VSRS Sklep X Ips 47/2019
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2020-07-08

Peter Golob (preds.), Marko Prijatelj (poroč.), Nataša Smrekar

CIVILNO PROCESNO PRAVO - PRAVO VIZUMOV, AZILA IN PRISELJEVANJA - UPRAVNI SPOR

dovoljenost dopuščene revizije - mednarodna zaščita - zavrženje prošnje - odprava odločbe - odstop od sodne prakse - samovoljna zapustitev azilnega doma - umik prošnje za mednarodno zaščito - pravni interes za revizijo - zavrženje revizije kot nedovoljene - ni pravnega interesa

V obravnavani procesni situaciji utemeljitev pravnega interesa revidentke ne zadošča. Njena odločba je bila namreč odpravljena s sodbo Upravnega sodišča, zato tudi morebitna ugoditev njeni reviziji ne bi vplivala na njen pravni položaj, saj se vloge prosilcev za mednarodno zaščito, o katerih se v tej zadevi odloča, štejejo za umaknjene. Revidentka, katere interes naj bi bil v tem, da odloča zakonito, na stališče sodišča prve stopnje glede materialnega prava in vodenja postopka tudi ne bo vezana (saj tožniki za izvedbo novega vsebinskega postopka nimajo več pravnega interesa), s tem pa tudi ni več podan njen pravni interes za odločanje o reviziji.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo ugodilo tožbi tožnikov, odpravilo sklep tožene stranke, št. 2142-1415/2018/31 (1312-07) z dne 7. 5. 2019, in zadevo vrnilo toženi stranki v ponovni postopek. Z navedenim sklepom je tožena stranka združila v en postopek zadeve vseh petih tožnikov (I. točka izreka) in njihove prošnje za mednarodno zaščito na podlagi osmega odstavka 49. člena Zakona o mednarodni zaščiti (v nadaljevanju ZMZ-1) v zvezi s prvo alinejo 51. člena ZMZ-1 zavrgla kot nedopustne (II. točka izreka).

2. Tožena stranka je zoper navedeno sodbo vložila predlog za dopustitev revizije. Vrhovno sodišče je s sklepom X DoR 122/2019 z dne 9. 10. 2019 predlogu ugodilo in revizijo dopustilo. Na podlagi tega sklepa je tožena stranka (v nadaljevanju revidentka) vložila revizijo in Vrhovnemu sodišču predlagala, da sodbo Upravnega sodišča razveljavi in tožbo zavrne, podrejeno pa, da sodbo razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

3. Tožniki so vložili odgovor na revizijo, nato pa je njihova pooblaščenka 24. 3. 2020 Vrhovno sodišče obvestila, da se tožniki ne nahajajo več na ozemlju Republike Slovenije in da postopka ne želijo več nadaljevati. Predlagala je, da se postopek odločanja o reviziji ustavi.

5. Vrhovno sodišče je na podlagi obvestila pooblaščenke tožnikov pri revidentki kot pristojnem organu opravilo poizvedbe o tem, ali se tožniki še vedno nahajajo v azilnem domu oziroma v Republiki Sloveniji. V dopisu z dne 11. 5. 2020 je revidentka navedla, da je bila 20. 3. 2020 s strani Urada Vlade za oskrbo in integracijo migrantov (UOIM) obveščena, da so tožniki samovoljno zapustili lokacijo zasebne nastanitve in odšli neznano kam. Navedla je tudi, da kljub dejstvu, da so tožniki zapustili zasebno nastanitev in nima podatka, kje se trenutno nahajajo, še vedno izkazuje pravni interes za nadaljevanje postopka, saj odločitev Upravnega sodišča odstopa od uveljavljene sodne prakse Upravnega in Vrhovnega sodišča.

6. Po drugem odstavku 374. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP), ki se na podlagi prvega odstavka 22. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) primerno uporablja za vprašanja postopka, ki niso urejena z ZUS-1, je revizija nedovoljena, če jo vloži nekdo, ki nima te pravice, nekdo, ki jo je umaknil, ali nekdo, ki zanjo nima pravnega interesa, ali če je vložena zoper sodbo, zoper katero je po zakonu ni mogoče vložiti, ali če ni bila dopuščena.

7. Po drugem odstavku 50. člena ZMZ-1 se prošnja za mednarodno zaščito šteje za umaknjeno, če je iz uradnih evidenc pristojnega organa razvidno, da je prosilec samovoljno zapustil azilni dom ali njegovo izpostavo in se v treh dneh od samovoljne zapustitve ni vrnil v azilni dom ali njegovo izpostavo.

8. Pravni interes izkaže oseba, ki zatrjuje, da vstopa v postopek zaradi varstva svojih pravnih koristi. Na pravni interes mora sodišče paziti po uradni dolžnosti ves čas postopka, torej tudi revizijsko sodišče v revizijskem postopku. Pravna korist je neposredna, na zakon ali drug predpis oprta osebna korist. Revident mora kot verjetno izkazati, da bi ugoditev njegovi reviziji pomenila zanj določeno pravno korist, ki je brez tega ne bi mogel doseči. Revident tako nima pravnega interesa, če se njegov položaj, tudi če z revizijo uspe, ne more izboljšati.

9. V obravnavani procesni situaciji utemeljitev pravnega interesa revidentke ne zadošča. Njena odločba je bila namreč odpravljena s sodbo Upravnega sodišča, zato tudi morebitna ugoditev njeni reviziji ne bi vplivala na njen pravni položaj, saj se vloge prosilcev za mednarodno zaščito, o katerih se v tej zadevi odloča, štejejo za umaknjene.

Revidentka, katere interes naj bi bil v tem, da odloča zakonito, na stališče sodišča prve stopnje glede materialnega prava in vodenja postopka tudi ne bo vezana (saj tožniki za izvedbo novega vsebinskega postopka nimajo več pravnega interesa), s tem pa tudi ni več podan njen pravni interes za odločanje o reviziji.

10. Zato je Vrhovno sodišče na podlagi drugega odstavka 374. člena ZPP in 377. člena istega zakona v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1 revizijo tožene stranke zavrglo kot nedovoljeno.

Primerjaj sklep Vrhovnega sodišča I Up 172/2017 z dne 6. 9. 2017.

Primerjaj sklep Vrhovnega sodišča X DoR 87/2018 z dne 29. 8. 2018.

Zakon o mednarodni zaščiti  (2017) - ZMZ-1  - člen 49, 49/8, 50, 50/2, 50/2-2, 51, 51/1, 51/1-1

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 374, 374/2, 377

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.