VSRS Sklep X DoR 231/2020-4
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2021-02-24

UPRS (zunanji oddelek v Celju) Sodba IV U 142/2018

Peter Golob (preds.), Nataša Smrekar (poroč.), Marko Prijatelj

predlog za dopustitev revizije - sporno dejansko stanje - glavna obravnava v upravnem sporu - odločitev brez glavne obravnave - neizvedba glavne obravnave - substanciranost dokaznega predloga - zavrnitev dokaznih predlogov - pravica stranke do izjave - dopuščena revizija - vprašanje, pomembno za razvoj prava prek sodne prakse

Revizija se dopusti glede vprašanja, ali je sodišče v okoliščinah konkretnega primera utemeljeno zavrnilo zahtevo za opravo glavne obravnave.

Ali je sodišče v okoliščinah konkretnega primera utemeljeno zavrnilo zahtevo za opravo glavne obravnave?

1. Upravno sodišče Republike Slovenije (v nadaljevanju Upravno sodišče) je s sodbo na podlagi prvega odstavka 63. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) zavrnilo tožbo tožnice zoper odločbo Javne agencije Republike Slovenije za varnost prometa, št. ... z dne 4. 5. 2018, s katero je prvostopenjski organ odločil, da se tožnica, ki je vpisana v registru šol vožnje pri prvostopenjskem organu pod zaporedno številko 1-28 in je opravljala dejavnost usposabljanja kandidatov za voznike motornih vozil kategorij AM, A1, A2, A, B, BE, C, CE, in F, na naslovu ..., izbriše iz registra šol vožnje (1. točka izreka); stroški v tem postopku niso nastali (2. točka izreka). Ministrstvo za infrastrukturo je kot drugostopenjski organ z odločbo, št. ... z dne 9. 8. 2018, odločitev prvostopenjskega organa potrdil.

2. Upravno sodišče je pritrdilo ugotovitvi prvostopenjskega organa, da predstavljajo ugotovitve policije v predkazenskem postopku težje nepravilnosti in zadostno podlago za izbris tožnice iz registra šol vožnje. Zavrnilo je tožbena očitka, da je prvostopenjska odločba neobrazložena in da naj bi oba upravna organa kršila načelo zaslišanja stranke. Izvedbo glavne obravnave je zavrnilo na podlagi prvega odstavka 59. člena ZUS-1, čeprav je tožnica predlagala zaslišanje zakonitega zastopnika in priče. Kot razlog za to je Upravno sodišče navedlo nesubstanciranost dokaznih predlogov, ker da tožnica ni določno navedla, o katerih dejstvih in okoliščinah bi zakoniti zastopnik in priča izpovedala, poleg tega pa tudi ni utemeljila, da bi lahko izvedba teh dokazov pripeljala do drugačne odločitve. Ob tem je poudarilo, da dejansko stanje ni sporno.

3. Tožnica je na Vrhovno sodišče vložila predlog za dopustitev revizije po 367. členu Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) in predlagala, da Vrhovno sodišče revizijo zoper izpodbijano sodbo dopusti zaradi treh pomembnih pravnih vprašanj.

4. Predlog za dopustitev revizije je delno utemeljen.

5. Vrhovno sodišče je ugotovilo, da so pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena ZPP glede vprašanja, navedenega v izreku tega sklepa, izpolnjeni, zato je v tem obsegu predlogu tožnice za dopustitev revizije ugodilo (tretji odstavek 367.c člena ZPP). Gre namreč za pomembno pravno vprašanje, ki se nanaša na procesno pravilno ravnanje Upravnega sodišča oziroma na dolžnost sodišča, da izvede glavno obravnavo, pri čemer tožnica zatrjuje, da je bilo dejansko stanje sporno, da so bili predlagani dokazi substancirani in da stališča Upravnega sodišča niso v skladu z novejšo sodno prakso o pomenu glavne obravnave. Odločitev Vrhovnega sodišča o tem vprašanju je pomembna za enotnost in razvoj sodne prakse, saj se bo lahko pojavilo še v drugih sporih glede vprašanja dolžnosti Upravnega sodišča za izvedbo glavne obravnave v povezavi s spoštovanjem pravice stranke do izjave.

6. Glede drugih dveh vprašanj Vrhovno sodišče revizije ni dopustilo, saj za dopustitev niso bili izpolnjeni zakonski pogoji.

Zakon o upravnem sporu (2006) - ZUS-1  - člen 59, 59/1

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367a, 367a/1, 367c, 367c/3

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.