VSRS Sodba III Ips 66/2018
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2019-03-19

Vladimir Balažic (preds.), dr. Mile Dolenc (poroč.), dr. Miodrag Đorđević, Franc Seljak, Jan Zobec

insolventnost družbe - odškodninska odgovornost članov poslovodstva - odškodninska odgovornost članov poslovodstva do upnikov - omejitev odškodninske odgovornosti - izključitev odškodninske odgovornosti - višina škode - dopuščena revizija

Določba prvega odstavka 44. člena ZFPPIPP določa znesek zgornje meje odgovornosti za škodo, za katero upnikom odgovarja posamezen član poslovodstva. Če je ugotovljena škoda nižja, član poslovodstva odgovarja "samo" do višine ugotovljene škode. Če pa škoda upnikom sploh ne nastane, član poslovodstva ni odškodninsko odgovoren.

II. Tožena stranka sama krije svoje stroške revizijskega postopka.

1. Sodišče prve stopnje je v delu, relevantnem za odločitev o reviziji, tožencu (nekdanjemu poslovodji tožnice) naložilo plačilo odškodnine v višini20.000,00 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ker zaradi njegovih protipravnih ravnanj pred začetkom stečajnega postopka nad tožnico njeni upniki ne bodo dosegli polnega plačila svojih terjatev (I. točka izreka).

2. Sodišče druge stopnje je pritožbo toženca zavrnilo in izpodbijano sodbo potrdilo (II. točka izreka).

3. Vrhovno sodišče je s sklepom III DoR 35/2018-8 z dne 15. 5. 2018 na predlog toženca dopustilo revizijo glede vprašanja, ali je pravilno stališče sodišč prve in druge stopnje, da tretji odstavek 44. člena Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju (v nadaljevanju ZFPPIPP) ne dopušča prisoje nižje odškodnine od tiste, ki je določena v prvem odstavku 44. člena ZFPPIPP.

4. Na podlagi navedenega sklepa je zoper sodbo sodišča druge stopnje toženec vložil revizijo, v kateri zatrjuje zmotno uporabo materialnega prava. Vrhovnemu sodišču predlaga razveljavitev sodb sodišč druge in prve stopnje ter vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v novo sojenje. Priglaša revizijske stroške.

6. Sodba sodišča prve stopnje je bila izdana pred začetkom uporabe Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o pravdnem postopku - v nadaljevanju ZPP-E (Uradni list RS, št. 10/2017), zato se glede na določbo prvega in tretjega odstavka 125. člena ZPP-E v tem revizijskem postopku uporabljajo pravila ZPP, veljavna pred uveljavitvijo novele ZPP-E.

7. Nad tožnico je bil s sklepom Okrožnega sodišča v Celju St 1145/201321. 6. 2013 začet postopek prisilne poravnave. 24. 9. 2013 je bil s sklepom istega sodišča postopek prisilne poravnave ustavljen in začet stečajni postopek. V času od 28. 3. 1997 do 24. 9. 2013 je bil toženec (edini) direktor tožnice.

8. Razlika med priznanimi terjatvami upnikov in ocenjeno vrednostjo stečajne mase, zmanjšano za stroške stečajnega postopka, znaša 860.755,32 EUR.

9. Sodišče prve stopnje je, potem ko je ugotovilo toženčevo ravnanje, ki predstavlja kršitev določbe 34. člena ZFPPIPP, opirajoč se na domnevo iz prvega odstavka 42. člena ZFPPIPP, odločitev o višini odškodnine v znesku 20.000,00 EUR utemeljilo na prvem in tretjem odstavku 44. člena ZFPPIPP.

