VSRS Sklep II DoR 629/2019
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2020-01-09

mag. Rudi Štravs (preds.), mag. Nina Betetto (poroč.), Tomaž Pavčnik

predlog za dopustitev revizije - dovoljenost revizije - revizija zoper sklep - sklep, s katerim je postopek pravnomočno končan - sklep o vrnitvi v prejšnje stanje - zavrnitev predloga za vrnitev v prejšnje stanje - zavrženje predloga za dopustitev revizije

Sklep o vrnitvi v prejšnje stanje ni med sklepi, navedenimi v tretjem odstavku 384. člena ZPP, prav tako pa po ustaljenem stališču revizijskega sodišča ne gre za sklep, s katerim bi se postopek pravnomočno končal. V tem postopku se namreč ne odloča o glavni stvari, ampak o tem, ali je bila zamuda procesnega dejanja oziroma naroka opravičljiva ali ne. Ta sklep tako nima lastnosti končnosti.

1. Sodišče prve stopnje je predlog dolžnika za vrnitev v prejšnje stanje zavrnilo.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbo zavrnilo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje.

3. Zoper sklep sodišča druge stopnje dolžnik vlaga predlog za dopustitev revizije. Vrhovnemu sodišče predlaga, naj revizijo dopusti glede vprašanja, do kod seže uporaba čistega formalizma in kje nastopi načelo splošne pravičnosti oziroma človečnosti.

5. Revizija je izredno pravno sredstvo, s katerim se izpodbija že pravnomočna sodna odločba. Gre za izjemo od načela pravnomočnosti, zato je revizija dovoljena samo v tistih primerih, ki so v Zakonu o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) in s posebnimi zakoni posebej določeni. Kdaj je dovoljena revizija zoper sklep, določa 384. člen ZPP: dovoljena je le zoper sklepe, s katerimi je bil postopek pravnomočno končan, pod nadaljnjim pogojem, da bi bila v sporu sicer dovoljena revizija zoper pravnomočno odločbo (prvi in drugi odstavek 384. člena ZPP); izrecno pa je dovoljena zoper vse sklepe, naštete v tretjem odstavku 384. člena ZPP. Če zakon določa, da revizije ni, sodišče revizije ne more dopustiti (drugi odstavek 367. člena ZPP).

6. Sklep o vrnitvi v prejšnje stanje ni med sklepi, navedenimi v tretjem odstavku 384. člena ZPP, prav tako pa po ustaljenem stališču revizijskega sodišča ne gre za sklep, s katerim bi se postopek pravnomočno končal.

V tem postopku se namreč ne odloča o glavni stvari, ampak o tem, ali je bila zamuda procesnega dejanja oziroma naroka opravičljiva ali ne. Ta sklep tako nima lastnosti končnosti.

7. Glede na povedano predlog dolžnika, s katerim izpodbija sklep o zavrnitvi predloga za vrnitev v prejšnje stanje, ni dovoljen, zato je revizijsko sodišče predlog dolžnika kot nedovoljen zavrglo (377. člen ZPP v zvezi s prvim odstavkom 384. člena ZPP v zvezi s 15. členom Zakona o izvršbi in zavarovanju).

8. Vrhovno sodišče je odločalo v senatu, navedenem v uvodu sklepa. Odločitev je sprejelo soglasno.

Prim. npr. odločbe Vrhovnega sodišča II Ips 137/2016, II Ips 240/2011, II Ips 335/2011, II Ips 292/2011, II Ips 180/2010, II Ips 132/2010, II Ips 104/2010, II Ips 107/2009, II Ips 648/2009, II Ips 81/2008, II Ips 345/2007.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367, 367/2, 377, 384, 384/1, 384/2, 384/3

Zakon o izvršbi in zavarovanju (1998) - ZIZ  - člen 15

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.