TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSRS Sklep I Kr 11721/2017
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-11-16

Branko Masleša (preds.), Mitja Kozamernik (poroč.), Barbara Zobec

krajevna pristojnost - delegacija krajevne pristojnosti - drug tehten razlog - dvom v nepristranskost sodnikov pristojnega sodišča

Glede na to, da je obdolženec tudi podpredsednik Okrajnega sodišča v Ljubljani, je po presoji Vrhovnega sodišča podana okoliščina, ki vpliva na videz nepristranskosti sodnikov Okrajnega sodišča v Ljubljani.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrajno sodišče v Celju.

1. Oškodovanec A. A. je kot tožilec pred Okrajnim sodiščem v Ljubljani dne 3. 3. 2017 vložil predlog za opravo posameznih preiskovalnih dejanj v kazenski zadevi zoper obdolženega M. V. zaradi suma storitve kaznivega dejanja protizakonitega, pristranskega in krivičnega sojenje po prvem odstavku 288. člena Kazenskega zakonika (KZ-1). Dne 13. 7. 2017 je oškodovanec vložil predlog za prenos pristojnosti na Okrajno sodišče v Mariboru.

2. Predlagatelj predlog za prenos krajevne pristojnosti utemeljuje s tem, da je sodišče v tem postopku kršilo odločbo Ustavnega sodišča RS Up-799/2013 z dne 22. 1. 2015, da so v vzporednih postopkih udeleženi sodniki in tožilci, ki napadajo njega kot subsidiarnega tožilca in da mu pred Okrajnim sodiščem v Ljubljani ne bo zagotovljeno nepristransko sojenje, saj je med drugim obdolženi sodnik vpleten v postopek, v katerem je sodelavec bodisi na Okrajnem sodišču v Ljubljani bodisi v primeru pritožbe na Višjem sodišču v Ljubljani.

3. Po prvem odstavku 35. člena Zakona o kazenskem postopku (v nadaljevanju ZKP) lahko skupno neposredno višje sodišče določi za postopek drugo stvarno pristojno sodišče na svojem območju, če je očitno, da se bo tako lažje izvedel postopek ali če so za to drugi tehtni razlogi. Institut prenosa krajevne pristojnosti zaradi lažje izvedbe postopka oziroma drugih tehtnih razlogov predstavlja izjemo od splošnih pravil, po katerih se določa krajevna pristojnost sodišča. Kateri so ti tehtni razlogi, zakon ne določa, v sodni praksi pa se je izoblikovalo stališče, da je tehtni razlog za prenos krajevne pristojnosti podan takrat, kadar obstojijo okoliščine, ki objektivno ne zagotavljajo nepristranskega (poštenega) sojenja v smislu prvega odstavka 23. člena Ustave RS oziroma prvega odstavka 6. člena EKČP.

4. Iz oškodovančevih navedb je razbrati, da bi obdolžencu v tem postopku sodili sodniki, ki so zaposleni na istem sodišču kot obdolženec, ki je prav tako sodnik. Glede na to, da je obdolženec tudi podpredsednik Okrajnega sodišča v Ljubljani, je po presoji Vrhovnega sodišča podana okoliščina, ki vpliva na videz nepristranskosti sodnikov Okrajnega sodišča v Ljubljani. Zato je Vrhovno sodišče odločilo, da se za odločanje v tej zadevi določi Okrajno sodišče v Celju.

Zakon o kazenskem postopku (1994) - ZKP  - člen 35, 35/1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep II DoR 272/2017
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-12-13

Anton Frantar (preds.), Tomaž Pavčnik (poroč.), Janez Vlaj

predlog za dopustitev revizije - zastopanje po odvetniku - novo pooblastilo - zavrženje predloga za dopustitev revizije

Ob preverjanju tožnikovega predloga za dopustitev revizije je revizijsko sodišče ugotovilo, da mu tožnik pooblastila ni predložil.

Predlog za dopustitev revizije se zavrže.

1. Sodišče prve stopnje je z vmesno sodbo ugotovilo obstoj toženkine odškodninske odgovornosti. Višje sodišče je toženkini pritožbi ugodilo in sodbo sodišča prve stopnje spremenilo tako, da se tožbeni zahtevek zavrne.

