VSRS Sklep II DoR 253/2017
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-11-16

Anton Frantar (preds.), dr. Ana Božič Penko (poroč.), Tomaž Pavčnik

CIVILNO PROCESNO PRAVO - ODŠKODNINSKO PRAVO

dopuščena revizija - povrnitev škode - odgovornost delodajalca (države) - objektivna odškodninska odgovornost - odgovornost za škodo od nevarne stvari ali nevarne dejavnosti - pojem nevarne dejavnosti - nesreča pri delu - delo policista

Revizija se dopusti glede vprašanja, ali hiter in eksploziven tek policista, ki lovi in je osredotočen na bežečo osebo, ob prisotnosti ovir med lovljenjem predstavlja dejavnost s povečano nevarnostjo.

Revizija se dopusti glede vprašanja, ali hiter in eksploziven tek policista, ki lovi in je osredotočen na bežečo osebo, ob prisotnosti ovir med lovljenjem pomeni dejavnost s povečano nevarnostjo.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo zahtevek za plačilo 2.500,00 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbo tožnika zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

3. Tožnik je zoper sodbo sodišča druge stopnje vložili predlog za dopustitev revizije. Meni, da odločitvi sodišč nižjih stopenj odstopata od sodne prakse ostalih sodišč. Praksa sodišč druge stopnje je neenotna, saj sodba sodišča druge stopnje odstopa od sodne prakse in je v nasprotju z odločbama Višjega sodišča v Ljubljani II Cp 3446/2013 in II Cp 2663/2016 ter odločbo Višjega sodišča v Mariboru I Cp 454/2014. Sodišči nižjih stopenj se sklicujeta na odločbo Vrhovnega sodišča II Ips 206/2011, pri čemer okoliščine nastanka poškodb niso primerljive s konkretnim primerom. Posledično tudi ne obstaja sodna praksa Vrhovnega sodišča, primerljiva s konkretnim primerom, saj se je tožnik poškodoval ponoči v temi med tekom po neravnem terenu in med osredotočenostjo na bežečega storilca kaznivega dejanja. Tudi sicer pa utemeljitev neobstoja objektivne odgovornosti na podlagi „(ne)izkušenosti policista“ daje generalno negativno posredno sporočilo vsem policistom naj ne lovijo storilcev kaznivih dejanj in prekrškov, saj bodo v primeru nastanka samopoškodb sami nosili odgovornost za škodo, nastalo v času, ko s svojimi dejanji prijemanja storilcev zagotavljajo delovanje pravne države, izvršujejo zakonska pooblastila in delujejo v korist vseh državljanov. Nesporno je, da so prijetja bežečih oseb tudi za izkušene policiste stresna in nevarna opravila in običajno vedno predstavljajo povečano nevarnost za nastanek poškodb, še posebej kadar gre za lovljenje v nočnem času, ko lahko takšna oseba napade z orožjem, orodjem, itd., in ob podanih drugih nevarnostnih okoliščinah (hitrost in nujnost ukrepanja, pričakovanje možnosti napada, negotovost reakcije bežeče osebe ob prijetju, posebnost konfiguracije terena, itd.). Od odločitve Vrhovnega sodišča je pričakovati odločitev o pravnem vprašanju, ki je pomembno z zagotovitev pravne varnosti, enotne uporabe prava in za razvoj prava preko sodne prakse. V Sloveniji je po podatkih policije preko sedem tisoč policistov, ki morajo večkrat opravljati prijetja bežečih oseb, v nekaterih primerih pa prihaja tudi do poškodb policistov, ki od delodajalca zahtevajo povračilo škode. Dopustitev revizije bi pripomogla k zagotovitvi večje pravne varnosti in enotnejši uporabi prava. Predlaga, da Vrhovno sodišče dopusti revizijo glede vprašanja, ali hiter in eksploziven tek policista, ki lovi in je osredotočen na bežečo osebo ob prisotnosti ovir med lovljenjem, predstavlja dejavnost s povečano nevarnostjo.

5. Vrhovno sodišče je ocenilo, da so glede pravnega vprašanja, opredeljenega v izreku tega sklepa, pogoji za dopustitev revizije izpolnjeni (prvi odstavek 367.a člena Zakona o pravdnem postopku), zato je revizijo v tem obsegu dopustilo.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367a, 367a/1,367c, 367c/3

Obligacijski zakonik (2001) - OZ  - člen 149

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.