VSRS Sklep II DoR 149/2018, II DoR 153/2018
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2018-10-18

VSRS Sklep II DoR 149/2018, II DoR 153/2018

mag. Rudi Štravs (preds.), Karmen Iglič Stroligo (poroč.), Tomaž Pavčnik

CIVILNO PROCESNO PRAVO - ODŠKODNINSKO PRAVO - OSEBNOSTNE PRAVICE

predlog za dopustitev revizije - kršitev osebnostnih pravic - razžalitev dobrega imena in časti - svoboda izražanja - objektivna žaljivost - povrnitev nepremoženjske škode - duševne bolečine zaradi razžalitve dobrega imena in časti - višina odškodnine za nepremoženjsko škodo - zavrnitev predloga za dopustitev revizije

1. Sodišče prve stopnje je tožencu naložilo, da v I. točki izreka konkretno opredeljene navedbe, prekliče in se zanje javno opraviči tako, da sporočilo o preklicu in opravičilo objavi v konkretno določenih medijih. V II. točki izreka je tožencu naložilo, da določene konkretno opredeljene navedbe umakne in se zanje opraviči tako, da sporočilo o preklicu in opravičilo objavi v konkretno določenih medijih. V III. točki izreka je tožencu naložilo, da tožniku iz naslova nepremoženjske škode plača 10.000,00 EUR s pripadajočimi zakonskimi zamudnimi obrestmi, višji tožbeni zahtevek pa je zavrnilo. V IV. točki izreka je odločilo o stroških postopka.

2. Sodišče druge stopnje je toženčevo pritožbo zavrnilo in potrdilo izpodbijano sodbo sodišča prve stopnje ter odločilo, da vsaka stranka nosi svoje stroške postopka.

3. Toženec vlaga predlog za dopustitev revizije zoper sodbo sodišča druge stopnje. Predlog vlaga pravočasno v dveh različnih vlogah po dveh različnih pooblaščencih in postavlja v obeh vlogah tudi vsebinsko različna vprašanja. V predlogu, vloženem 19. 4. 2018, predlaga dopustitev revizije zaradi odločitve o pomembnih pravnih vprašanjih: 1) Ali je izpodbijana sodna odločba obrazložena v skladu z zahtevami iz 22. člena Ustave RS (v nadaljevanju URS), če se je pritožbeno sodišče do pritožbenega očitka, da se s sodbo tožencu nalaga izpolnitev obveznosti, ki je odvisna od volje oziroma privolitve tretjega, opredelilo le z golim sklicevanjem na besedilo 178. člena Obligacijskega zakonika (v nadaljevanju OZ)? 2) Ali se lahko na podlagi 178. člena OZ oškodovalcu odredi tudi nekaj, izpolnitev česar je odvisno od volje oziroma privolitve tretjega? 3) Ali je sodišče z zavrnitvijo dokaznih predlogov (zaslišanje policista, vpogled v sodbo Okrajnega sodišča v Kopru K 194/2008 z dne 4. 12. 2009 in sodbo Višjega sodišča v Kopru II Kp 70/2010 z dne 20. 1. 2011, vpogled v sodno poravnavo in sklep I K 6429/2016 ter zaslišanje prič S. S. in G. G.) in opustitvijo navedbe izčrpnih in prepričljivih razlogov, zaradi katerih je opustilo izvedbo dokazov, zagrešilo absolutno bistveno kršitev pravil postopka iz 8. in 14. točke drugega odstavka 339. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP)? 4) Ali je sodišče v konkretni zadevi pravilno odmerilo višino pravične denarne odškodnine, zlasti ali je sodišče pri odmeri višine pravične denarne odškodnine upoštevalo vse kriterije, kot so določeni v 179. členu OZ? 5) Ali je pri odmeri pravične denarne odškodnine treba upoštevati tudi dejstvo, da je bilo oškodovancu (tožniku) zadoščenje prisojeno že v obliki javne objave preklica/umika spornih izjav in javnega opravičila? 6) Ali prisojena odškodnina ustreza višini odškodnin, ki so bile prisojene v primerljivih zadevah? V predlogu, vloženem 23. 4. 2018, pa toženec predlaga dopustitev revizije zaradi odločitve o pomembnih pravnih vprašanjih: 1) Ali ima pravica do svobode govora županskega kandidata v času volilne kampanje prednost pred pravico do zasebnosti osebe, ki kot financer volilne kampanje drugega kandidata aktivno sodeluje v volilni kampanji? 2) Ali gre v primerih, ko se v civilnem postopku obravnava posege v čast in dobro ime, kjer mora pravdno sodišče uporabljati kriterije kazenskega prava, in ko hkrati poteka kazenski postopek za katero izmed kaznivih dejanj zoper čast in dobro ime, zgolj za identično dejansko stanje ali pa gre za predhodno vprašanje, glede katerega naj pravdno sodišče postopek prekine? 3) Ali sta sodišči prve in druge stopnje zagrešili absolutno bistveno kršitev določb pravdnega postopka iz 14. točke drugega odstavka 339. člena ZPP, ko v sodbi nista navedli razlogov, ali so izjave

