TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSRS Sklep I R 15/2019, enako tudi VSRS Sklep I R 16/2019
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2019-02-28

Jan Zobec (preds.), Karmen Iglič Stroligo (poroč.), mag. Nina Betetto

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - nezadovoljstvo stranke z delom sodišča v drugih postopkih

Očitkov na račun dosedanjega ravnanja sodišča v drugih postopkih ni mogoče subsumirati pod pravni standard "drugi tehtni razlogi" iz 67. člena ZPP

1. Pri Okrajnem sodišču v Piranu sta tožnika zoper toženko vložila tožbo, s katero zahtevata prenehanje kršitve osebnostnih pravic.

2. Toženka predlaga določitev drugega stvarno pristojnega sodišča. Opisuje ravnanje sodnice, ki obravnava zadevo, v drugi zadevi in nepravilnosti, ki naj bi jih v postopku naredila. Toženka zato dvomi v pravično sojenje tega sodišča. Prav tako naj bi piransko sodišče v drugi pravdni zadevi pokazalo veliko naklonjenost prvemu tožniku. Meni, da je na sodišču nekaj hudo narobe. Navaja primer, za katerega je slišala od prebivalcev Lucije, gre pa za istega akterja. Po vseh krivicah, ki jih povzroča tožnik, se mora toženka za svoje pravice boriti še s sodniki. Vse se je pričelo s tožnikovo gradnjo garaže v letu 2008 tudi na nepremičnini toženke brez njene vednosti ali soglasja. Le na zahtevo Vrhovnega sodišča bo sporočila več podatkov, saj živi v strahu. V letu in pol sta tožnika vložila zoper njo in njenega partnerja 7 tožb z namenom finančnega izčrpanja, na obravnavah pa ju žalita brez dokazov. Ker dvomi v transparentno delovanje piranskega sodišča, ki ji je že obrnilo hrbet, ko je pravico najbolj potrebovala predlaga, naj Vrhovno sodišče določi drugo stvarno pristojno sodišče v drugem okrožju države.

4. Po 67. členu Zakona o pravdnem postopku lahko vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek ali če so za to drugi tehtni razlogi za prenos pristojnosti. Toženka s predlogom za delegacijo pristojnosti ne zasleduje primarnega namena, za katerega je ta institut namenjen (lažje oziroma smotrnejše postopanje v zadevi), temveč meni, da so podani drugi tehtni razlogi za to. Pri tem navaja kršitve, ki naj bi jih za odločanje pristojno sodišče naredilo v drugih postopkih. Temu pa institut delegacije pristojnosti ni namenjen in tudi ni sredstvo za odpravo morebitnih nepravilnosti pri delu sodišča niti sankcija za njegovo nevestno delo. Za odpravo takih nepravilnosti imajo stranke na razpolago redna (in kadar so izpolnjeni pogoji tudi izredna) pravna sredstva ali nadzorstveno pritožbo.

5. Ker očitkov na račun dosedanjega ravnanja sodišča v drugih postopkih ni mogoče subsumirati pod pravni standard „drugi tehtni razlogi“ iz 67. člena ZPP, je Vrhovno sodišče toženkin predlog zavrnilo.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 67

Opr. št: VSRS Sklep I R 16/2019, z dne 28.02.2019, ECLI:SI:VSRS:2019:I.R.16.2019

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep X DoR 74/2019-3
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2019-06-05

UPRS (zunanji oddelek v Mariboru) Sodba II U 511/2017

Peter Golob (preds.), Nataša Smrekar (poroč.), mag. Tatjana Steinman

CIVILNO PROCESNO PRAVO - GRADBENIŠTVO - UPRAVNI SPOR

dopuščena revizija - občinski podrobni prostorski načrt - občinski prostorski načrt (OPN) - prostorski ureditveni pogoji (PUP) - prenehanje veljavnosti

Ali lahko občina, še preden sprejme OPN, v letu 2013 sprejme OPPN za določeno območje občine in v tem delu določi prenehanje veljavnosti odloka o PUP?

Ali lahko občina, še preden sprejme OPN, v letu 2013 sprejme OPPN za določeno območje občine in v tem delu določi prenehanje veljavnosti odloka o PUP?

