VSRS Sklep Dsp 9/2019
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2019-07-22

mag. Marijan Debelak (preds.), mag. Irena Žagar (poroč.), Borut Vukovič

razveljavitev sodbe sodišča prve stopnje - vrnitev zadeve sodišču prve stopnje - razlogi za razveljavitev - pritožba zoper sodbo sodišča druge stopnje

Sodišče druge stopnje je odločitev o vrnitvi zadeve sodišču prve stopnje obrazložilo skopo (češ, "da je ocenilo, da glede na naravo stvari in okoliščine primera" - ki jih ni konkretiziralo - "samo ne more dopolniti postopka") in navedlo 355. člen ZPP. Šele iz naslednje točke obrazložitve izhaja, da naj ne bi bil ugotovljen le podatek o številu dni tedenskega počitka, do katerih naj bi bil tožnik upravičen, in da ni bila še opravljena preveritev pravilnosti izračuna odškodnine v zvezi s pravilnostjo dnevnih oziroma urnih postavk. To pa nikakor nista okoliščini, ki ju pritožbeno sodišče ne bi moglo ugotoviti, oziroma presoja, ki jo ne bi moglo narediti samo, in na kar pritožba tudi pravilno opozarja.

I. Pritožbi se ugodi, sklep sodišča druge stopnje se razveljavi in se zadeva vrne temu sodišču v novo odločanje.

II. Odločitev o stroških tožnika za odgovor na pritožbo se pridrži za končno odločbo.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek za plačilo odškodnine v višini 3.790,08 EUR za neizkoriščene dneve tedenskega počitka v času, ko je tožnik kot pripadnik stalne sestave Slovenske vojske sodeloval na misiji v tujini in za plačilo stroškov postopka. Tožbo za plačilo davkov in prispevkov je zavrglo.

2. Sodišče druge stopnje je z izpodbijanim sklepom pritožbi tožnika ugodilo in sodbo sodišča prve stopnje razveljavilo v I. točki izreka, s katerim je bil zavrnjen tožbeni zahtevek, da je toženec dolžan tožniku iz naslova odškodnine za neizkoriščen tedenski počitek plačati znesek 3.790,08 EUR, ter III. točko izreka, ki se nanaša na stroške postopka.

3. Zoper sklep o razveljavitvi dela sodbe je toženec vložil pritožbo. V njej obširno pojasnjuje, zakaj odločitev sodišča druge stopnje ni pravilna. Opozarja na sodbo Vrhovnega sodišča VIII Ips 21/2018, izdano na podlagi dopuščene revizije po 367.a člen Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS, št. 26/99 s spremembami), v kateri je bilo zavzeto stališče glede povišane pripravljenosti na misiji. Tega stališča pritožbeno sodišče ni upoštevalo. Sprejelo je ugotovitev, da tožnik tedenskega počitka ni imel zagotovljenega, sodišče prve stopnje pa zaradi zmotne uporabe materialnega prava dejanskega stanja glede višine odškodnine ni ugotavljalo. Sodišču prve stopnje je naložilo, naj ugotovi le še koliko dni tedenskega počitka bi moralo biti tožniku zagotovljeno ter ali tožnik za izračun odškodnine navaja pravilno dnevno oziroma urno postavko. Tožena stranka nasprotuje razveljavitvi sodbe sodišča prve stopnje in vrnitvi zadeve temu sodišču v novo sojenje, saj bi glede na naravo stvari in okoliščine primera lahko pritožbeno sodišče samo dopolnilo postopek oziroma odpravilo pomanjkljivosti na podlagi prvega odstavka 355. člena ZPP. Število dni tedenskega počitka, do katerih je tožnik upravičen, je mogoče določiti z uporabo koledarja, pravilno urno oziroma dnevno postavko pa iz dosedanjih navedb in predloženih dokazov. Ker gre le še za uporabo materialnega prava, ni nobenih ovir, da to stori pritožbeno sodišče samo.

4. Tožnik je podal odgovor na pritožbo, v katerem navaja, da je odločitev sodišča druge stopnje pravilna ter da ne gre za pritožbene razloge po drugem odstavku 357.a člena ZPP.

6. ZPP je zadnjo novelo (ZPP-E, Ur. l. RS, št. 10/2017) uveljavil možnost pritožbe zoper sklep sodišča druge stopnje o razveljavitvi sodbe in vrnitvi zadeve sodišču prve stopnje v novo sojenje (357.a člen ZPP). Pri tem je izrecno določil, da se sme sklep sodišča druge stopnje izpodbijati samo zato, ker je sodišče druge stopnje razveljavilo odločbo sodišča prve stopnje in zadevo vrnilo v novo sojenje, čeprav bi kršitve postopka glede na njegovo naravo lahko samo odpravilo ali bi glede na naravo stvari in okoliščine primera lahko samo dopolnilo postopek oziroma odpravilo pomanjkljivosti, ali če bi moralo samo opraviti novo sojenje (drugi odstavek 357.a člena ZPP).

7. Toženec v svoji pritožbi več ali manj zgreši ta pritožbeni okvir, saj je pritožba v pretežni meri naperjena proti razlogom same odločitve sodišča druge stopnje, povsem neustrezno pa se sklicuje tudi na določbo 367.a člena ZPP glede dopustitve revizije.

8. Kljub temu na zadnji strani pritožbe toženec dovolj določno izpodbija tudi razloge sodišča druge stopnje za vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v novo sojenje. Pri tem sicer ne izpodbija zelo skope obrazložitve teh razlogov s strani sodišča druge stopnje, temveč uveljavlja, da bi dodatna dejstva oziroma presojo, ki jo sodišče druge stopnje nalaga sodišču prve stopnje, lahko (upoštevajoč dosedanje navedbe strank in predložene dokaze) oziroma moralo opraviti samo.

9. Sodišče druge stopnje je odločitev o vrnitvi zadeve sodišču prve stopnje obrazložilo skopo (češ, „da je ocenilo, da glede na naravo stvari in okoliščine primera“ – ki jih ni konkretiziralo – „samo ne more dopolniti postopka“) in navedlo 355. člen ZPP. Šele iz naslednje točke obrazložitve izhaja, da naj ne bi bil ugotovljen le podatek o številu dni tedenskega počitka, do katerih naj bi bil tožnik upravičen, in da ni bila še opravljena preveritev pravilnosti izračuna odškodnine v zvezi s pravilnostjo dnevnih oziroma urnih postavk. To pa nikakor nista okoliščini, ki ju pritožbeno sodišče ne bi moglo ugotoviti, oziroma presoja, ki jo ne bi moglo narediti samo, in na kar pritožba tudi pravilno opozarja.

10. Glede na navedeno je Vrhovno sodišče v skladu s petim odstavkom 357. a člena ZPP pritožbi ugodilo, sklep sodišča druge stopnje razveljavilo in mu zadevo vrača v novo odločanje.

11. Odločitev o stroških tožnika za odgovor na pritožbo se pridrži za končno odločbo (tretji odstavek 165. člena ZPP).

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 357.a

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.