VSRS Sodba II Ips 43/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2018-01-11

Anton Frantar (preds.), Tomaž Pavčnik (poroč.), mag. Nina Betetto, mag. Rudi Štravs, Janez Vlaj

CIVILNO PROCESNO PRAVO - ODŠKODNINSKO PRAVO

povrnitev škode - razlogi za revizijo - izpodbijanje dokazne ocene v reviziji - zavrnitev dokaznega predloga - postavitev izvedenca - zavrnitev tožbenega zahtevka

Revizija v navedenih delih napada dejanske ugotovitve in dokazno oceno sodišč nižjih stopenj, kar pa glede na določbo tretjega odstavka 370. člena ZPP ni dovoljeno.

Revident vseskozi prehaja mejo med nedovoljeno grajo dokazne ocene ter med očitno neutemeljenimi procesnimi očitki. Očitno neutemeljenimi zato, ker jih je revident uveljavljal že v pritožbi ter je pritožbeno sodišče nanje tudi odgovorilo. Končni cilj tako skonstruiranih procesnih očitkov, ki sedaj namesto zoper sodišče prve stopnje letijo tudi zoper sodišče druge stopnje, ni spet nič drugega kot napad na dokazno oceno.

II. Tožeča stranka mora v 15 dneh od vročitve te sodbe toženi stranki povrniti njene revizijske stroške v znesku 1.820,24 EUR.

1. Tožnik je od toženca zahteval plačilo odškodnine v višini 25.000,00 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi ter plačevanje dosmrtne mesečne rente v višini 600,00 EUR vsakega 15. dne v mesecu, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi. Škoda se nanaša na posledice borelioze. V tožbi je navajal, da je bil v mesecu juliju 2008 na pregledu pri tožencu, ker ga je pičil klop. Srbelo ga je na desni goleni, po celem telesu pa je imel bolečine. Trdil je, da je bil toženec pri njegovem zdravljenju izredno malomaren in ni ravnal v skladu s pravili stroke, zaradi česar mu je nastala škoda, povezana z dolgotrajnim zdravljenjem in nezmožnostjo dobiti ustrezno službo.

2. Med pravdnima strankama so bila sporna izključno vprašanja dejanske narave, in sicer ali, kdaj, s kakšnimi simptomi in s kakšnimi pojasnili se je tožnik zglasil pri tožencu ter ali je toženec v tožnikovem zdravstvenem kartonu opustil oziroma priredil evidentiranje tožnikovih obiskov.

3. Tožnik po prepričanju sodišč nižjih stopenj ni dokazal, da bi v obdobju po 26. 6. 2008 do 18. 2. 2009, razen pregleda dne 19. 9. 2008, obiskal toženca, in še manj, da bi bilo to zaradi vboda klopa in posledic, ki jih je zaradi tega trpel.

4. Sodišče prve stopnje je tožnikov tožbeni zahtevek zavrnilo.

5. Sodišče druge stopnje je pritožbi tožeče stranke glede stroškovne odločitve delno ugodilo, v preostalem delu pa pritožbo zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

6. Tožeča stranka v reviziji navaja, da je sodišče z uporabo pravil o prekluziji neutemeljeno zavrnilo vpogled v listine, vložene med postopkom. Sodišče se tudi ni opredelilo do zaključkov izvedenca, da je mogoče podatke, ki so bili vneseni v računalniško evidenco toženca, spreminjati ter do tega, da se zapis v zdravniški kartoteki za leto 2008 zaključi z vpisom obiska z dne 26. 6. 2008, v kartoteki pa za tem zapisom ni potegnjena odebeljena črta, ki sicer označuje konec koledarskega leta. Sodišče je tudi neutemeljeno zavrnilo dokazni predlog za postavitev izvedenca medicinske stroke. V preostalem delu revident uveljavlja nedovoljen razlog zmotne oziroma nepopolne ugotovitve dejanskega stanja.

7. Revizija je bila na podlagi 375. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) vročena toženi stranki. Ta je v odgovoru na revizijo predlagala njeno zavrnitev.

Glede uveljavljanja zmotne oziroma nepopolne ugotovitve dejanskega stanja

9. Revident med drugim nasprotuje ugotovitvi sodišč, da ni uspel dokazati, da bi bil v obdobju od 26. 6. 2008 do 18. 2. 2009 v ambulanti toženca.

