VSRS Sklep X DoR 7/2018, enako tudi VSRS Sklep X DoR 12/2017, VSRS Sklep X DoR 56/2018-5, VSRS Sklep X DoR 54/2018-4, VSRS Sklep X DoR 52/2018-4
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2018-03-07

Peter Golob (preds.), Nataša Smrekar (poroč.), mag. Tatjana Steinman

dopuščena revizija - mednarodna zaščita - pridržanje - nevarnost pobega

Stališče Vrhovnega sodišča v sodbi in sklepu I Up 15/2016 z dne 24. 2. 2016, na katerem temelji sodba sodišča prve stopnje, je bilo sprejeto v času veljavnosti ZMZ, v obravnavanem primeru pa je bilo pridržanje odrejeno po uveljavitvi ZMZ-1. Po presoji Vrhovnega sodišča je treba za zagotovitev pravne varnosti ob pričakovano ponavljajočih se odreditvah pridržanj v postopkih predaje prosilcev odgovorni državi članici preveriti dopustnost nadaljnje uporabe omenjene določbe ZTuj-2, zato je revizijo v tem delu dopustilo (tretji odstavek 367. c člena ZPP).

Ali je zaradi nevarnosti pobega (drugi odstavek 28. člena Uredbe Dublin III)(1) dopustno pridržati prosilca za mednarodno zaščito na podlagi objektivnega kriterija iz pete alineje prvega odstavka 68. člena ZTuj-2 (nesodelovanje v postopku)?

1. Sodišče prve stopnje je s sodbo na podlagi prvega odstavka 63. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) zavrnilo tožnikovo tožbo zoper sklep Ministrstva za notranje zadeve, št. 2142-1447/2017/4 (1312-44) z dne 5. 12. 2017. Z njim je toženka za namen izvedbe predaje pridržala tožnika na prostore in območje Centra za tujce v Postojni do predaje odgovorni državi članici. Odločitev je sprejela na podlagi drugega in tretjega odstavka 28. člena Uredbe Dublin III v povezavi s peto alinejo prvega odstavka 84. člena Zakona o mednarodni zaščiti (v nadaljevanju ZMZ-1).

V postopku je bilo ugotovljeno, da je tožnik izrazito begosumen, ker je s svojimi dejanji izpolnil kriterij iz pete alineje prvega odstavka 68. člena ZTuj-2 (nesodelovanje v postopku in navajanje lažnih podatkov) in kriterija po drugem odstavku tega člena (milejše oblike okoliščin, ki kažejo na nevarnost pobega tujca; ilegalno prehajanje državnih meja in nemožnost bivanja v Sloveniji).

2. Odločitev sodišča prve stopnje (ki je v celoti sledilo presoji toženke) temelji na stališču Vrhovnega sodišča v sodbi in sklepu I Up 15/2016 z dne 24. 2. 2016, ki je bilo sprejeto (še) v času veljavnosti ZMZ. V tej zadevi je Vrhovno sodišče zavzelo stališče, da 68. člen ZTuj-2 ustreza objektivnim kriterijem za opredelitev pojma „nevarnosti pobega“ določene osebe skladno z zahtevami iz 28. člena Uredbe Dublin III (z naslovom: Pridržanje) v povezavi z (n) točko 2. člena (z naslovom: Opredelitev pojmov).

Vrhovno sodišče je med drugim pojasnilo, da pojma „nevarnost pobega“ in kriterijev za njegovo presojo zakonodajalec sicer ni uredil v ZMZ, vendar pa je prav ta opredelitev vsebovana v 68. členu ZTuj-2, ki je predpis z upravnopravno sorodnega področja. Med drugim je glede na posebne okoliščine postopkov za mednarodno zaščito presodilo, da najmanj tretja, četrta in peta alineja prvega odstavka 68. člena ZTuj-2 (navajanje lažnih podatkov oziroma nesodelovanje v postopku - slednje je bilo v obravnavanem primeru odločilno za odrejeno pridržanje) ustrezajo objektivnim kriterijem za opredelitev pojma „nevarnost pobega“ skladno z zahtevami Uredbe Dublin III.

3. Tožnik je v zvezi s sodbo sodišča prve stopnje vložil predlog za dopustitev revizije po 367. členu Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) zaradi več pomembnih pravnih vprašanj. Iz utemeljitve predloga med drugim izhaja, da obravnavana zadeva odpira vprašanje dopustnosti pridržanja prosilca za mednarodno zaščito v smislu zahtev Uredbe Dublin III na podlagi kriterija iz pete alineje prvega odstavka 68. člena ZTuj-2 (nesodelovanje v postopku).

5. Navedeno stališče Vrhovnega sodišča, na katerem temelji sodba sodišča prve stopnje, je bilo sprejeto v času veljavnosti ZMZ, v obravnavanem primeru pa je bilo pridržanje odrejeno po uveljavitvi ZMZ-1. Po presoji Vrhovnega sodišča je treba za zagotovitev pravne varnosti ob pričakovano ponavljajočih se odreditvah pridržanj v postopkih predaje prosilcev odgovorni državi članici preveriti dopustnost nadaljnje uporabe omenjene določbe ZTuj-2, zato je revizijo v tem delu dopustilo (tretji odstavek 367. c člena ZPP).

Uredba (EU) št. 604/2014 Evropskega parlamenta in sveta z dne 26. 6. 2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva.

Ta predvideva odreditev ukrepa v skladu z 28. členom Uredbe Dublin III.

Ta določa, da pojem „nevarnosti pobega“ pomeni nevarnost, da bo prosilec ali državljan tretje države ali oseba brez državljanstva v zvezi s katero poteka postopek predaje, pobegnila, v skladu z oceno posameznega primera na podlagi objektivnih kriterijev, določenih z zakonom.

Zakon o tujcih (2011) - ZTuj-2  - člen 68, 68/1-5

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367

Opr. št: VSRS Sklep X DoR 12/2017, z dne 07.03.2018, ECLI:SI:VSRS:2018:X.DOR.12.2017

Opr. št: VSRS Sklep X DoR 56/2018-5, z dne 13.06.2018, ECLI:SI:VSRS:2018:X.DOR.56.2018.5

Opr. št: VSRS Sklep X DoR 54/2018-4, z dne 13.06.2018, ECLI:SI:VSRS:2018:X.DOR.54.2018.4

Opr. št: VSRS Sklep X DoR 52/2018-4, z dne 13.06.2018, ECLI:SI:VSRS:2018:X.DOR.52.2018.4

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.