VSRS Sodba VIII Ips 43/2019
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2020-02-11

mag. Marijan Debelak (preds.), Marjana Lubinič (poroč.), dr. Mateja Končina Peternel, Samo Puppis, Borut Vukovič

pogodba o zaposlitvi za nedoločen čas - sklenitev pogodbe o zaposlitvi za določen čas - vodilni delavec - mirovanje pogodbe o zaposlitvi - odpoved pogodbe o zaposlitvi za določen čas - sklenitev nove pogodbe o zaposlitvi

Na podlagi drugega odstavka 74. člena ZDR-1 v času opravljanja vodilnega dela po pogodbi o zaposlitvi za določen čas v primeru, če je delavec že zaposlen pri delodajalcu na drugih delih za nedoločen čas, mirujejo pravice, obveznosti in odgovornosti iz pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas. Mirovanje pravic, obveznosti in odgovornosti traja, dokler velja pogodba o zaposlitvi za določen čas. Ko ta preneha, "oživijo" pravice, obveznosti in odgovornosti, ki so mirovale.

Tožnik zmotno meni, da bi toženka ravnala zakonito samo v primeru, če bi iz poslovnega razloga redno odpovedala obe pogodbi o zaposlitvi - pogodbo o zaposlitvi za določen čas in pogodbo o zaposlitvi v mirovanju ter da bi mu le v tem primeru lahko zakonito ponudila v podpis novo pogodbo o zaposlitvi po 91. členu ZDR-1. Sklicevanje toženke na 91. člen ZDR-1 sicer res ni bilo pravilno, vendar to na zakonitost prenehanja prejšnje pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas, še manj pa na zakonitost prenehanja pogodbe o zaposlitvi za določen čas, ne vpliva. Tožnik je ponudbo sprejel in s tem pristal na sklenitev nove pogodbe o zaposlitvi. Nesprejem ponudbe zanj ne bi imel nobenih posledic, saj bi v tem primeru veljala prejšnja pogodba o zaposlitvi za nedoločen čas.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek, da je redna odpoved pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga s ponudbo nove z dne 18. 8. 2016 nezakonita in se razveljavi, da se pogodba o zaposlitvi z dne 31. 8. 2016 razveže, da delovno razmerje tožniku pri toženki na podlagi pogodbe o zaposlitvi z dne 6. 5. 2013 ni prenehalo, temveč traja tudi od 1. 9. 2016 dalje do 1. 7. 2017, in sicer do 30. 4. 2017 po pogodbi o zaposlitvi za delovno mesto "vodja gozdnega obrata", od 1. 5. 2017 dalje, pa po pogodbi o zaposlitvi za nedoločen čas na delovnem mestu "referent za gojenje in pridobivanje lesa." Zavrnilo je tudi tožnikov odškodninski zahtevek, zahtevek za plačilo razlike v plačah in v odpravnini ter zahtevek za denarno povračilo.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbi tožnika delno ugodilo tako, da je razveljavilo odločitev sodišča prve stopnje o zavrnitvi zahtevka za plačilo razlike v odpravnini in v tem delu zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v novo sojenje. V ostalem je pritožbo tožnika zavrnilo in v nerazveljavljenem delu potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

3. Tožnik je vložil predlog za dopustitev revizije, ki mu je Vrhovno sodišče s sklepom VIII DoR 33/2019 z dne 19. 2. 2019 ugodilo in revizijo dopustilo glede vprašanja, ali je zakonita redna odpoved pogodbe o zaposlitvi vodilnega delavca za določen čas iz poslovnega razloga s ponudbo nove pogodbe, brez odpovedi pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas, ki je v mirovanju.

