VSRS Sklep I Kr 71/2019
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2020-01-16

Barbara Zobec (preds.), Marjeta Švab Širok (poroč.), mag. Kristina Ožbolt

krajevna pristojnost - odgovornost pravne osebe za prekršek - spor o pristojnosti - sedež pravne osebe

V konkretnem primeru naj bi bil prekršek storjen z opustitvijo, za katero je po naravi stvari treba šteti, da je bila storjena na sedežu pravne osebe, saj je delovanje pravne osebe oziroma njene odgovorne osebe, razen, če je očitno, da je bilo dejanje storjeno drugje, mogoče vezati le na sedež pravne osebe. Okoliščina, da ima državni organ, pri katerem bi moral biti opravljen vpis (Register dejanskih lastnikov), sedež v Ljubljani, ne pomeni, da je bil prekršek dejansko storjen v kraju sedeža tega organa, temveč je jasno, da je bila opustitev storjena v kraju, kjer ima sedež pravna oseba.

Za odločanje v tem postopku je pristojno Okrajno sodišče v Slovenj Gradcu.

1. Prekrškovni organ Finančna uprava Republike Slovenije je zoper pravno osebo F., d. o. o. in odgovorno osebo pravne osebe T. P. izdal odločbo o prekršku, s katero je pravno in odgovorno osebo spoznal za odgovorni storitve prekrškov po 3. točki prvega odstavka 167. člena Zakona o preprečevanju pranja denarja in financiranja terorizma (v nadaljevanju ZPPDFT-1). Pravni osebi je izrekel globo v višini 6.000,00 EUR, odgovorni osebi pa globo v višini 400,00 EUR. Zoper navedeno odločbo o prekršku sta pravna in odgovorna oseba pri prekrškovnem organu vložili zahtevo za sodno varstvo. Prekrškovni organ je zahtevo skupaj s prekrškovnim spisom posredoval v pristojno odločanje Okrajnemu sodišču v Ljubljani.

2. Okrajno sodišče v Ljubljani se je s sklepom ZSV 2463/2019 z dne 25. 11. 2019 izreklo za krajevno nepristojno za odločanje o zahtevi za sodno varstvo storitve pravne in odgovorne osebe ter zahtevo odstopilo v reševanje krajevno pristojnemu Okrajnemu sodišču v Slovenj Gradcu. Iz obrazložitve sklepa je razvidno, da je sodišče menilo, da je treba po naravi stvari šteti, da je bila opustitev storjena na sedežu pravne osebe, saj je delovanje pravne in odgovorne osebe (razen, če je očitno, da je bilo dejanje storjeno drugje) mogoče vezati le na njen sedež.

3. Okrajno sodišče v Slovenj Gradcu je po prejemu spisa pred Vrhovnim sodiščem sprožilo spor o pristojnosti. V njem navaja, da glede na opis prekrška, za njegov obstoj ni potreben nastanek prepovedane posledice, zato je za določitev kraja prekrška treba uporabiti delavnostjo teorijo, to je kraj, kjer je storilec delal ali bi moral delati. V obravnavanem primeru naj bi bil prekršek storjen z opustitvijo. Prekršek naj bi storil zakoniti zastopnik pravne osebe T. P., ki je deloval na sedežu pravne osebe. Zato je treba šteti, da je bila opustitev storjena tako na sedežu pravne osebe v Šmartnem pri Slovenj Gradcu (to je na območju Okrajnega sodišča v Slovenj Gradcu) kot tudi v Ljubljani, kjer se nahaja Poslovni register Republike Slovenije, ki ga vodi AJPES. Tukaj bi namreč moral T. P. vpisati pravno osebo v Register dejanskih lastnikov. Okrajno sodišče v Slovenj Gradcu meni, da je zaradi navedenega v obravnavani zadevi podana tako krajevna pristojnost Okrajnega sodišča v Slovenj Gradcu, kot tudi Okrajnega sodišča v Ljubljani. V skladu z določbo 79. člena Zakona o prekrških (v nadaljevanju ZP-1), v primeru pristojnosti več sodišč, vodi postopek tisto sodišče, ki ga je prvo začelo, če se postopek še ni začel, pa sodišče, pri katerem je bil najprej predlagan začetek postopka. V obravnavanem primeru je to Okrajno sodišče v Ljubljani. Vrhovnemu sodišču predlaga, da določi Okrajno sodišče v Ljubljani, ki ima tudi po 214. členu ZP-1 sedež na sedežu Okrožnega sodišča v Ljubljani, kot pristojno za odločanje o zahtevi za sodno varstvo zoper odločbo prekrškovnega organa.