2. Zoper sodbo sodišča druge stopnje je tožnik vložil predlog za dopustitev revizije.

4. Stranka lahko opravlja pravdna dejanja po pooblaščencu, ki mora sodišču predložiti pooblastilo. Po drugem odstavku 95. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) mora odvetnik za vložitev izrednih pravnih sredstev predložiti sodišču novo pooblastilo. Ob preverjanju tožnikovega predloga za dopustitev revizije je revizijsko sodišče ugotovilo, da mu tožnik pooblastila ni predložil.

5. V skladu s petim odstavkom 98. člena ZPP

je zato Vrhovno sodišče predlog za dopustitev revizije zavrglo.

Ta člen, ki revizijskemu sodišču ob odsotnosti pooblastila odvetniku nalaga zavrženje izrednega pravnega sredstva, je bil z novelo ZPP-E sicer razveljavljen. V skladu s prehodno določbo tretjega odstavka 125. člena ZPP-E pa se ta novela za ta postopek odločanja o predlogu za dopustitev revizije še ne uporablja.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 95, 95/2, 98, 98/5, 367a, 367, 367/4

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep II DoR 329/2017
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-12-13

Anton Frantar (preds.), Tomaž Pavčnik (poroč.), Janez Vlaj

predlog za dopustitev revizije - laična revizija - opravljen pravniški državni izpit - prepozna vloga - zavrženje predloga za dopustitev revizije

V obravnavanem primeru predlog za dopustitev revizije ni bil vložen po odvetniku, saj na njem ni njegovega imena niti podpisa.

Predlog za dopustitev revizije se zavrže.

1. Sodišče prve stopnje je toženki naložilo plačilo 7.642,39 EUR s pripadki, v presežku pa je tožbo zavrnilo. Višje sodišče je tožnikovo pritožbo zavrnilo, toženkino pa zavrglo.

2. Zoper odločbo sodišča druge stopnje je toženka vložila predlog za dopustitev revizije.

4. Toženka je predlog za dopustitev revizije vložila sama, torej gre za laično vlogo. Po tretjem in četrtem odstavku 86. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) lahko v postopku z izrednimi pravnimi sredstvi stranka opravlja pravdna dejanja samo po odvetniku, sama pa le tedaj, če ima opravljen pravniški državni izpit. V obravnavanem primeru predlog za dopustitev revizije ni bil vložen po odvetniku, saj na njem ni njegovega imena niti podpisa, priložena pa mu je zgolj kopija pooblastila za zastopanje na prvi stopnji. Toženka ni niti navedla niti izkazala, da bi imela opravljen pravniški državni izpit. Predloga za dopustitev revizije tako ni imela pravice vložiti. Predlog je tudi prepozen. Toženka je glede na vročilnico, ki jo je revizijskemu sodišču posredovalo Okrožno sodišče v Krškem, odločbo sodišča druge stopnje po pravilih o fikciji osebne vročitve prvič prejela dne 2. 8. 2017, od tedaj pa je tekel tridesetdnevni rok za vložitev predloga (prvi odstavek 367. b člena ZPP). Dne 17. 10. 2017 vloženi predlog je tako tudi prepozen.

5. Glede na navedeno je Vrhovno sodišče predlog za dopustitev revizije zavrglo (367. č člen ZPP).

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 86, 86/3, 86/4, 367b, 367b/1, 367č

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

VSRS sklep II DoR 311/2015, enako tudi VSRS Sklep II DoR 595/2019, VSRS Sklep II DoR 632/2019, VSRS Sklep II DoR 174/2020

VSRS Sklep II DoR 363/2018, enako tudi VSRS Sklep II DoR 543/2019
VSRS Sklep II Upr 83/2017
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-11-22

Brigita Domjan Pavlin (preds.), Peter Golob (poroč.), dr. Erik Kerševan

revizija zoper sklep Vrhovnega sodišča RS - odločitev o pritožbi

V ZUS-1 niti v katerem drugem zakonu ni določeno, da bi bilo dopustno vložiti revizijo tudi zoper sklep Vrhovnega sodišča, s katerim je to odločilo o pritožbi zoper sklep prvostopenjskega sodišča.