10. Sodišče druge stopnje je zavrnitev pritožbenih navedb, da ima toženec pravico domnevo o višini škode in posledični omejitvi odškodninske odgovornosti članov poslovodstva izpodbiti, če dokaže, da škoda v tej višini upnikom sploh ni nastala, utemeljilo z obrazložitvijo, da se odškodninska odgovornost poslovodstva ne sme omejiti ali izključiti na manj kot 20.000,00 EUR. Če bi se v stečajnem postopku pokazalo, da so bili upniki poplačani v celoti oziroma da je vplačilo odškodnine v stečajno maso preseglo potrebno stečajno maso, bo toženec lahko na podlagi regresne pravice po šestem odstavku 44. člena ZFPPIPP zahteval povrnitev tega, kar je (preveč) plačal.

11. Toženec v reviziji uveljavlja, da je obstoj škode tudi v primeru odškodninske odgovornosti poslovodstva po 42. členu ZFPPIPP predpostavka odškodninske odgovornosti, zato bi sodišči nižjih stopenj morali presojati tako sam obstoj kot tudi dejanski obseg nastale škode. Sodišču druge stopnje očita zmotno uporabo zakonske določbe o omejitvi oziroma izključitvi odškodninske odgovornosti članov poslovodstva (tretji odstavek 44. člena ZFPPIPP). Uporaba te določbe na način, kot jo je uporabilo sodišče druge stopnje, po prepričanju toženca „izniči“ določbo drugega odstavka 42. člena ZFPPIPP, ki omogoča poslovodstvu, da dokaže „neobstoj vzročne zveze med njegovimi ravnanji in škodo, kot tudi, da škode, kot jo uveljavlja tožeča stranka, ni ali pa je bistveno manjša oz. neznatna, torej tudi nižja od 20.000,00 EUR“.

13. Odškodninska odgovornost članov poslovodstva do upnikov za kršitev obveznosti poslovodstva, določenih v 34. do 39. členu ZFPPIPP, ki nastanejo, če družba postane insolventna, je urejena v Pododdelku 2.2.3 ZFPPIPP (člena 42 in 44). Zanjo velja, da mora biti poleg splošnih predpostavk odškodninske odgovornosti (protipravnost

, vzročna zveza in škoda) izpolnjena tudi posebna predpostavka, in sicer mora biti nad družbo začet stečajni postopek

14. ZFPPIPP v drugem odstavku 42. člena dokazovanje (višine) škode, ki je v vzročni zvezi s protipravnim ravnanjem poslovodstva, upniku (oziroma stečajnemu upravitelju)

olajša z izpodbojno domnevo; če poslovodstvo ne dokaže drugače, velja, da je imel upnik zaradi protipravnih dejanj poslovodstva škodo, ki je enaka razliki med celotnim zneskom njegove terjatve in zneskom, do katerega je bila ta terjatev plačana v stečajnem postopku.

15. Poslovodstvo se odškodninske odgovornosti (poleg izrecno določene možnosti celotne ali delne razbremenitve odgovornosti po četrtem odstavku 42. člena ZFPPIPP) lahko razbremeni, če dokaže, da upnikom zaradi očitanega protipravnega ravnanja škoda sploh ni nastala, delno pa se je lahko razbremeni, če dokaže, da je škoda manjša od skupnega zneska domnevane škode (drugi odstavek 42. člena ZFPPIPP).

16. Odškodninska odgovornost posameznega člana poslovodstva je, če tako kot v tem primeru očitano dejanje ni bilo izvedeno namenoma ali iz hude malomarnosti(29. točka obrazložitve sodbe sodišča prve stopnje; drugi odstavek 44. člena ZFPPIPP), omejena na znesek višine dvakratnega skupnega zneska vseh njegovih prejemkov za opravljanje funkcije člana poslovodstva v letu, v katerem je bilo izvedeno dejanje iz prvega odstavka 42. člena ZFPPIPP. Če je dvakratnik skupnega zneska prejemkov posameznega člana poslovodstva majhne družbe nižji od 20.000,00 EUR, se njegova odgovornost omeji na absolutni znesek20.000,00 EUR (prvi odstavek 44. člena ZFPPIPP). Navedeni omejitvi veljata, kadar je obseg ugotovljene škode večji od dvakratnega skupnega zneska prejemkov člana poslovodstva oziroma kadar je obseg ugotovljene škode večji od 20.000,00 EUR, dvakratni skupni znesek prejemkov člana poslovodstva pa tega zneska ne dosega.