1. Upravno sodišče Republike Slovenije je s sodbo zavrnilo tožbo tožeče stranke zoper odločitev Upravne enote Maribor, št. 351-960/2016-28 (7036) z dne 26. 6. 2017, s katero je bilo prizadetima strankama izdano gradbeno dovoljenje za gradnjo manj zahtevnega objekta – enostanovanjske stavbe z garažo.

2. Upravno sodišče se je strinjalo z ugotovitvami upravnih organov, da so v predmetni zadevi pogoji za izdajo gradbenega dovoljenja podani, čeprav Občina Maribor ni sprejela občinskega prostorskega načrta (OPN). Sledilo je razlogom upravnih organov: prostorski akt, ki ga je treba uporabiti za odločitev za izdajo gradbenega dovoljenja je Odlok o občinskem podrobnem prostorskem načrtu za del območja Studenci 10 S (OPPN). Potrdilo je, da za obravnavano gradnjo niso zavezujoča določila Odloka o prostorsko ureditvenih pogojih za območje urbanistične zasnove mesta Maribor (PUP), kot to zatrjuje tožeča stranka. Poudarilo je še, da PUP, sprejetega na podlagi prej veljavnega Zakona o urejanju naselij in drugih posegov v prostor (ZUN),

ni mogoče smiselno šteti za OPN, na kar kažeta tudi prvi in drugi odstavek 96. člena Zakona o prostorskem načrtovanju (ZPNačrt).

3. Tožeča stranka je na Vrhovno sodišče vložila predlog za dopustitev revizije po 367. členu Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) in predlagala, da Vrhovno sodišče revizijo zoper izpodbijano sodbo dopusti zaradi več pomembnih pravnih vprašanj.

4. Predlog za dopustitev revizije je utemeljen.

5. Vrhovno sodišče je ugotovilo, da so pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367. a člena ZPP glede vprašanja, navedenega v izreku tega sklepa, izpolnjeni, zato je v tem obsegu predlogu tožeče stranke za dopustitev revizije ugodilo (tretji odstavek 367. c člena ZPP). V zvezi z obravnavano problematiko umeščanja objektov v prostor le s sprejetimi OPPNji sodne prakse Vrhovnega sodišča ni. Odgovor na preoblikovano vprašanje, ki smiselno zajema bistvo vseh vprašanj tožeče stranke, bo prispeval k zagotovitvi pravne varnosti in enotne uporabe prava v situaciji sočasnega bivanja prostorskih aktov, sprejetih na podlagi različnih zakonov (ZUN, ZPNačrt).

Ur. l. SRS, št. 18/1984 in nasl., Ur. l. RS, št. 26/1990 in nasl.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367a, 367a/1, 367c, 367c/3

Zakon o prostorskem načrtovanju (2007) - ZPNačrt  - člen 96, 96/1, 96/2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep II DoR 418/2018
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2019-01-17

Jan Zobec (preds.), dr. Ana Božič Penko (poroč.), Karmen Iglič Stroligo

CIVILNO PROCESNO PRAVO - OBLIGACIJSKO PRAVO - POGODBENO PRAVO

predlog za dopustitev revizije - sočasnost izpolnitve - neizpolnitev pogodbene obveznosti - primeren dodatni rok - odstop od pogodbe - zavrnitev predloga za dopustitev revizije

Pogoji iz 367.a člena ZPP za dopustitev revizije niso izpolnjeni.

1. Sodišče prve stopnje je odločilo, da je toženec dolžan tožnici v roku 15 dni izstaviti zemljiškoknjižno listino, na podlagi katere se bo pri nepremičnini s parc. št. 33/4, k. o. ..., vzpostavilo prejšnje zemljiškoknjižno stanje in ponovno vknjižila lastninska pravica na tožničino ime, sicer bo takšno listino nadomestila ta pravnomočna sodba. Odločilo je tudi, da je toženec dolžan nepremičnino s parc. št. 33/4, k. o. ..., prosto svojih stvari in oseb izročiti tožnici.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbo toženca zavrnilo.

3. Zoper sodbo sodišča druge stopnje je toženec vložil predlog za dopustitev revizije in predlagal dopustitev revizije glede naslednjih pravnih vprašanj:

- Ali mora sodišče pri odločanju o primernosti dodatnega roka po drugem odstavku 105. člena OZ upoštevati tudi zamudo pri izpolnitvi pogodbenih obveznosti nasprotne stranke?

- Ali mora sodišče pri presojanju razlogov za neizpolnitev pogodbenih obveznosti kupca presojati tudi dejstvo zamude pri izpolnjevanju pogodbenih obveznosti prodajalca?