1. Z izpodbijanim sklepom je Vrhovno sodišče Republike Slovenije zavrnilo pritožbo tožeče stranke (v nadaljevanju revident) zoper sklep Upravnega sodišča Republike Slovenije, Oddelka v Mariboru, II U 19/2017-6 z dne 12. 4. 2017. Z navedenim sklepom je prvostopenjsko sodišče kot prepozno zavrglo revidentovo tožbo zoper odločbo Ministrstva za notranje zadeve, št. 2140-69/2007/29 (1312-16) z dne 2. 7. 2014, s katero je tožena stranka razveljavila revidentovo dovoljenje za stalno prebivanje tujca in zavrnila njegovo prošnjo za izdajo dovoljenja za stalno prebivanje tujca.

2. Zoper naveden sklep Vrhovnega sodišča je revident vložil revizijo zaradi zmotne uporabe materialnega prava in bistvenih kršitev določb postopka v upravnem sporu.

4. Po določbi 127. člena Ustave Republike Slovenije je Vrhovno sodišče najvišje sodišče v državi. Odloča o rednih in izrednih pravnih sredstvih ter opravlja druge zadeve, ki jih določa zakon.

5. Dovoljenost revizije ureja Zakon o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) v 83. členu

. Ta v prvem odstavku določa, da je revizija dovoljena zoper pravnomočno sodbo, izdano na prvi stopnji, po prvem odstavku 95. člena ZUS-1 pa je revizijo mogoče vložiti tudi zoper tisti sklep sodišča prve stopnje, s katerim je bila ugotovljena ničnost izpodbijanega upravnega akta po 68. členu ZUS-1. V ZUS-1 niti v katerem drugem zakonu pa ni določeno, da bi bilo dopustno vložiti revizijo tudi zoper sklep Vrhovnega sodišča, s katerim je to odločilo o pritožbi zoper sklep prvostopenjskega sodišča.

6. V zvezi z vloženo revizijo Vrhovno sodišče tako ugotavlja, da je vložena ob očitnem nerazumevanju jasnih zakonskih določb ter vloge Vrhovnega sodišča v ustavni ureditvi in sistemu sodne veje oblasti.

7. Ker torej zoper odločitev Vrhovnega sodišča revizija ni predvidena, je Vrhovno sodišče revizijo kot nedovoljeno zavrglo (89. člen ZUS-1).

Z novelo ZPP-E (Ur. l. RS, št. 10/2017) so bili črtani 83. člen in 86. - 91. člen ZUS-1 (drugi odstavek 122. člena ZPP-E). Ker pa je bil v obravnavanem primeru "izpodbijani" sklep izdan pred začetkom uporabe ZPP-E, to je pred 14. 9. 2017, se revizijski postopek konča po do tedaj veljavnem ZPP (tretji odstavek 125. člena ZPP-E) in posledično po dotedanjih določbah ZUS-1.

Zakon o upravnem sporu (2006) - ZUS-1  - člen 68, 83, 89, 95, 95/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep X Ips 140/2017, enako tudi VSRS Sklep X Ips 173/2017
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-11-14

umik revizije pred odločanjem - ustavitev postopka

Če stranka umakne pravno sredstvo, sodišče ugotovi umik pravnega sredstva.

Ugotovi se, da je tožeča stranka umaknila revizijo.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo na podlagi prvega odstavka 63. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) zavrnilo tožnikovo tožbo zoper odločbo podjetja K., št. 509-0019/2015-DM-870 z dne 24. 11. 2015, s katero je bila tožniku (kot uporabniku vode iz vodovodnega priključka in vodovoda v najemu družbe K., d. d. kot koncesionarja) na odjemnem mestu AA, prekinjena dobava vode (1. točka izreka). Župan Občine K. je z odločbo, št. 355-6/2015 (0300) z dne 19. 2. 2016, pritožbo kot neutemeljeno zavrnil. Zoper navedeno sodbo sodišča prve stopnje je tožnik vložil pravočasno revizijo, ki jo je z vlogo z dne 24. 10. 2017 umaknil.