4. Zoper pravnomočno sodbo sodišča druge stopnje vlaga tožnik revizijo zaradi zmotne uporabe materialnega prava. Navaja, da je sodišče zmotno presodilo, da je odpoved zakonita, čeprav mu je toženka odpovedala zgolj pogodbo o zaposlitvi, sklenjeno za določen čas, ne pa tudi pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas v mirovanju. To stališče naj bi odstopalo od prakse Vrhovnega sodišča, zavzete v sodbi VIII Ips 88/2014 z dne 27. 10. 2014. Sodišče naj bi prav tako zmotno presodilo, da je pogodba o zaposlitvi za nedoločen čas, ki je bila v mirovanju, prenehala veljati s sklenitvijo nove pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas z dne 31. 8. 2016 in da bi tožnik moral zahtevati ugotovitev obstoja delovnega razmerja na njeni podlagi. Prenehanje pogodbe o zaposlitvi na tak način naj ne bi predstavljalo enega od zakonitih načinov prenehanja, ki jih določa 77. člen Zakona o delovnih razmerjih

5. Na podlagi 371. člena Zakona o pravdnem postopku

(v nadaljevanju ZPP) sodišče preizkusi izpodbijano sodbo samo v tistem delu in glede tistih konkretnih pravnih vprašanj, glede katerih je bila revizija dopuščena.

7. Iz dejanskih ugotovitev sodišč druge in prve stopnje izhaja, da je imel tožnik s toženko sklenjeno pogodbo o zaposlitvi za nedoločen čas na delovnem mestu „referent 311 panoge.“ Stranki sta dne 6. 5. 2013 sklenili pogodbo o zaposlitvi za določen čas od 1. 5. 2013 do 30. 4. 2017 za vodstveno delovno mesto „vodja gozdnega obrata“ (v nadaljevanju: pogodba o zaposlitvi za določen čas). Toženka je tožniku 18. 8. 2016 podala redno odpoved pogodbe o zaposlitvi za določen čas iz poslovnega razloga in mu hkrati ponudila v podpis novo pogodbo o zaposlitvi za nedoločen čas za delovno mesto "referent za mehanizacijo in zavarovanje", ki jo je tožnik podpisal 31. 8. 2016.

8. Na podlagi drugega odstavka 74. člena ZDR-1 v času opravljanja vodilnega dela po pogodbi o zaposlitvi za določen čas (takšna je bila tožnikova pogodba o zaposlitvi za delovno mesto „vodja gozdnega obrata“) v primeru, če je delavec že zaposlen pri delodajalcu na drugih delih za nedoločen čas (tožnik je bil za nedoločen čas zaposlen na delovnem mestu „referent 311 panoge“), mirujejo pravice, obveznosti in odgovornosti iz pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas. Mirovanje pravic, obveznosti in odgovornosti traja, dokler velja pogodba o zaposlitvi za določen čas. Ko pogodba o zaposlitvi za določen čas preneha (z iztekom, lahko pa tudi pred potekom časa, za katerega je bila sklenjena), „oživijo“ pravice, obveznosti in odgovornosti, ki so mirovale. V konkretnem primeru za tožnika to pomeni, da je z odpovedjo pogodbe o zaposlitvi za določen čas (razlogov za odpoved te pogodbe o zaposlitvi tožnik ne izpodbija) v veljavo ponovno stopila pogodba o zaposlitvi za nedoločen čas na delovnem mestu „referent 311 panoge“.

9. Tožnik zmotno meni, da bi toženka ravnala zakonito samo v primeru, če bi iz poslovnega razloga redno odpovedala obe pogodbi o zaposlitvi - pogodbo o zaposlitvi za določen čas in pogodbo o zaposlitvi v mirovanju ter da bi mu le v tem primeru lahko zakonito ponudila v podpis novo pogodbo o zaposlitvi po 91. členu ZDR-1. Sklicevanje toženke na 91. člen ZDR-1 sicer res ni bilo pravilno, vendar to na zakonitost prenehanja prejšnje pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas, še manj pa na zakonitost prenehanja pogodbe o zaposlitvi za določen čas, ne vpliva. Tožnik je ponudbo sprejel in s tem pristal na sklenitev nove pogodbe o zaposlitvi. Nesprejem ponudbe zanj ne bi imel nobenih posledic, saj bi v tem primeru veljala prejšnja pogodba o zaposlitvi za nedoločen čas.