- Ali je potrebno pri presojanju primernosti dodatnega roka po drugem odstavku 105. člena OZ upoštevati tudi preostala pogodbena določila in okoliščine, v katerih se je pravni posel sklepal?

- Ali se lahko pogodbena stranka, ki je v zamudi z izpolnitvijo svojih pogodbenih obveznosti, uspešno sklicuje in zahteva razvezo pogodbe v primeru zamude pri izpolnitvi druge pogodbene stranke?

Predlagatelj meni, da nižji sodišči nista upoštevali ugovora sočasne izpolnitve iz 101. člena OZ in da dodatni izpolnitveni rok ni bil primeren. Tožnica je bila v zamudi. Če bi ga sodišče zaslišalo, bi lahko pojasnil, zakaj ni poravnal kupnine v pogodbenem roku. Pravdni stranki nista bili enako obravnavani.

5. Predpostavke za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena Zakona o pravdnem postopku niso izpolnjene. Skladno z določbo drugega odstavka 367.c člena istega zakona je zato Vrhovno sodišče predlog zavrnilo.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367a, 367a/1, 367c, 367c/2

Obligacijski zakonik (2001) - OZ  - člen 101, 105, 105/2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep II DoR 550/2019
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2019-11-28

mag. Rudi Štravs (preds.), Jan Zobec (poroč.), Tomaž Pavčnik

CIVILNO PROCESNO PRAVO - OBLIGACIJSKO PRAVO

dopuščena revizija - odstop od predpogodbe - odstop zaradi neizpolnitve obveznosti - primeren dodatni rok - pravočasna izpolnitev ni bistvena sestavina pogodbe

Revizija se dopusti glede vprašanj vprašanja, ali je sodišče pravilno interpretiralo materialno pravo s tem, ko je ocenilo, da je tožeča stranka veljavno odstopila od predpogodbe v skladu s 105. členom Obligacijskega zakonika, pri čemer pa ni jasno, enostransko in vnaprej določila primernega dodatnega roka za izpolnitev obveznosti po predpogodbi, temveč je kljub temu, da se je konkludentno strinjala s podaljšanjem roka za izpolnitev obveznosti, odstopila od pogodbe.

Revizija se dopusti glede vprašanja, ali je sodišče pravilno interpretiralo materialno pravo s tem, ko je ocenilo, da je tožeča stranka veljavno odstopila od predpogodbe v skladu s 105. členom Obligacijskega zakonika, pri čemer pa ni jasno, enostransko in vnaprej določila primernega dodatnega roka za izpolnitev obveznosti po predpogodbi, temveč je kljub temu, da se je konkludentno strinjala s podaljšanjem roka za izpolnitev obveznosti, odstopila od pogodbe.

1. Sodišče prve stopnje je toženki naložilo plačilo 14.700,00 EUR za zakonskimi zamudnimi obrestmi. Odločilo je še o pravdnih stroških.

2. Sodišče druge stopnje je zavrnilo pritožbo toženke in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje. Odločilo je še o pritožbenih stroških.

3. Zoper sodbo sodišča druge stopnje je toženka vložila predlog za dopustitev revizije, v katerem zatrjuje zmotno uporabo materialnega prava. Pomembnost predlaganega vprašanja utemeljuje z zagotovitvijo pravne varnosti in enotne uporabe prava. Zatrjuje neenotnost sodne prakse višjih sodišč in neobstoj sodne prakse Vrhovnega sodišča.

5. Pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) so izpolnjeni glede vprašanja, navedenega v izreku tega sklepa. Vrhovno sodišče je zato revizijo dopustilo.

6. Vrhovno sodišče je odločalo v senatu vrhovnih sodnikov, ki so navedeni v uvodu sklepa. Odločbo je sprejelo soglasno (sedmi odstavek 324. člena ZPP).

Obligacijski zakonik (2001) - OZ  - člen 105

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367a, 367a/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep I R 222/2018
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2019-01-10

Jan Zobec (preds.), Tomaž Pavčnik (poroč.), mag. Nina Betetto

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz drugih tehtnih razlogov - nezadovoljstvo z delom sodišča

„Drugi tehtni razlogi“ so po ustaljeni sodni praksi tudi razlogi, ki bi lahko okrnili videz nepristranskosti sodišča - toženčeve pavšalne navedbe o krivičnem ravnanju predložitvenega sodišča zoper njega v predhodnih postopkih tega ne utemeljujejo.