4. Po drugem odstavku 60. člena ZP-1 je za odločanje o zahtevi za sodno varstvo krajevno pristojno sodišče prve stopnje, ki je pristojno za odločanje o prekršku po določbah rednega sodnega postopka. ZP-1 ureja krajevno pristojnost sodišča v členih od 77 – 80. Prvi odstavek 77. člena ZP-1 kot splošno navezno okoliščino za določitev krajevne pristojnosti določa kraj storitve prekrška. Za določitev kraja storitve prekrška se smiselno uporabljajo določbe KZ-1 o kraju storitve kaznivega dejanja (8. člen ZP-1). Po določbi 19. člena KZ-1 je kaznivo dejane storjeno na kraju, kjer je storilec delal ali bi moral delati, kakor tudi na kraju, na katerem je nastala prepovedana posledica (tako imenovana ubikvitetna teorija). Za prekrške je za razliko od kaznivih dejanj značilno, da se za njihov obstoj praviloma ne zahteva nastanek prepovedane posledice temveč zadošča kršitev določene zapovedne ali prepovedne norme, zato je v takšnih primerih za določitev kraja storitve prekrška treba uporabiti delovnostno teorijo in za kraj prekrška šteti kraj, kjer je storilec delal ali bi moral delati

5. V skladu z določbo 3. točke prvega odstavka 167. člena ZPPDFT-1 se z globo od 6.000,00 – 60.000,00 EUR med drugim kaznuje za prekršek pravna oseba, če ne vpiše v register podatkov o svojem dejanskem lastniku. Za isti prekršek se z globo od 400,00 – 2.000,00 EUR kaznuje odgovorna oseba pravne osebe. Iz opisov prekrškov, ki se očitata pravni in odgovorni osebi je razvidno, da T. P., v osmih dneh od vpisa v Poslovni register Slovenije, v kraju Ljubljana, ni vpisal v register dejanskih lastnikov za pravno osebo podatka o njenem dejanskem lastništvu. Iz opisa prekrška izhaja, da je bila dne 29. 6. 2018 v kraju Ljubljana kršena določba tretjega odstavka 44. člena ZPPDFT-1 ter storjen prekršek po 3. točki prvega odstavka 167. člena tega zakona.

6. Glede na abstraktni in konkretni opis prekrškov, ki se očitata pravni in odgovorni osebi, je jasno, da za njun obstoj ni potreben nastanek prepovedane posledice. Zato je treba za določitev kraja storitve prekrška uporabiti delovnostno teorijo, torej kraj, kjer je storilec delal oziroma bi moral delati. V konkretnem primeru naj bi bil prekršek storjen z opustitvijo, za katero je po naravi stvari treba šteti, da je bila storjena na sedežu pravne osebe, saj je delovanje pravne osebe oziroma njene odgovorne osebe, razen, če je očitno, da je bilo dejanje storjeno drugje, mogoče vezati le na sedež pravne osebe. Sedež pravne osebe F., d. o. o. je v Šmartnem pri Slovenj Gradcu, to je na območju Okrajnega sodišča v Slovenj Gradcu. V konkretnem opisu prekrškov v odločbi o prekršku Finančne uprave Republike Slovenije je kot kraj storitve prekrška sicer res navedena Ljubljana, vendar pa iz podatkov v spisu in celotnega opisa prekrška ne izhaja, da bi bil očitan prekršek dejansko storjen v Ljubljani, oziroma, da bi storilec moral delovati v Ljubljani. Okoliščina, da ima državni organ, pri katerem bi moral biti opravljen vpis (Register dejanskih lastnikov), sedež v Ljubljani, ne pomeni, da je bil prekršek dejansko storjen v kraju sedeža tega organa, temveč je jasno, da je bila opustitev storjena v kraju, kjer ima sedež pravna oseba. V opisu navedeni kraj, kjer bi storilec moral delovati, tako nima dejanske podlage, oziroma upoštevaje celoten opis prekrška in navedene zakonske določbe to ni pravilen kraj storitve očitanih prekrškov.

7. Opustitev dolžnosti iz 3. točke prvega odstavka 167. člena ZPPDFT-1 s strani odgovorne osebe pravne osebe in s tem morebitno storitev prekrškov je torej mogoče vezati le na sedež pravne osebe, ki je v konkretnem primeru na območju Okrajnega sodišča v Slovenj Gradcu.

8. Glede na navedeno je Vrhovno sodišče odločilo, da je za odločanje o predmetni zadevi krajevno pristojno Okrajno sodišče v Slovenj Gradcu.

Primerjaj npr. sklepe Vrhovnega sodišča I Kr 4/2016 z dne 18. 2. 2016, I Kr 54/2018 z dne 20. 11. 2018 in I Kr 29/2019 z dne 13. 6. 2019.

Zakon o prekrških (2003) - ZP-1  - člen 60, 60/2, 77, 77/1.

Kazenski zakonik (2008) - KZ-1  - člen 19.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.