VSRS Sodba II Ips 13/2020
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2020-05-29

mag. Rudi Štravs (preds.), Jan Zobec (poroč.), Vladimir Balažic, Karmen Iglič Stroligo, Tomaž Pavčnik

obvezno avtomobilsko zavarovanje - zavarovalna pogodba - zavarovanje avtomobilske odgovornosti AO plus - splošni zavarovalni pogoji - razlaga splošnih zavarovalnih pogojev - zavarovalno kritje - povrnitev nepremoženjske škode - telesne poškodbe - posttravmatska stresna motnja - dopuščena revizija

Če bi bili akutna stresna reakcija in posttravmatska stresna motnja posledici utrpelih telesnih poškodb, potem bi bila taka škoda, pod pogojem, da bi izpolnjevala standarde pravno priznane nepremoženjske škode, krita z zavarovanjem tožene stranke AO -PLUS 02/15. Vendar v konkretnem primeru ni šlo za posledico utrpelih telesnih poškodb, temveč za duševni odziv na dogodek (prometno nesrečo, dogajanje v bolnici).

II. Tožeča stranka sama krije svoje stroške revizijskega postopka.

1. Sodišče prve stopnje je dovolilo spremembo tožbe (I. točka izreka) in razsodilo, da je dolžna tožena stranka tožniku plačati zakonske zamudne obresti od zneska 1.800,00 EUR od 25. 12. 2016 do 19. 1. 2017 (II. točka izreka). V preostalem delu je tožbeni zahtevek tožnika zavrnilo (III. točka izreka), odločilo pa je tudi o stroških postopka (IV. točka izreka).

2. Sodišče druge stopnje je zavrnilo pritožbo tožnika in odločbo sodišča prve stopnje v izpodbijanem delu (III. in IV. točka izreka) potrdilo. Odločilo je tudi o pritožbenih stroških (II. točka izreka).

3. Na podlagi sklepa Vrhovnega sodišča II DoR 573/2019 z dne 19. 12. 2019 je tožnik zoper sodbo sodišča druge stopnje vložil revizijo iz vseh revizijskih razlogov. Revizijskemu sodišču predlaga, da reviziji ugodi, izpodbijano sodbo pa spremeni, tako da se mu prizna odškodnina v višini, kot je bila zahtevana, oziroma da sodbi nižjih sodišč razveljavi in vrne zadevo nižjemu sodišču v novo sojenje. Priglaša revizijske stroške.

4. Revizija je bila vročena toženi stranki v odgovor, vendar nanjo ni odgovorila.

5. Dejansko stanje, pomembno za odločitev o revizijskem vprašanju, tvorijo naslednja dejstva:

- Tožnik je bil kot voznik osebnega avtomobila udeležen v prometni nesreči, ki se je dne 19. 7. 2016 pripetila na otoku A. v kraju B.

- V tej nesreči je bil telesno poškodovan. Utrpel je udarnino glave v senčno temenskem predelu na levi strani, raztegnitev vratnega mišičevja (lažji zvin vratne hrbtenice brez poškodb skeleta, hrbtenjače in živčnih korenin) ter udarnino hrbtnega ledvenega predela, brez poškodbe skeleta.

- V času nesreče je imel pri toženi stranki sklenjeno obvezno avtomobilsko zavarovanje, ki je vključevalo zavarovanje voznika za škodo zaradi telesnih poškodb.

- Del tega avtomobilskega zavarovanja so Splošni pogoji za zavarovanje voznika za škodo zaradi telesnih poškodb AO Plus 02/15 (Pogoji).

- Ti Pogoji v 1. členu določajo, da zavarovalnica povrne škodo, ki jo je zaradi telesnih poškodb v prometni nesreči pri vožnji z zavarovanim motornim vozilom, na katero je vezano to zavarovanje, utrpel zavarovanec kot povzročitelj prometne nesreče s tem vozilom.

- V 2. členu Pogojev pa je določeno, da zavarovanje ne krije odškodninskih zahtevkov glede škode za strah ter škode v primeru poškodbe tkiv na in ob celotni hrbtenici, razen medicinsko dokazanih svežih poškodb skeleta oziroma dokazanih popoškodbeno nastalih svežih nestabilnosti med vretenci celotne hrbtenice, kjer je medsebojni premik vretenc na funkcionalnih posnetkih hrbtenice v eni smeri večji od 3mm, ob istočasno izpolnjenih kriterijih, ki dokazujejo svežo popoškodbeno nestabilnost hrbtenice.

- Pri tožniku se je ob in po škodnem dogodku pojavila akutna stresna reakcija ter posttravmatska stresna motnja. Kot ugotavlja pritožbeno sodišče, »[n]e akutna stresna reakcija in ne posttravmatska stresna motnja nista telesni poškodbi«.