1. Pred Okrajnim sodiščem v Cerknici je v teku pravdna zadeva P 39/2018. Tožena stranka je na naroku predlagala, naj o zadevi odloča drugo stvarno pristojno sodišče. Navedla je, da se je v prejšnjih postopkih delovalo nezakonito in v njeno škodo ter bi se zato lahko reklo, da je bilo delovanje sodišča do njega sovražno. Tako obstaja utemeljen sum, da se bodo take stvari dogajale tudi tekom tega postopka. Zaradi suma, da bo sojenje zoper njega nepravično in nepristransko tudi v primeru drugih zaposlenih na tem sodišču, predlaga, naj o zadevi odloča Okrajno sodišče v Ljubljani.

2. Okrajno sodišče v Cerknici je Vrhovnemu sodišču predlog posredovalo zaradi odločitve o predlogu za delegacijo po 67. členu Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP).

4. Vrhovno sodišče lahko na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako lažje opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi (67. člen ZPP). „Drugi tehtni razlogi“ so po ustaljeni sodni praksi tudi razlogi, ki bi lahko okrnili videz nepristranskosti sodišča. Po presoji Vrhovnega sodišča tega toženčeve pavšalne navedbe o krivičnem ravnanju predložitvenega sodišča zoper njega v predhodnih postopkih ne utemeljujejo. Subjektivne trditve o nezakonitem in sovražnem delovanju sodišča do njega kot stranke v predhodnih postopkih so namreč gole, z ničemer izkazane in podkrepljene trditve. Izražajo predvsem interesno nezadovoljstvo, ne pa okoliščin, ki bi resnično krnile videz nepristranskosti. Toženčev predlog je zato Vrhovno sodišče zavrnilo.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 67

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep I R 218/2018
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2019-01-10

Jan Zobec (preds.), mag. Nina Betetto (poroč.), Karmen Iglič Stroligo

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - objektivna nepristranskost sodišča - odškodninski spor - odgovornost države za delo sodišč - protipravno ravnanje sodnika

Ni primerno, da bi pristojno sodišče odločalo o protipravnosti lastnega ravnanja, saj bi to lahko vzbudilo dvom strank in javnosti v objektivno nepristranskost sodišča.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrožno sodišče v Mariboru.

1. Tožnik je pri Okrožnemu sodišču v Slovenj Gradcu vložil tožbo, v kateri uveljavlja plačilo odškodnine tudi zoper Republiko Slovenijo kot tretjo toženko. Trdi, da je tretja toženka odgovorna za delovanje in protipravno ravnanje Okrajnega in Okrožnega sodišča v Slovenj Gradcu v postopkih, v katerih je nastopal kot stranka, saj naj bi sodišče poseglo v njegovo pravico do enakosti in enakega varstva pravic, kar je v nasprotju z načeli pravne države (2. člen Ustave RS), ki posamezniku zagotavlja, da se njegov pravni položaj ne bo poslabšal brez stvarnega razloga.

2. Okrožno sodišče v Slovenj Gradcu je Vrhovnemu sodišču predlagalo delegacijo pristojnosti zaradi zagotovitve nepristranskosti sojenja. Okoliščina, da tožnik zahteva povrnitev škode zaradi ravnanja pristojnega sodišča, narekuje sklep, da bi bilo lahko z odločanjem o tožnikovem zahtevku pri pristojnem sodišču ogroženo zaupanje strank in javnosti v nepristranskost sodišča.

3. Vrhovno sodišče lahko na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi (67. člen Zakona o pravdnem postopku). Med druge tehtne razloge v smislu navedene zakonske določbe je šteti tudi zahtevo po objektivni nepristranskosti sodišča, ki je povezana s percepcijo javnosti in udeležencev postopka o nepristranskosti vseh sodnikov pristojnega sodišča. Tožnik v tožbi zatrjuje, da naj bi pristojno sodišče ravnalo protipravno ter poseglo v njegovo pravico do enakosti in enakega varstva pravic. Ni primerno, da bi pristojno sodišče odločalo o protipravnosti lastnega ravnanja, saj bi to lahko vzbudilo dvom strank in javnosti v objektivno nepristranskost sodišča. Ker navedeno pomeni tehten razlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča, da postopa v zadevi, je Vrhovno sodišče odločilo, da se za odločanje v tej zadevi določi Okrožno sodišče v Mariboru.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 67

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep VIII DoR 242/2018-6
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2019-01-23

mag. Marijan Debelak (preds.), mag. Irena Žagar (poroč.), Borut Vukovič

predlog za dopustitev revizije - ugoditev predlogu - dopuščena revizija - vojak - tedenski počitek

Revizija se dopusti glede vprašanja, ali jutranji postroj in dvig zastave na mednarodni vojaški misiji predstavlja delovno obveznost, ki posega v pravico do tedenskega počitka?

