VSRS Sklep VIII DoR 78/2019-10
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2019-05-07

mag. Marijan Debelak (preds.), mag. Irena Žagar (poroč.), Marjana Lubinič

predlog za dopustitev revizije - ugoditev predlogu - dopuščena revizija - odpravnina za primer odpovedi pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga - davki in prispevki

Revizija se dopusti glede vprašanja, ali je sodišče druge stopnje pravilno uporabilo materialno pravo, ko je zavzelo stališče, da po 9. točki prvega odstavka 44. člena ZDoh-2 in 1. alineji tretjega odstavka 144. člena ZPIZ-2 od priznanega zneska odpravnine zaradi odpovedi pogodbe o zaposlitvi iz poslovnih razlogov ni potrebno obračunati in odvesti akontacije dohodnine in prispevkov, če priznana odpravnina ne presega desetkratnika povprečne plače na zaposlenega v Republiki Sloveniji, in to tudi, če priznani znesek odpravnine presega višino zakonske minimalne odpravnine po drugem v zvezi s četrtim odstavkom 108. člena ZDR-1.

Revizija se dopusti glede vprašanja, ali je sodišče druge stopnje pravilno uporabilo materialno pravo, ko je zavzelo stališče, da po 9. točki prvega odstavka 44. člena ZDoh-2 in 1. alineji tretjega odstavka 144. člena ZPIZ-2 od priznanega zneska odpravnine zaradi odpovedi pogodbe o zaposlitvi iz poslovnih razlogov ni treba obračunati in odvesti akontacije dohodnine in prispevkov, če priznana odpravnina ne presega desetkratnika povprečne plače na zaposlenega v Republiki Sloveniji, in to tudi, če priznani znesek odpravnine presega višino zakonske minimalne odpravnine po drugem v zvezi s četrtim odstavkom 108. člena ZDR-1.

1. Sodišče prve stopnje je s sklepom ustavilo postopek v zvezi s tožbenim zahtevkom za ugotovitev nezakonitosti redne odpovedi pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga z dne 16. 2. 2017, reintegracijo, prijavo v obvezna zavarovanja ter izplačilom pripadajočih prejemkov od prenehanja delovnega razmerja dalje. S sodbo pa je razsodilo, da je tožena stranka dolžna tožnici plačati znesek odpravnine v višini 6.305,24 EUR ter po odvodu davkov in prispevkov pripadajoči neto znesek od bruto zneska 13.290,13 EUR, oba (neto) zneska z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 2. 4. 2017 dalje. Višji in drugačen tožbeni zahtevek je zavrnilo.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbi tožene stranke delno ugodilo in sodbo sodišča prve stopnje spremenilo tako, da je tožena stranka dolžna tožnici plačati znesek odpravnine v višini 3.300,44 EUR, višji tožbeni zahtevek pa je zavrnilo. V preostalem je pritožbo tožene stranke zavrnilo in v nespremenjenem izpodbijanem delu potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

3. Zoper pravnomočno sodbo sodišča druge stopnje je tožena stranka vložila predlog za dopustitev revizije glede vprašanj: ali je pravilno stališče sodišča druge stopnje, da po 9. točki prvega odstavka 44. člena ZDoh-2 in 1. alineji tretjega odstavka 144. člena ZPIZ-2 od priznanega zneska odpravnine zaradi odpovedi pogodbe o zaposlitvi iz poslovnih razlogov ni treba obračunati in odvesti akontacije dohodnine in prispevkov, če priznana odpravnina ne presega desetkratnika povprečne plače na zaposlenega v RS, čeprav priznani znesek odpravnine presega višino minimalne zakonske odpravnine po drugem odstavku 108. člena ZDR-1; ali je tožena stranka akontacijo dohodnine in prispevke obračunala neutemeljeno, zaradi česar je tožeča stranka upravičena še do izplačila razlike neodbdavčene odpravnine v višini, ki ustreza znesku odvedenih davkov in prispevkov. Med drugim navaja, da odločitev višjega sodišča glede tega vprašanja v predmetnem sporu odstopa od stališča Upravnega sodišča RS, zavzetega v sodbi I U 1333/2014 z dne 4. 11. 2014. Nadalje predlaga dopustitev revizije glede vprašanj, ali je sodišče druge stopnje zagrešilo bistveno kršitev določb pravdnega postopka iz 14. točke drugega odstavka 339. člena ZPP, ko je pritožbi najprej delno ugodilo in prvostopno sodbo v izpodbijanem delu v celoti spremenilo tako, da je delu tožbenega zahtevka ugodilo, v celotnem izpodbijanem preostanku pa ga zavrnilo, nato pa ponovno v preostalem delu pritožbo zavrnilo in potrdilo neobstoječi nespremenjeni izpodbijani del prvostopne sodbe, o katerem je že odločilo v okviru spremembe sodbe; ali je sodišče druge stopnje zagrešilo bistveno kršitev določb pravdnega postopka iz 12. točke drugega odstavka 339. člena ZPP in iz prvega odstavka 339. člena ZPP v zvezi z drugim odstavkom 166. člena ZPP in drugim odstavkom 165. člena ZPP, ko je o stroških postopka odločilo s posebnim sklepom, zaradi česar je ta postal samostojen izvršilni naslov in je terjatev po njem pridobila samostojno pravno naravo glavne stvari, neodvisno od odločitve o glavni stvari v revizijskem postopku.

5. Vrhovno sodišče na podlagi prvega odstavka 367.a člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP, Ur. l. RS, št. 26/29 s spremembami) dopusti revizijo, če je od odločitve vrhovnega sodišča pričakovati odločitev o pravnem vprašanju, ki je pomembno za zagotovitev pravne varnosti, enotne uporabe prava ali za razvoj prava preko sodne prakse. Vrhovno sodišče dopusti revizijo zlasti v naslednjih primerih: če gre za pravno vprašanje, glede katerega odločitev sodišča druge stopnje odstopa od sodne prakse vrhovnega sodišča; če gre za pravno vprašanje, glede katerega sodne prakse vrhovnega sodišča ni, še zlasti, če sodna praksa nižjih sodišč ni enotna; ali če gre za pravno vprašanje, glede katerega sodna praksa vrhovnega sodišča ni enotna.

6. Vrhovno sodišče ugotavlja, da so izpolnjeni pogoji iz prvega odstavka 367.a člena ZPP glede vprašanja, opredeljenega v izreku tega sklepa, saj sodna praksa višjih sodišč ni enotna, zato je v tem obsegu revizijo dopustilo.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367a

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.