- Pritožbeno sodišče je ugotovilo, da je naravni vzrok nastanka te motnje »v akutni reakciji na stres, ki ga je predstavljala prometna nesreča v tujini in dogajanje po njej«. Pritožbeno sodišče je ugotovilo, da »gre za posledice utrpele nesreče in vseh dogodkov ob nesreči ter po sprejemu v bolnišnico«. Vzrok te motnje je, kot na podlagi nevrološkega izvedenskega mnenja ugotavlja pritožbeno sodišče, »v duševni sferi«.

- Posttravmatska stresna motnja nastopi kot neposredni odgovor na dogodek, ki ogroža varnost in fizično skladnost posameznika. Posameznikova ranljivost in njegove prilagoditvene sposobnosti pa vplivajo na to, kako huda bo reakcija.

6. Sodišče prve stopnje je glede akutne stresne reakcije, ki je prešla v posttravmatsko stresno motnjo, zaključilo, da je ta nastala zaradi skupka vzrokov, med katerimi je tudi udarec v glavo in posledične telesne bolečine glave, zato je podano zavarovalno kritje, a le delno, kvečjemu v polovičnem deležu. Najmanj polovični prispevek k nastanku te motnje je namreč treba pripisati neprimerni bolnišnični obravnavi in poškodbam mehkih obhrbteničnih tkiv, tudi strahu ob in po nesreči, za kar ni podanega zavarovalnega kritja. Ker je bila ta škoda ustrezno že upoštevana v okviru izplačane odškodnine, tožnik po presoji prvostopenjskega sodišča do višjega izplačila ni upravičen.

7. Višje sodišče je v zvezi s posttravmatsko stresno motnjo, ki se je pojavila po škodnem dogodku, ugotovilo, da sodi v okvir motenj psihičnega zdravja in zato ni vključeno v zavarovalno kritje. Ne akutna stresna reakcija niti posttravmatska stresna motnja nista telesni poškodbi, njun vzrok pa je v akutni reakciji na stres, ki ga je predstavljala prometna nesreča v tujini in dogajanje po njej, njen vzrok pa je v duševni sferi, zato posttravmatske stresne motnje ni mogoče upoštevati pri odmeri višine odškodnine.

8. Po določbi drugega odstavka 371. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) revizijsko sodišče preizkusi izpodbijano sodbo samo v tistem delu in glede tistih konkretnih vprašanj, glede katerih je bila revizija dopuščena.

9. Revizija je bila dopuščena v zvezi z vprašanjem: »Ali je škoda zaradi akutne stresne reakcije in posttravmatska stresna motnja, ki sta nastali kot posledica škodnega dogodka in tam utrpelih telesnih poškodb, krita po toženkinih Splošnih pogojih zavarovanja voznika za škodo zaradi telesnih poškodb AO-PUS02/15?

10. Tožnik v reviziji navaja, da je zavarovalnica (toženka) dolžna na podlagi prvega odstavka 1. člena Pogojev povrniti vso škodo, ki je nastala zaradi telesnih bolečin, pri čemer pa sta akutna stresna reakcija in posttravmatska stresna motnja nastali tudi kot posledica utrpelih telesnih poškodb in posledic pri tožniku. Ni dvoma, da je tožnik v nesreči utrpel telesne poškodbe, iz izvedeniškega mnenja in medicinske dokumentacije pa izhaja, da gre pri tožnikovi akutni stresni reakciji in posttravmatski stresni motnji za reakcijo in motnjo kot posledici škodnega dogodka – prometne nesreče in torej v tej nesreči utrpelih poškodb, zato je tudi ta škoda krita s pogodbo, še posebej, ker so bili Pogoji pripravljeni vnaprej s strani pravne prednice toženke.

12. Vprašanje, na katero je treba odgovoriti, se glasi: Ali je škoda zaradi akutne stresne reakcije in posttravmatska stresna motnja, ki sta nastali kot posledica škodnega dogodka in tam utrpelih telesnih poškodb, krita po toženkinih Splošnih pogojih zavarovanja voznika za škodo zaradi telesnih poškodb AO-PUS02/15? Problem tega vprašanja je njegovo izhodišče. Izhaja namreč iz predpostavke, da sta akutna stresna reakcija in posttravmatska stresna motnja posledici telesnih poškodb. Če bi bilo tako, odgovor ne bi bil zahteven. Pogoji namreč v 1. členu določajo, da zavarovalnica povrne škodo, ki jo je zaradi telesnih poškodb utrpel zavarovanec kot povzročitelj prometne nesreče. Če sta torej akutna stresna motnja in posttravmatska stresna motnja naravni posledici utrpelih poškodb, potem gre za položaj iz 1. člen Pogojev. Odgovor na zastavljeno revizijsko vprašanje bi bil tedaj pozitiven.