se v upravnem sporu za vprašanja postopka, ki z ZUS-1 niso urejena, primerno uporabljajo določbe Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP). Vprašanje umika revizije v ZUS-1 ni urejeno, ZPP pa v 383. členu določa, da se za revizijo, če ni v določbah o reviziji drugače določeno, smiselno uporabljajo določbe ZPP o pritožbi, med drugim tudi drugi odstavek 334. člen ZPP. Ta določa, da lahko stranka umakne že vloženo pritožbo, dokler sodišče druge stopnje ne izda odločbe. Ob smiselni uporabi navedene določbe je Vrhovno sodišče po prejemu vloge, s katero je tožeča stranka umaknila revizijo, ugotovilo njen umik, s čimer je revizijski postopek ustavljen.

3. Za odločanje o vračilu sodne takse zaradi umika revizije je glede na 37. člen Zakona o sodnih taksah (ZST-1) pristojno sodišče, ki je odločalo v postopku na prvi stopnji.

4. Sodnica posameznica je v tej zadevi odločala na podlagi drugega odstavka 14. člena ZUS-1.

Ker je bila v obravnavani zadevi sodba sodišča prve stopnje, s katero se je postopek pred sodiščem prve stopnje končal, izdana pred 14. 9. 2017, ko se je začel uporabljati Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o pravdnem postopku (ZPP-E), se v postopku pred Vrhovnim sodiščem določbe tega zakona ne uporabljajo (tretji odstavek 125. člena ZPP-E).

Zakon o upravnem sporu (2006) - ZUS-1  - člen 22, 22/1

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 334, 334/2, 383

Zakon o sodnih taksah (2008) - ZST-1  - člen 37

Opr. št: VSRS Sklep X Ips 173/2017, z dne 29.04.2019, ECLI:SI:VSRS:2019:X.IPS.173.2017

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep VIII R 23/2017
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-10-25

mag. Marijan Debelak (preds.), Borut Vukovič (poroč.), Marjana Lubinič

določitev drugega stvarno pristojnega sodišča (delegacija) - delegacija pristojnosti - tehten razlog

Okoliščina, da tožeča stranka za Delovno sodišče v Celju opravlja strokovne naloge varstva pri delu in varstva pred požarom, je tehten razlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča.

Za odločanje v tem sporu se določi Delovno sodišče v Mariboru.

1. Tožeča stranka je pred Delovnim sodiščem v Mariboru vložila tožbo, s katero je zahtevala, da se tožencu naloži, da preneha s konkurenčno dejavnostjo, zaradi katere tožeči stranki nastaja škoda, ter da se mu naloži plačilo pogodbene kazni zaradi kršitve konkurenčne klavzule v višini 10.000,00 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od vložitve tožbe.

2. Delovno sodišče v Mariboru se je s sklepom z dne 23. 8. 2017 izreklo za krajevno nepristojno za odločanje v tem sporu in po pravnomočnosti sklepa zadevo odstopilo Delovnemu sodišču v Celju kot krajevno pristojnemu sodišču.

3. Predsednica Delovnega sodišča v Celju je predlagala, da Vrhovno sodišče Republike Slovenije določi drugo stvarno pristojno sodišče za odločanje o tem sporu, ker tožena stranka na podlagi sklenjene pogodbe z dne 26. 11. 2015 za Delovno sodišče v Celju opravlja strokovne naloge varstva pri delu in varstva pred požarom.

4. Na podlagi 67. člena Zakona o pravdnem postopku (Ur. l. RS, št. 26/99 s spremembami) Vrhovno sodišče lahko na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako lažje opravil postopek ali če so za to drugi tehtni razlogi.

5. Okoliščina, da tožeča stranka za Delovno sodišče v Celju opravlja strokovne naloge varstva pri delu in varstva pred požarom, je tehten razlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča.

