VSRS Sklep X Ips 43/2017
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-04-11

prepozna revizija - fikcija vročitve sodbe sodišča prve stopnje - potek roka

Izpodbijana sodba je bila revidentu vročena 28. 12. 2016, ko je potekel petnajstdnevni dnevni rok za dvig pošiljke, pri čemer se po enotni in ustaljeni praksi Vrhovnega sodišča šteje, da se vročitev po tretjem in četrtem odstavku 142. člena ZPP šteje za opravljeno na zadnji dan petnajstdnevnega roka in ne morebiti na naslednji, šestnajsti dan. Rok za vložitev revizije je tako začel teči 29. 12. 2017 in se je iztekel 27. 1. 2017. Ker je revident revizijo priporočeno po pošti odposlal 30. 1. 2017, je revizija prepozna.

II. Tožeča stranka sama trpi svoje stroške revizijskega postopka.

1. Z izpodbijano sodbo je sodišče prve stopnje tožbi tožeče stranke (v nadaljevanju revident), vloženi zoper odločbo Davčnega urada Ljubljana, št. DT 0610-1474/2013 18 08-220-08 z dne 29. 11. 2013, delno ugodilo, delno pa jo je zavrnilo. Zoper zavrnilni del sodbe je revident vložil revizijo, s katero zahteva tudi povračilo revizijskih stroškov.

3. Prvi odstavek 83. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) določa, da lahko stranke zoper pravnomočno sodbo, izdano na prvi stopnji, vložijo revizijo v 30 dneh od vročitve prepisa sodbe. Iz sodnega spisa je razvidno, da je bila izpodbijana sodba revidentu vročena s tako imenovano fikcijo vročitve, kot jo ureja 142. člen Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP), ki se v upravnem sporu uporablja na podlagi prvega odstavka 22. člena ZUS-1. Tretji odstavek 142. člena ZPP določa, da če vročitev po 140. členu ZPP ni možna, se osebna vročitev fizični osebi opravi tako, da vročevalec pisanje izroči sodišču, ki je vročitev odredilo, če gre za vročitev po pošti, pa pošti v kraju njegovega stanovanja, v hišnem ali izpostavljenem predalčniku oziroma na vratih stanovanja pa pusti obvestilo, v katerem je navedeno, kje je pisanje, in rok 15 dni, v katerem mora naslovnik pisanje dvigniti; na obvestilu in na pisanju, ki bi ga moral vročiti, vročevalec navede vzrok za takšno ravnanje in dan, ko je obvestilo pustil naslovniku, ter se podpiše. Četrti odstavek 142. člena ZPP pa določa, da se vročitev po prejšnjem odstavku šteje za opravljeno z dnem, ko naslovnik pisanje dvigne; če naslovnik pisanja ne dvigne v 15 dneh, se šteje, da je bila vročitev opravljena po poteku tega roka, na kar je treba naslovnika v obvestilu iz prejšnjega odstavka opozoriti; po preteku tega roka vročevalec pusti pisanje iz prejšnjega odstavka v hišnem oziroma izpostavljenem predalčniku naslovnika; če naslovnik nima predalčnika ali je ta neuporaben, se pisanje vrne sodišču, na kar je treba naslovnika v obvestilu iz prejšnjega odstavka opozoriti.

4. Iz vročilnice, ki se nahaja v sodnem spisu, izhaja, da je bilo v revidentovem hišnem predalčniku 13. 12. 2016 puščeno obvestilo, v katerem je bilo navedeno, kje je pisanje, in rok 15 dni, v katerem ga mora dvigniti. Iz obvestila nadalje izhaja, da naslovnik pisma ni dvignil v navedenem roku, zato mu je bilo 30. 12. 2016 pisanje puščeno v hišnem predalčniku.

5. Upoštevaje navedene določbe ZPP je treba šteti, da je bila izpodbijana sodba revidentu vročena 28. 12. 2016, ko je potekel petnajstdnevni dnevni rok za dvig pošiljke. Velja pojasniti tudi, da se po enotni in ustaljeni praksi Vrhovnega sodišča šteje, da se vročitev po tretjem in četrtem odstavku 142. člena ZPP šteje za opravljeno na zadnji dan petnajstdnevnega roka in ne morebiti na naslednji, šestnajsti dan (glej npr. sklep II Ips 393/2010 z dne 26. 5. 2011 in sklep III Ips 80/2013 z dne 23. 5. 2014). Rok za vložitev revizije je tako začel teči 29. 12. 2017 in se je iztekel 27. 1. 2017. Ker je revident revizijo priporočeno po pošti odposlal 30. 1. 2017, je revizija prepozna.

6. Odločitev temelji na 89. členu ZUS-1, ki določa, da prepozno revizijo Vrhovno sodišče zavrže po sodniku poročevalcu.

7. Odločitev o stroških postopka temelji na prvem odstavku 165. člena ZPP in prvem odstavku 154. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1.

ZUS-1 člen 22, 22/1, 89. ZPP člen 142, 142/3, 142/4.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.