VSRS Sklep II Ips 132/2019
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2020-01-23

mag. Rudi Štravs (preds.), Jan Zobec (poroč.), Karmen Iglič Stroligo, dr. Mateja Končina Peternel, Tomaž Pavčnik

dovoljenost revizije - predlog za obnovo postopka - zavrženje predloga za obnovo postopka - uporaba pravil novele ZPP - novela ZPP-E - procesne predpostavke - vložitev predloga za dopustitev revizije - zavrženje revizije

Predmet revizije v obravnavani zadevi je odločba, s katero je bil pravnomočno končan obnovitveni postopek: napaden je sklep sodišča druge stopnje, s katerim je bil potrjen prvostopenjski sklep o zavrženju predloga za obnovo postopka. Za uporabo procesnega predpisa v postopku pred Vrhovnim sodiščem je odločilen trenutek izdaje prvostopenjskega sklepa. Ta je bil izdan 1. 6. 2018, kar je po začetku uporabe novele ZPP-E, ki se uporablja od 14. 9. 2017. Zato je tudi v tem revizijskem postopku treba uporabiti ZPP, kot velja po uveljavitvi novele ZPP-E.

II. Tožena stranka sama krije svoje stroške revizijskega postopka.

1. Sodišče prve stopnje je s sklepom z dne 1. 6. 2018 zavrglo predlog tožene stranke z dne 16. 2. 2018 za obnovo postopka, ki se je zaključil s pravnomočno sodbo Okrožnega sodišča v Ljubljani II P 4201/2009 z dne 7. 2. 2014, v zvezi s sodbo Višjega sodišča v Ljubljani I Cp 2082/2014 z dne 7. 1. 2015 in sodbo Vrhovnega sodišča II Ips 198/2015 z dne 5. 11. 2015. Zavrglo je tudi dopolnitev predloga za obnovo z dne 23. 3. 2018.

2. Sodišče druge stopnje je zavrnilo pritožbo toženke in potrdilo izpodbijani sklep.

3. Toženka je zoper sklep sodišča druge stopnje vložila revizijo. Njeno dovoljenost utemeljuje z navedbo, da je bila sodba sodišča prve stopnje v postopku, katerega obnovo predlaga, izdana 7. 2. 2014, kar je pred uveljavitvijo novele Zakona o pravdnem postopku – ZPP-E, zato naj bi se v skladu s prehodno določbo tretjega odstavka 125. člena ZPP-E postopek moral dokončati po prej veljavnem zakonu. Ta je revizijo dovoljeval, če je vrednost izpodbijanega dela sodbe presegala 40.000,00 EUR; v obravnavani zadevi pa je vrednost spora 40.001,00 EUR. Utemeljenost revizije toženka obrazloži z zatrjevanimi kršitvami določb postopka in zmotno uporabo materialnega prava. Revizijskemu sodišču predlaga, da izpodbijani sklep razveljavi in vrne zadevo sodišču druge stopnje v novo odločanje. Priglaša revizijske stroške.

4. Revizija je bila vročena tožnikom, ki nanjo niso odgovorili.

6. Vrhovno sodišče se je do vprašanja upoštevnega procesnega predpisa v postopku s predlogom za obnovo postopka opredelilo dvakrat. V zadevi II DoR 188/2009 je šlo za vprašanje uporabe novele ZPP-D, ki je uvedla dvotirni sistem revizije, vsebovala pa je podobno prehodno določbo kot novela ZPP-E. Vrhovno sodišče je v sklepu z dne 18. 11. 2010 zapisalo, da „[s]klep prvostopenjskega sodišča z dne 10. 4. 2009 o zavrženju predloga za obnovo postopka [...] ni prvostopenjska sodna odločba, ki bi bila v skladu z določbami 130. člena ZPP-D relevantna za uporabo noveliranih določb Zakona o pravdnem postopku, ki urejajo institut dopustitve revizije. Uporabiti je torej treba določbe ZPP, veljavne pred novelo ZPP-D, ti prejšnji predpisi pa instituta dopuščene revizije in predloga za dopustitev revizije niso poznali.“ Nasprotno pa je Vrhovno sodišče v sklepu VIII Ips 197/2018 z dne 21. 5. 2019, kjer je šlo za vprašanje uporabe novele ZPP-E, ugotovilo, da je „[t]ožeča stranka [...] predlog za obnovo postopka vložila 6. 6. 2017, odločba sodišča prve stopnje pa je bila izdana 24. 11. 2017, to je po začetku uporabe ZPP-E 14. 9. 2017. Zato bi tožeča stranka lahko revizijo v tem sporu vložila le na podlagi predhodnega sklepa vrhovnega sodišča o dopustitvi revizije.“

7. V nadaljevanju navedeni razlogi Vrhovno sodišče prepričujejo, da je pravilnejša drugo navedena odločitev. Revizijsko stališče, da se uporaba procesnega predpisa v obravnavani revizijski zadevi mora ravnati po trenutku izdaje prvostopenjske sodbe v postopku, katerega obnova je predlagana, je zmotno.