6. Vrhovno sodišče je zato predlogu predsednice Delovnega sodišča v Celju ugodilo in za odločanje v tem sporu določilo Delovno sodišče v Mariboru, kot krajevno najbližje stvarno pristojno sodišče.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 67

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep III R 35/2017-2
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-12-19

Vladimir Balažic (preds.), dr. Miodrag Đorđević (poroč.), Franc Seljak

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - objektivna nepristranskost sodišča - nezadovoljstvo z delom sodišča - nepravilnosti pri delu sodišča - dvom v nepristanskost sojenja

Institut delegacije pristojnosti ni sredstvo za odpravo nepravilnosti pri delu sodišča niti sankcija za njegovo morebitno nepravilno delo. Za odpravo takih nepravilnosti imajo stranke na razpolago pravna sredstva. Dolžnikovih očitkov na račun dosedanjega postopanja sodišča tako ni mogoče subsumirati pod pravni standard "drugih tehtnih razlogov" iz 67. člena ZPP.

1. Okrožno sodišče v Mariboru je 21. 9. 2017 izdalo sklep o začetku postopka osebnega stečaja nad dolžnikom.

2. Dolžnik je v dopisu z dne 22. 10. 2017 in pojasnilu z dne 15. 11. 2017 sporočil, da se zoper ta sklep pritožuje. Navedel je, da naj bi bil izpodbijani sklep napisan nerazumljivo in da naj ne bi bilo nobenega razloga za osebni stečaj. Sodišče naj ne bi upoštevalo njegovih argumentov in dokazil; prav tako naj ne bi opravilo poizvedbe o tem, ali obstaja še kakšna oseba z istim imenom in priimkom kot ga ima dolžnik. Sodišču nadalje očita, da ni ugotavljalo pristnosti listin s pomočjo grafologa. Iz teh razlogov je dolžnik predlagal razveljavitev izpodbijanega sklepa kot tudi prenos pristojnosti na drugo sodišče.

3. Predlog za delegacijo pristojnosti ni utemeljen.

4. Po določbi 67. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) lahko Vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Primarni razlog za prenos pristojnosti je torej smotrnost; pomembnost instituta delegacije pristojnosti pa se kaže tudi v zagotavljanju ustavne pravice do nepristranskega sojenja, saj pravni standard "drugih tehtnih razlogov" zajema različne okoliščine, ki bi utegnile v javnosti vzbuditi dvom v nepristranskost sojenja. Med te okoliščine pa ne sodijo morebitne kršitve procesnega ali materialnega prava, ki jih pri svojem delu stori sodišče. Institut delegacije pristojnosti namreč ni sredstvo za odpravo nepravilnosti pri delu sodišča niti sankcija za njegovo morebitno nepravilno delo. Za odpravo takih nepravilnosti imajo stranke na razpolago pravna sredstva. Dolžnikovih očitkov na račun dosedanjega postopanja sodišča tako ni mogoče subsumirati pod pravni standard "drugih tehtnih razlogov" iz 67. člena ZPP.

5. Ker uveljavljane okoliščine ne utemeljujejo delegacije pristojnosti, je Vrhovno sodišče predlog dolžnika zavrnilo.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 67

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep I R 130/2017
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-11-08

Anton Frantar (preds.), Tomaž Pavčnik (poroč.), Janez Vlaj

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - objektivna nepristranskost sodišča - uslužbenka pristojnega sodišča kot stranka v postopku

Razlog, s katerim utemeljuje predlog po 67. členu ZPP, je, da je tožnica zaposlena kot pravosodna svetovalka na Višjem sodišču v A., pred tem pa je bila kot pravosodna svetovalka zaposlena prav na Okrožnem sodišču v A.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrožno sodišče v Ljubljani.

1. Tožnica je na Okrožno sodišče v A. vložila tožbo za ureditev družinskopravnih vprašanj. Tukajšnji toženec je istega dne na Okrožno sodišče v A. vložil prav tako tožbo za ureditev družinskopravnih vprašanj, v kateri pa je predlagal tudi, naj Vrhovno sodišče prenese pristojnost na Okrožno sodišče v Ljubljani. Okrožno sodišče v A. se je njegovemu predlogu za prenos pristojnosti pridružilo ter hkrati prenos pristojnosti predlagalo tudi v tej pravdi. Razlog, s katerim utemeljuje predlog po 67. členu Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP), je, da je tožnica zaposlena kot pravosodna svetovalka na Višjem sodišču v A., pred tem pa je bila kot pravosodna svetovalka zaposlena prav na Okrožnem sodišču v A. S tamkajšnjimi sodniki se zato dnevno srečuje.