13. Vendar ugotovljeno dejansko stanje ni tako. Naravna vzročnost, ki je predpostavka sleherne vzročne zveze, tudi te, o kateri govori 1. člen Pogojev, ko pravi »zaradi telesnih poškodb«, pomeni dejansko (in ne pravno) vprašanje. In ker je revizijsko sodišča vezano na ugotovitve, na katere se opira izpodbijana sodba, teh ugotovitev tudi z revizijskim vprašanjem ni mogoče predrugačiti, prilagoditi, ali kako drugače zaobiti. Dejstvo je torej, da, prvič, ne akutna stresna reakcija in ne posttravmatska stresna motnja nista telesni poškodbi in, drugič, da je vzrok njunega nastanka v tožnikovi akutni reakciji na stres, ki ga je zanj pomenila prometna nesreča v tujini in dogajanje po njej.

Vzrok tožnikovih psihičnih težav je bil torej, kot je to na podlagi nevrološkega izvedenskega mnenja ugotovilo pritožbeno sodišče, v duševni sferi in sicer kot »neposredni odgovor na dogodek, ki ogroža varnost in fizično skladnost posameznika« (t. 10 obrazložitve sodbe pritožbenega sodišča).

14. Odgovor na revizijsko vprašanje je zato naslednji. Če bi bili akutna stresna reakcija in posttravmatska stresna motnja posledici utrpelih telesnih poškodb, potem bi bila taka škoda, pod pogojem, da bi izpolnjevala standarde pravno priznane nepremoženjske škode,

krita z zavarovanjem tožene stranke AO -PLUS 02/15. Vendar, ker ne gre za posledico utrpelih telesnih poškodb, temveč za duševni odziv na dogodek (prometno nesrečo, dogajanje v bolnici),

je odgovor na revizijsko vprašanje lahko samo negativen.

15. Ker je revizija neutemeljena, jo je revizijsko sodišče zavrnilo (378. člena ZPP).

16. Ker tožnik z revizijo ni uspel, sam krije svoje stroške revizijskega postopka (prvi odstavek 155. člena in prvi odstavek 154. člena ZPP).

17. Vrhovno sodišče je odločalo v senatu vrhovnih sodnic in sodnikov, ki so navedeni v uvodu tega sklepa. Odločbo je sprejelo soglasno (sedmi odstavek 324. člena ZPP).

Da posttravmatska stresna motnja pomeni odziv posameznikove duševnosti na travmatske (strašljive, šokantne ali nevarne) dogodke (in ne na telesne bolečine), kot so hude nesreče, telesni ali spolni napad, zloraba (vključno v otroštvu ali v družini) travmatični dogodki pri delu, hudi problemi z zdravjem, taki, ki zahtevajo intenzivno nego, izguba otroka ob porodu, vojni dogodki, mučenje, in da gre za duševne posledice pretrpljenega strahu, je splošno in nesporno sprejeto. Gl.npr.https://www.nhs.uk/conditions/post-traumatic-stress-disorder-ptsd/causes/; https://www.nimh.nih.gov/health/topics/post-traumatic-stress-disorder-ptsd/index.shtml; https://www.mind.org.uk/information-support/types-of-mental-health-problems/post-traumatic-stress-disorder-ptsd/causes-of-ptsd/.

Posttravmatsko stresno motnjo bi bilo mogoče kvalificirati v kategorijo duševnih bolečin zaradi zmanjšanja življenjske aktivnosti. Prim. sodbo Vrhovnega sodišča II Ips 129/2006 z dne 18. 6. 2008. Ta kategorija pomeni pravno priznano nepremoženjsko škodo le ob predpostavki, da je trajne narave. Le izjemoma je tudi za začasno zmanjšanje življenjske aktivnosti mogoče priznati pravično zadoščenje, in sicer, če je to zmanjšanje visoke stopnje ali če to opravičujejo posebne okoliščine (gl. npr. sodbo Vrhovnega sodišča II Ips 35/96 z dne 26. 7. 1997; enako sodba VS RS II Ips 558/95 z dne 15. 5. 1997). Tako je na primer Vrhovno sodišče izreklo, da »[z]ačasno zmanjšanje življenjske aktivnosti zaradi posttravmatske motnje, ki je sicer povzročila prestavitev postopka umetne oploditve, vendar ni bila močnejše intenzivnosti, saj se je odražala le v obliki občasne tesnobe, trajala pa je štiri mesece, oškodovanke ne upravičuje do posebne odškodnine iz tega naslova«. Gl. sodbo in sklep II Ips 205/2003 z dne 18. 3. 2004.

Kot se je izrazil tožnik, je bil v bolnici obravnavan »katastrofalno«, osebje je bilo do njega neprijazno, izsiljevali so ga za denar in ker so potem, po besedah tožnika, poklicali še dvajset policistov, je zapustil bolnico zapustil (t. 12 obrazložitve sodbe sodišča prve stopnje).

Obligacijski zakonik (2001) - OZ  - člen 943

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.