Revizija se dopusti glede vprašanja, ali jutranji postroj in dvig zastave na mednarodni vojaški misiji predstavlja delovno obveznost, ki posega v pravico do tedenskega počitka?

1. Sodišče prve stopnje je naložilo toženi stranki, da je dolžna tožniku plačati znesek 2.371,74 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 1. 4. 2013 do plačila kot odškodnino zaradi kršitve pravice do tedenskega počitka. Sodišče je zaključilo, da tožniku v obdobju dela na misiji v tujini ni bilo omogočeno izkoristiti 21 dni tedenskega počitka. Tožnik naj bi v teh dneh dejansko opravljal svoje delovne obveznosti; za delovno obveznost je štelo jutranji postroj in dvig zastave ter udeležbo na izletih, kjer je tožnik opravljal varovanje.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbo tožene stranke zavrnilo.

3. Tožena stranka je vložila predlog za dopustitev revizije. Izpostavlja več vprašanj, ki se nanašajo na določena opravila v času vojaške misije v zvezi s posegom v pravico do tedenskega počitka ter tudi glede osnove za izračun vrednosti dneva tedenskega počitka in nastopa zamude tožene stranke.

5. Revizijsko sodišče v skladu s 367. a členom Zakona o pravdnem postopku (nadaljevanju ZPP) ugotavlja, da so podani razlogi za dopustitev revizije glede vprašanja, navedenega v izreku sklepa in jo je v skladu z 367. c členom ZPP v tem delu dopustilo.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367a, 367c

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep VIII DoR 231/2018-10
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2019-01-23

mag. Marijan Debelak (preds.), Marjana Lubinič (poroč.), Samo Puppis

predlog za dopustitev revizije - ugoditev predlogu - dopuščena revizija - poklicno zavarovanje - voznik avtobusa

- ali je sodišče zahtevke tožnikov pravilno obravnavalo kot denarne terjatve iz delovnega razmerja, ki jih delavec lahko uveljavlja neposredno pred sodiščem; - ali je sodišče pri odločitvi o izpolnjevanju pogojev za poklicno zavarovanje tožnikov pravilno uporabilo materialno pravo;

- ali je sodišče glede odločitve o zahtevku tožnika A. A. bistveno kršilo določbe pravdnega postopka.

− ali je sodišče zahtevke tožnikov pravilno obravnavalo kot denarne terjatve iz delovnega razmerja, ki jih delavec lahko uveljavlja neposredno pred sodiščem;

− ali je sodišče pri odločitvi o izpolnjevanju pogojev za poklicno zavarovanje tožnikov pravilno uporabilo materialno pravo;

− ali je sodišče glede odločitve o zahtevku tožnika A. A. bistveno kršilo določbe pravdnega postopka.

1. Sodišče prve stopnje je naložilo tožencu, da za tožnike vplača v Sklad obveznega dodatnega zavarovanja RS pri Kapitalski družbi d. d. prispevke za poklicno zavarovanje za obdobje od februarja 2013 do 13. 4. 2018 (datuma izdaje sodbe). Ugotovilo je, da kot poklicni vozniki avtobusov izpolnjujejo pogoje iz 199. člena Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju (ZPIZ-2, Ur. l. RS št. 96/2012 in naslednji) za vključitev v poklicno zavarovanje. S posebnim, kasnejšim sklepom, je odločilo o stroških postopka.

2. Sodišče druge stopnje je zavrnilo pritožbo toženca in potrdilo sodbo in sklep sodišča prve stopnje.

3. Toženka v pravočasnem predlogu predlaga dopustitev revizije glede številnih vprašanj, od katerih je večina nejasno oblikovanih; dovolj jasno pa so oblikovana in glede pomembnosti obrazložena tri vprašanja, ki se nanašajo na izpolnitev procesne predpostavke za vložitev tožbe, na pravilnost uporabe materialnega prava glede izpolnitve pogojev za poklicno zavarovanje in glede bistvene kršitve, ki naj bi bila storjena v zvezi z odločitvijo o zahtevku enega od tožnikov, A. A.