objektivno žaljive ali ne? 4) Ali je bila v okoliščinah konkretnega primera kršena pravica toženca do nepristranskega sojenja, ko je sodišče odločitev o zadevi oprlo na izpoved delavke, ki je zaposlena na sodišču in to v oddelku, v katerem je tudi razpravljajoča sodnica? 5) Ali je sodišče druge stopnje kršilo pravico pritožnika do pravnega sredstva iz 25. člena URS, ko se ni opredelilo glede pritožbenih navedb pritožnika v zvezi z izjavami

? 6) Ali je sodišče z zavrnitvijo izvedbe dokaza z branjem sodne poravnave in sklepa opr. št. I K 6429/2016 tožencu odvzelo možnost obravnavanja pred sodiščem ter dokazovanje resničnosti njegovih izjav oziroma da je imel utemeljen razlog verjeti v to, kar je povedal? 7) Ali je sodišče pravilno odmerilo višino odškodnine, upoštevaje, da je tožnik zahteval tudi preklic izjav in opravičilo, kar po mnenju tožnika že predstavlja določeno satisfakcijo? 8) Ali lahko sodišče s tožbo zaveže toženca, da mora objaviti preklic izjav in opravičilo v medijih, čeprav je izpolnitev te obveznosti odvisna od volje tretjega, ki v pravdi ni sodeloval, in ne od volje toženca?

4. Predlog ni utemeljen. Vrhovno sodišče pojasnjuje, da gre za en predlog, čeprav toženec vlaga predlog za dopustitev revizije v dveh različnih vlogah (vloženih 19. 4. 2018 in 23. 4. 2018) in po dveh različnih pooblaščencih, saj ga v obeh primerih vlaga v isti zadevi (zoper isto sodbo sodišča druge stopnje v zvezi z isto sodbo sodišča prve stopnje).

5. Vrhovno sodišče je ugotovilo, da glede vprašanj, izpostavljenih v toženčevem predlogu, niso podani pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP). Zato je njegov predlog zavrnilo (367.c člen ZPP). Toženec, ki s predlogom ni uspel, sam krije svoje stroške postopka za dopustitev revizije (prvi odstavek 154. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 165. člena ZPP).

Gre za toženčevo izjavo z dne 2. 10. 2014, „da je za napad na toženca in njegovo družino v A. odgovoren tožnik (prispevek na www.svet24.si)“ in in izjavo z dne 1. 10. 2014 v prispevku „incident v Kopru“ na Planet TV, „da je tožnik skočil, da bo mene udaril... je na moji levi V. H. slekel jakno, ali kaj je me, tako na silo, da se je vidlo kot da se bo tepu, na silo, in... in reku na glas „govno“.“

Gre za toženčevo izjavo za javnost z dne 2. 10. 2014 , „da so zmožni vsega, nas učijo že zgodovina Kopra in nikoli pojasnjena umora (M. M. in R. B.)“, izjavo z dne 1. 10. 2014 v predstavitvi kandidatov obalnih občin Planet TV: „kar se tiče H. vsi vemo, da sta dva mrtva v Kopru, vsi vemo, dva smrtna slučaja sta nepojasnjena, dva so ubili in vse se pripisuje njemu, še sedaj ni pojasnjeno, kaj pa na to pravite...“ ter izjavo z dne 2. 10. 2014 v soočenjih županskih kandidatov POP TV: „Ta V. H.... njemu pripisujejo, njegove breme dva mrtva, dva ubita človeka, ki ni bilo nikoli raziskano, to je zelo resna zadeva.“

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367a, 367a/1, 367c

Obligacijski zakonik (2001) - OZ  - člen 179

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.