VSRS Sklep II DoR 171/2017
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-07-27

Anton Frantar (preds.), mag. Nina Betetto (poroč.), dr. Mateja Končina Peternel

CIVILNO PROCESNO PRAVO - ODŠKODNINSKO PRAVO

dopuščena revizija - povrnitev škode - odškodninska odgovornost - odgovornost delodajalca. - nesreča pri delu - ravnanje oškodovanca - soprispevek - trditveno breme - dokazno breme - prekoračitev trditvene podlage

Revizija se dopusti glede pravnih vprašanj:

- ali je odločitev sodišča, da ne obstaja soodgovornost delavke za padec pri hoji ob izvajanju dela, materialnopravno pravilna;

- ali je sodišče druge stopnje v konkretnem primeru, s tem ko je svojo odločitev oprlo na dejstvo, ki ni bilo zatrjevano, prekoračilo pravila trditvenega in dokaznega bremena.

Revizija se dopusti glede pravnih vprašanj:

- ali je odločitev sodišča, da ne obstaja soodgovornost delavke za padec pri hoji ob izvajanju dela, materialnopravno pravilna;

- ali je sodišče druge stopnje v konkretnem primeru, s tem ko je svojo odločitev oprlo na dejstvo, ki ni bilo zatrjevano, prekoračilo pravila trditvenega in dokaznega bremena.

1. Sodišče prve stopnje je tožnici prisodilo 25.623,50 EUR odškodnine z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 27. 10. 2010. Ugotovilo je, da je za škodo, ki jo je tožnica 22. 5. 2009 utrpela v delovni nezgodi, podana krivdna odgovornost toženkinega zavarovanca, njen soprispevek pa je ocenilo na 30%.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbi tožnice ugodilo in sodbo sodišča prve stopnje spremenilo tako, da je odločilo, da je tožnica upravičena do povrnitve celotne priznane odškodnine.

3. Toženka je vložila predlog za dopustitev revizije in predlagala dopustitev revizije glede pravnih vprašanj:

- ali je odločitev sodišča, da ne obstaja soodgovornost delavke za padec pri hoji ob izvajanju dela, materialnopravno pravilna;

- ali je sodišče druge stopnje v konkretnem primeru, s tem ko je svojo odločitev oprlo na dejstvo, ki ni bilo zatrjevano, prekoračilo pravila trditvenega in dokaznega bremena.

4. Ne drži zaključek pritožbenega sodišča, da toženka ni podala konkretnejših navedb o tožničini (so)odgovornosti za nastanek škodnega dogodka in da sodba sodišča prve stopnje o tem nima razlogov. Tožnica je svoj zahtevek utemeljevala s tem, da so bila tla gladka in drseča zaradi neprimerne talne podlage in da so bili na tleh oljni madeži. Trdila je, da je med izvajanjem delovnih nalog tistega dne kot običajno odšla po material za obdelavo opažnih elementov, pri čemer ji je, ko je hodila do dvižne mize, spodrsnilo. Pritožbeno sodišče je prekoračilo trditveno podlago, ker je zaključilo, da je morala tožnica glede na navodila delodajalca in prilagajanje sodelavcev zaradi izpolnjevanja norm ves čas hiteti, česar tožnica ni trdila (kršitev 7. člena Zakona o pravdnem postopku - v nadaljevanju ZPP). Odločitev pritožbenega sodišča, ki je soprispevek tožnice v celoti odpravilo in vso odgovornost pripisalo zavarovancu toženke, nasprotuje sodni praksi v podobnih primerih (II Ips 221/2014, II Ips 202/2011, II Ips 688/2009, II Ips 159/2008, II Ips 349/2004 in II Ips 94/99).

6. Vrhovno sodišče je ocenilo, da je glede v izreku opredeljenih pravnih vprašanj izpolnjen pogoj za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena ZPP, zato je revizijo na podlagi tretjega odstavka 367.c člena ZPP dopustilo.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 7, 212, 367a, 367a/1, 367c, 367c/3

Obligacijski zakonik (2001) - OZ  - člen 171

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.