4. Vrhovno sodišče po prvem odstavku 367. a člena Zakona o pravdnem postopku (Ur. l. RS, št. 26/99 in naslednji) dopusti revizijo, če je od odločitve vrhovnega sodišča mogoče pričakovati odločitev o pravnem vprašanju, ki je pomembno za zagotovitev pravne varnosti, enotne uporabe prava, ali za razvoj prava preko sodne prakse. V skladu s to določbo ugotavlja, da so izpolnjeni pogoji za dopustitev revizije glede vprašanj, navedenih v izreku sklepa, zato je revizijo v tem obsegu dopustilo.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367a

Zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju - ZPIZ-2  - člen 199

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep VIII DoR 254/2018-7
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2019-01-23

mag. Marijan Debelak (preds.), Marjana Lubinič (poroč.), Samo Puppis

predlog za dopustitev revizije - ugoditev predlogu - dopuščena revizija - odškodninska odgovornost delavca - trditveno in dokazno breme - edicijska dolžnost

Revizija se dopusti glede vprašanja ali je sodišče kršilo določbe pravdnega postopka v zvezi s trditvenim in dokaznim bremenom strank in posledično pravilno uporabilo materialno pravo.

Revizija se dopusti glede vprašanja, ali je sodišče kršilo določbe pravdnega postopka v zvezi s trditvenim in dokaznim bremenom strank in posledično pravilno uporabilo materialno pravo.

1. Sodišče prve stopnje je tožencu naložilo, da tožnici plača odškodnino v višini 54.257,98 EUR. Presodilo je, da je toženec pri opravljanju dela tožnici povzročil škodo tako, da je njene stranke preusmerjal na svojo ženo, ki je imela status s. p. To naj bi storil tako, da je potiskane medije (CD-je in DVD-je), ki jih je dodelovala toženka (tiskala in pakirala), prodajal v imenu in za račun ženinega podjetja. Celoten obseg škode ni bil natančno ugotovljen, zagotovo pa je po presoji sodišča prve stopnje znašala vsaj 53.011,08 EUR, kolikor je znašal za leti 2013 in 2014 povprečen donos dodelave optičnih medijev. Del škode v višini 1.264,90 EUR se nanaša na gotovinsko poslovanje. Ta znesek naj bi toženec prejel od različnih strank (plačale so z gotovino in brez računa) in ga zadržal zase. Sodišče je o toženčevi odgovornosti odločilo pretežno na podlagi posrednih dokazov, saj je tožnik poslovno dokumentacijo, ko mu je delovno razmerje pri tožnici prenehalo, odtujil in je sodišču ni predložil, čeprav ga je k temu pozvalo.

2. Sodišče druge stopnje je soglašalo s presojo sodišča prve stopnje in zavrnilo pritožbo toženca. Bistvenih kršitev določb postopka – ki so bile glavni pritožbeni očitek – ni ugotovilo.

3. Toženec v predlogu za dopustitev revizije postavlja vrsto vprašanj, vsa pa so povezana z očitkom bistvene kršitve določb pravdnega postopka, ki urejajo trditveno in dokazno breme strank, s poudarkom na pomenu določbe o edicijski dolžnosti stranke (227. člen ZPP

). Meni, da je sodišče te določbe napačno uporabilo in posledično tudi napačno uporabilo materialno pravo.

4. Vrhovno sodišče po prvem odstavku 367.a člena ZZZ dopusti revizijo, če je od njegove odločitve mogoče pričakovati odločitev o pravnem vprašanju, ki je pomembno za zagotovitev pravne varnosti, enotne uporabe prava, ali za razvoj prava preko sodne prakse.

5. Vrhovno sodišče ugotavlja, da so izpolnjeni pogoji za dopustitev revizije glede postavljenih vprašanj, ki jih je vse mogoče strniti v vprašanje, ki je navedeno v izreku, zato je revizijo po tako oblikovanem vprašanju dopustilo.

Zakon o pravdnem postopku, Ur. l. RS št. 26/99 in naslednji.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 212, 213, 214, 215, 227, 228, 367a

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.