 324. člena ZPP).

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367a, 367a/1, 367c, 367c/2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.