8. Tretji odstavek 125. člena novele ZPP-E določa, da se postopek, ki se je začel pred začetkom uporabe novele, pred sodiščem druge stopnje in pred vrhovnim sodiščem nadaljuje po določbah novele, če je odločba, s katero se postopek pred sodiščem prve stopnje konča, izdana po začetku uporabe novele. A contrario to pomeni, da kadar je taka odločba izdana pred začetkom uporabe novele, se tudi postopek pred sodiščem druge stopnje in pred Vrhovnim sodiščem nadaljuje po določbah do sedaj veljavnega zakona. Obnova postopka je sicer res vrsta izrednega pravnega sredstva, katerega namen je razveljavitev prejšnje pravnomočne odločbe. Vendar je posebnost tega izrednega pravnega sredstva v tem, da o njem odloča sodišče prve stopnje,

in sicer v vseh treh fazah obnovitvenega postopka: predhodnem preizkusu, razveljavitvenem postopku in nadomestitvenem postopku. Šele zoper prvostopenjski sklep o zavrženju ali zavrnitvi predloga za obnovo postopka ali pa zoper novo končno odločbo, s katero je nadomeščena prvotna odločba, so dovoljena nadaljnja pravna sredstva pred sodiščem druge stopnje in Vrhovnim sodiščem. To pa pomeni, da je trenutek, ki je odločilen za uporabo procesnega zakona pred sodiščem druge stopnje in Vrhovnim sodiščem, trenutek izdaje prvostopenjske odločbe v obnovitvenem postopku, in sicer ne glede na to, ali je to sklep o zavrženju ali zavrnitvi predloga za obnovo postopka ali pa nova končna odločba. Glede pravice do revizije ni videti utemeljenega razloga za razlikovanje med situacijo, ko je na podlagi obnove postopka izdana nova končna odločba (kjer ni dvoma, da se bo pravica do revizije ravnala po trenutku izdaje te odločbe), in situacijo, ko je predlog za obnovo zavržen ali zavrnjen. Tudi v slednji bo predmet revizijske presoje prav ta pravnomočni sklep, ne pa prvotna končna odločba.

9. V prid stališču, da je treba uporabiti nov procesni zakon, govori tudi to, da je zakonodajalec tudi sicer glede edine spremembe iz novele ZPP-E, ki se nanaša na obnovo postopka (gre za spremembo 394. člena ZPP), predvidel, da se začne uporabljati takoj, torej tudi za postopke, začete pred začetkom uporabe novele. Nesistemsko bi bilo, če bi se ta sprememba začela uporabljati takoj, medtem ko bi se pravica do revizije zoper odločitev o predlogu za obnovo ravnala po prej veljavnem zakonu. Prav tako bi bilo nesistemsko, če bi – upoštevaje relativno dolge roke, v katerih je dovoljeno vložiti predlog za obnovo postopka (v nekaterih primerih je ta pravica celo časovno neomejena) – še več let po uveljavitvi sistema dopuščene revizije v določenih primerih ostajala pravica do neposredne revizije. Tako stališče tudi ne posega v nobeno strankino pridobljeno pravico. Pravica do revizije se je začela porajati šele z vložitvijo predloga za obnovo, stranka pa jo je dejansko pridobila šele s trenutkom pravnomočnosti zanjo neugodnega sklepa, s katerim je bilo odločeno o predlogu za obnovo.

10. Predmet revizije v obravnavani zadevi je odločba, s katero je bil pravnomočno končan obnovitveni postopek: napaden je sklep sodišča druge stopnje, s katerim je bil potrjen prvostopenjski sklep o zavrženju predloga za obnovo postopka. Za uporabo procesnega predpisa v postopku pred Vrhovnim sodiščem je – upoštevaje zgoraj obrazloženo – odločilen trenutek izdaje prvostopenjskega sklepa. Ta je bil izdan 1. 6. 2018, kar je po začetku uporabe novele ZPP-E, ki se uporablja od 14. 9. 2017. Zato je tudi v tem revizijskem postopku treba uporabiti ZPP, kot velja po uveljavitvi novele ZPP-E.

11. Zoper sklep sodišča druge stopnje, s katerim je bil postopek (v konkretnem primeru obnovitveni postopek) pravnomočno končan, stranke lahko vložijo revizijo (prvi odstavek 384. člena ZPP), a se v postopku z revizijo zoper sklep smiselno uporabljajo določbe zakona o reviziji zoper sodbo (četrti odstavek 384. člena ZPP). To pomeni, da je procesna predpostavka za vložitev revizije sklep vrhovnega sodišča o dopustitvi revizije (prvi odstavek 367. člena ZPP). Revizija, ki poprej ni bila dopuščena, ni dovoljena (drugi odstavek 374. člena ZPP), zato jo je Vrhovno sodišče zavrglo (377. člen ZPP).

12. V skladu s prvim odstavkom 165. člena ZPP je revizijsko sodišče odločilo tudi o stroških, ki so nastali v revizijskem postopku. Ker toženka z revizijo ni uspela, v skladu s prvim odstavkom 154. člena ZPP sama krije svoje revizijske stroške (II. točka izreka).

13. Vrhovno sodišče je odločalo v senatu vrhovnih sodnic in sodnikov, ki so navedeni v uvodu tega sklepa. Odločbo je sprejelo soglasno (sedmi odstavek 324. člena ZPP).

Stranka sicer lahko predlaga, denimo, tudi obnovo pritožbenega postopka. V tem primeru bo o njenem predlogu res odločilo pritožbeno sodišče, vendar bo pri tem konkretnem odločanju postopalo v vlogi prvostopenjskega sodišča.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367a, 367a/2, 377, 384, 384/1, 384/4, 394

Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o pravdnem postopku (2017) - ZPP-E  - člen 125, 125/3

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.