17. Tretji odstavek 44. člena ZFPPIPP določa, da odškodninske odgovornosti po42. členu ZFPPIPP ni mogoče niti izključiti niti omejiti v nasprotju s prvim in drugim odstavkom 44. člena ZFPPIPP. Ta določba se nanaša na pogodbeno izključitev ali omejitev odškodninske odgovornosti članov poslovodstva. Pogodbeno določilo, ki izključuje ali omejuje odškodninsko odgovornost članov poslovodstva v nasprotju s prvim in drugim odstavkom 44. člena ZFPPIPP, je nično.

18. Določbe tretjega odstavka 44. člena ZFPPIPP tako ni mogoče razlagati na način, kot bi bilo sklepati iz 70. točke obrazložitve sodbe sodišče druge stopnje, če se jo izvzame iz celotnega konteksta, in sicer da „poslovodja odgovarja upnikom za škodo, ki ne more biti manj kot 20.000,00 EUR.“ Kot izhaja iz 16. točke te obrazložitve, določba prvega odstavka 44. člena ZFPPIPP določa znesek zgornje meje odgovornosti za škodo, za katero upnikom odgovarja posamezen član poslovodstva. Če je ugotovljena škoda nižja, član poslovodstva odgovarja „samo“ do višine ugotovljene škode. Če pa škoda upnikom sploh ne nastane, član poslovodstva ni odškodninsko odgovoren.

19. Revidentu je treba pritrditi, da toženec lahko dokazuje, da škoda upnikom ni nastala ali ni nastala v domnevani višini (razliki med priznanimi terjatvami v stečajnem postopku in razpoložljivo stečajno maso), vendar pa revident ne uspe prikazati, kakšne trditve je postavil v postopku pred sodiščem prve stopnje v tem pogledu in s kakšnimi dokaznimi predlogi jih je podprl. Zatrjuje le, da sodišči nista ugotavljali „dejanskega obstoja škode“. Sodiščema tega ob pomanjkanju trditev toženca ni bilo treba ugotavljati. Zadostovala je uporaba zakonskih domnev.

20. Po obrazloženem se je pokazalo, da niso podani razlogi, zaradi katerih je bila revizija vložena in jo je zato Vrhovno sodišče na podlagi določbe 378. člena ZPP zavrnilo.

21. V skladu s prvim odstavkom 165. člena ZPP je revizijsko sodišče odločilo tudi o revizijskih stroških. Ker tožena stranka z revizijo ni uspela, v skladu s prvim odstavkom 154. člena ZPP sama krije svoje revizijske stroške (II. točka izreka).

22. Vrhovno sodišče je odločitev sprejelo soglasno (sedmi odstavek 324. člena ZPP).

V zvezi z očitano protipravnostjo ravnanj toženca je sodišče prve stopnje presodilo, da predstavljajo v obdobju izpodbojnosti opravljena pravna dejanja (asignaciji; 26. točka obrazložitve sodbe sodišča prve stopnje) in preusmeritev finančnih tokov na S., d.o.o. (23. - 25. točka obrazložitve sodbe sodišča prve stopnje) prepovedana dejanja toženca (34. člen ZFPPIPP v zvezi z 2. točko prvega odstavka 42. člena ZFPPIPP).

Nad tožečo stranko je v teku stečajni postopek (St 1145/2013).

Glej peti odstavek 44. člena ZFPPIPP o aktivni legitimaciji za vložitev odškodninske tožbe.

Upnik mora torej dokazati le protipravnost ravnanja članov poslovodstva.

Zakon o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju (2007) - ZFPPIPP  - člen 42, 42/1, 44, 44/1, 44/3

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.