3. Vrhovno sodišče lahko na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako lažje opravil postopek, ali pa če so za to drugi tehtni razlogi (67. člen ZPP).

4. "Drugi tehtni razlogi", ki lahko utemeljujejo delegacijo pristojnosti po 67. členu ZPP, so po ustaljeni sodni praksi tudi okoliščine, ki bi lahko vzbujale dvom v nepristranskost sodišča. Okoliščina, na katerih temelji predlog pristojnega sodišča, je po prepričanju Vrhovnega sodišča takšna okoliščina. Zato je v skladu s 67. členom ZPP Vrhovno sodišče za odločanje v tej zadevi določilo drugo stvarno pristojno sodišče, in sicer Okrožno sodišče v Ljubljani.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 67

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep I R 135/2009, enako tudi I R 71/2010
VSRS Sklep I R 144/2017
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-12-21

Anton Frantar (preds.), dr. Ana Božič Penko (poroč.), Karmen Iglič Stroligo

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - objektivna nepristranskost sodišča - odškodninski spor - protipravnost ravnanja sodnikov sodišča iz okrožja pristojnega sodišča

Zgolj organizacijska povezanost Okrajnega sodišča v Mariboru s stvarno in krajevno pristojnim Okrožnim sodiščem v Mariboru ne predstavlja razloga, zaradi katerega bi bilo lahko ogroženo zaupanje strank in javnosti v nepristranskost sojenja. Organizacijska povezava je omejena predvsem na področje sodne uprave, pri sojenju pa sta sodišči samostojni in neodvisni.

1. Okrožno sodišče v Mariboru je Vrhovnemu sodišču predlagalo, naj za odločanje v zadevi, za katero je sicer stvarno in krajevno pristojno, določi drugo stvarno pristojno sodišče. Meni, da je delegacija pristojnosti po 67. členu Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) nujna zaradi izključitve dvoma v njegovo objektivno nepristranskost in preprečitve nezaupanja strank in javnosti v njegovo odločanje, saj tožnika zahtevata plačilo odškodnine zaradi postopanja z njim organizacijsko povezanega Okrajnega sodišča v Mariboru; to naj bi nedopustno dolgo vodilo pravdni in izvršilni postopek, v katerih sta udeležena kot stranki.

3. Po določbi 67. člena ZPP lahko Vrhovno sodišče na predlog strank ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako lažje opravil postopek, ali če so za to podani drugi tehtni razlogi.

4. Pravilno je stališče Okrožnega sodišča v Mariboru, da drug tehten razlog v smislu prej navedene zakonske določbe predstavlja tudi zahteva po zagotovitvi objektivne nepristranskosti sodišča. Vendar pa po presoji Vrhovnega sodišča zgolj organizacijska povezanost Okrajnega sodišča v Mariboru s stvarno in krajevno pristojnim Okrožnim sodiščem v Mariboru ne predstavlja razloga, zaradi katerega bi bilo lahko ogroženo zaupanje strank in javnosti v nepristranskost sojenja. Organizacijska povezava je omejena predvsem na področje sodne uprave, pri sojenju pa sta sodišči samostojni in neodvisni. Zadevi, ki ju v primerjavo ponuja Okrožno sodišče v Mariboru, sta drugačni. V zadevi I R 95/2017 se je Vrhovno sodišče sicer res sklicevalo na organizacijsko in finančno povezanost stvarno in krajevno pristojnega sodišča prve stopnje, s sodiščem, ki naj bi povzročilo škodo, a to ni bilo le sodišče prve stopnje, pač pa tudi pritožbeno sodišče, pri čemer bi bilo za odločitev o morebitni pritožbi zoper sodbo v odškodninski zadevi stvarno in krajevno pristojno to isto drugostopenjsko sodišče. V zadevi I R 92/2016 pa je bistveni razlog za delegacijo pristojnosti predstavljala medsebojna povezanost sodnikov stvarno in krajevno pristojnega sodišča in sodišča, ki naj bi tožeči stranki povzročilo škodo, in da je bil stranka postopka, v katerem je bila odrejena delegacija pristojnosti, tudi sodnik okrajnega sodišča.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 67

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.