VSRS Sklep II DoR 394/2018
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2019-04-15

Jan Zobec (preds.), mag. Rudi Štravs (poroč.), dr. Ana Božič Penko

CIVILNO PROCESNO PRAVO - OBLIGACIJSKO PRAVO - POKOJNINSKO ZAVAROVANJE

dopuščena revizija - izplačevanje pokojnin - pogrešana (odsotna) stranka - zastaranje terjatve - zadržanje zastaranja

- pravilne uporabe instituta zadržanja zastaranja v primeru, ko je upnik uradno pogrešana oseba;

- bistvene kršitve določb pravdnega postopka po 8. in 15. točki drugega odstavka 339. člena Zakona o pravdnem postopku v delu, kjer prvostopno in drugostopno sodišče očita tožeči stranki pomanjkljive trditve, češ da tožeča stranka ni podala trditev, katera konkretna okoliščina ali razlog naj bi bil razlog za nepremagljive ovire, da pravna prednica tožnika v času, ko je bila pogrešana, ni mogla pred sodiščem ali drugim organom uveljavljati svojih pravic.

– pravilne uporabe instituta zadržanja zastaranja v primeru, ko je upnik uradno pogrešana oseba;

- bistvene kršitve določb pravdnega postopka po 8. in 15. točki drugega odstavka 339. člena Zakona o pravdnem postopku v delu, kjer prvostopno in drugostopno sodišče očita tožeči stranki pomanjkljive trditve, češ da tožeča stranka ni podala trditev, katera konkretna okoliščina ali razlog naj bi bil razlog za nepremagljive ovire, da pravna prednica tožnika v času, ko je bila pogrešana, ni mogla pred sodiščem ali drugim organom uveljavljati svojih pravic.

1. Prvostopenjsko sodišče je pritrdilo ugovoru toženke, da je terjatev tožnika za plačilo neizplačanih pokojnin njegovi pravni prednici zastarala. Tožnikov zahtevek za plačilo 33.888,00 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi je zato v celoti zavrnilo.

2. Sodišče druge stopnje je tožnikovo pritožbo zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

3. Predlog za dopustitev revizije je vložil tožnik in v njem izpostavil vprašanji: 1) glede pravilne uporabe instituta zadržanja zastaranja v primeru, ko je upnik uradno pogrešana oseba; 2) glede bistvene kršitve določb pravdnega postopka po 8. in 15. točki drugega odstavka 339. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) v delu, kjer prvostopno in drugostopno sodišče očita tožeči stranki pomanjkljive trditve, češ da tožeča stranka ni podala trditev, katera konkretna okoliščina ali razlog (kot utemeljene primer sodišče navaja: hospitalizacija, ugrabitev, nahajanje na vojnem bojišču v tujini, v določenih primerih tudi prestajanje kazni zapora) naj bi bil razlog za nepremagljive ovire, da pravna prednica tožnika v času, ko je bila pogrešana, ni mogla pred sodiščem ali drugim organom uveljavljati svojih pravic.

4. Predlog tožnik utemeljuje s tem, da je pogrešana oseba nedosegljiva vsem upravnim in drugim organom in je zato ta okoliščina sama po sebi take narave, da upniku (pogrešanemu) objektivno in dejansko onemogoča uveljavljanje in zavarovanje svojih pravic, zato zastaranje v času pogrešanosti osebe ne bi smelo teči. Ker je bila njegova pravna prednica uradno pogrešana, tožnik po naravi stvari ni mogel konkretizirano zatrjevati, katera konkretna okoliščina je njegovo pravno prednico zadržala, da ni mogla uveljaviti svojih pravic.

6. Pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena ZPP so glede predlaganih vprašanj izpolnjeni. Vrhovno sodišče je zato revizijo dopustilo.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367a, 367a/1, 367c, 367c/3

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.