10. Če delavec s tem soglaša, lahko z delodajalcem kadarkoli sklene novo pogodbo o zaposlitvi. S podpisom nove pogodbe o zaposlitvi prejšnja preneha veljati, ne da bi jo bilo treba odpovedati. Po prvem odstavku 49. člena ZDR-1 namreč lahko sklenitev nove pogodbe o zaposlitvi (ali pa njeno spremembo) predlaga katerakoli stranka. Po tretjem odstavku 49. člena ZDR-1 nova pogodba velja, če na to pristane nasprotna stranka. Toženka je tožniku ponudila v podpis novo pogodbo o zaposlitvi za nedoločen čas za delovno mesto „referent za mehanizacijo in zavarovanje“, torej mu je ponudila sklenitev nove pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas (namesto pogodbe za delovno mesto „referent 311 panoge“). Ker je tožnik na to pristal, je prejšnja pogodba o zaposlitvi prenehala veljati, saj pri toženki ni mogel imeti sklenjenih dveh pogodb o zaposlitvi za nedoločen čas hkrati.

11. Odločitev ni v nasprotju s stališčem, ki ga je Vrhovno sodišče zavzelo v sodbi VIII Ips 88/2014 z dne 27. 10. 2014. Okoliščine, ki so bile podane v citirani zadevi, niso primerljive z okoliščinami tega primera. V citirani zadevi je delodajalec z odpovedjo, ki jo je podal delavcu, zasledoval povsem drug cilj, in sicer da delavcu delovno razmerje preneha. V tem primeru ni zadoščala le odpoved pogodbe o zaposlitvi za določen čas, pač pa je bilo treba za zakonito prenehanje delovnega razmerja odpovedati tudi pogodbo o zaposlitvi za nedoločen čas, ki je po prenehanju pogodbe o zaposlitvi za določen čas ponovno začela učinkovati. Zato je Vrhovno sodišče presodilo, da je delodajalec pravilno odpovedal tako pogodbo o zaposlitvi za določen čas kot tudi pogodbo o zaposlitvi za nedoločen čas, ki je bila dotlej v mirovanju. Če bi odpovedal zgolj prvo, bi se delavcu delovno razmerje nadaljevalo na podlagi druge. V zvezi s tem je Vrhovno sodišče zavzelo stališče, da kadar ima delavec sklenjeno eno pogodbo o zaposlitvi (kar je običajno), ni dvoma, da ob odpovedi pogodbe preneha tudi delovno razmerje. Če pa ima delavec sklenjenih z delodajalcem več pogodb o zaposlitvi, je treba ugotavljati pogoje za nadaljnji obstoj vsake od njih.

12. Iz navedenega izhaja, da je bila izpodbijana odpoved pogodbe o zaposlitvi za določen čas iz poslovnega razloga zakonita, ne glede na to, da je toženka tožniku hkrati ponudila v podpis novo pogodbo o zaposlitvi za nedoločen čas in ob tem ni odpovedala še pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas, ki je bila v mirovanju (odgovor na dopuščeno vprašanje). Ta ni prenehala veljati s podano odpovedjo, temveč je prenehala veljati na drug način, in sicer s sklenitvijo nove pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas z dne 31. 8. 2016. S sklenitvijo nove pogodbe o zaposlitvi sta stranki izrazili voljo, da delovno razmerje na novo in drugače uredita, zato je prejšnja pogodba avtomatično prenehala veljati.

13. Glede na navedeno in v skladu s 378. členom ZPP je revizijsko sodišče revizijo zavrnilo kot neutemeljeno.

14. Odločitev je bila sprejeta soglasno v sestavi senata, kot je razvidna iz uvoda te sodbe.

Zakon o delovnih razmerjih (2013) - ZDR-1  - člen 74, 74/2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.