Trdi, da je imel prisesanega klopa že v mesecu juliju 2008 in se je zaradi tega takoj napotil k tožencu, po nekaj tednih pa se mu je na tem mestu pojavil tudi rdeč kolobar, ki ga je pričel močno srbeti, ter da je bil v ambulanti toženca večkrat, ta pa ga ni ustrezno obravnaval. Revident navaja, kaj bi moralo sodišče ugotoviti, če ne bi zavrnilo njegovih dokaznih predlogov. Iz revizije nadalje izhaja, da je sodišče nekritično in napačno presojalo zapise v tožnikovi zdravstveni kartoteki. Nadalje pojasnjuje, kako je bil pri tožencu obravnavan in kako bi moral biti, v zaključku revizije pa, da je toženec v letu 2010, ko je prišlo do namestitve novega računalniškega sistema, očitno prirejal podatke za nazaj.

10. Revizija v navedenih delih napada dejanske ugotovitve in dokazno oceno sodišč nižjih stopenj, kar pa glede na določbo tretjega odstavka 370. člena ZPP ni dovoljeno.

11. Revident je že v pritožbi uveljavljal, da sodišče pri dokazni presoji ni upoštevalo, da ima zaradi lymske borelioze težave s koncentracijo, spominom in razdražljivostjo in je da je bil zato pri podajanju svoje izpovedbe sam s seboj v nasprotju; da je sodišče neutemeljeno zavrnilo predloženi listini - napotnico z dne 19. 9. 2008 in seznam zdravil kot prepozni; da se sodišče ni opredelilo do zaključka izvedenca računalniške stroke, da je bilo mogoče vnesene podatke v računalniški evidenci toženca tudi naknadno izbrisati oziroma spreminjati; da se sodišče ni opredelilo do zapisa v zdravniški kartoteki za leto 2008, ki se zaključi z vpisom obiska z dne 26. 6. 2008, v kartoteki pa za tem zapisom ni potegnjena odebeljena črta, ki sicer označuje konec koledarskega leta ter da je sodišče neutemeljeno zavrnilo dokazni predlog za postavitev izvedenca medicinske stroke.

12. Tudi v tem delu revident vseskozi prehaja mejo med nedovoljeno grajo dokazne ocene ter med očitno neutemeljenimi procesnimi očitki. Očitno neutemeljenimi zato, ker jih je revident uveljavljal že v pritožbi ter je pritožbeno sodišče nanje tudi odgovorilo. Končni cilj tako skonstruiranih procesnih očitkov, ki sedaj namesto zoper sodišče prve stopnje letijo tudi zoper sodišče druge stopnje, ni spet nič drugega kot napad na dokazno oceno.

13. Drugostopenjsko sodišče je v svojih razlogih ustrezno in prepričljivo odgovorilo na vse pritožbene trditve. Iz obrazložitve sodbe izhaja, da je le tožnikov pooblaščenec med zaslišanjem tožnika podal pripombo, da ima tožnik težave s spominom in koncentracijo, tožnik pa je sicer sam brez pripomb odgovarjal na vprašanja sodišča in pooblaščencev.

14. V obrazložitvi 12. točke sodbe pritožbenega sodišča je bil očitek o nepravilni zavrnitvi dokaznega predloga za vpogled v napotnico z dne 19. 9. 2008 obrazloženo zavrnjen. Revidentu (tedaj pritožniku) je bilo pojasnjeno, da s tem ni mogla biti zagrešena bistvena kršitev določb pravdnega postopka. Tožnik je s tem dokaznim predlogom namreč dokazoval trditev, da je je obiskal toženčevo ambulanto v času od 26. 6. 2008 do 18. 2. 2009. A dejstvo (obisk ambulante 19. 9. 2008), ki ga ta napotnica edino lahko dokazuje, je sodišče tako ali tako štelo kot dokazano dejstvo.

15. Na očitek o neutemeljeni zavrnitvi predložene dokazne listine dne 4. 7. 2013 - seznama zdravil - pritožbeno sodišče tožniku odgovarja v 13. točki obrazložitve. Pojasnilo mu, da je sodišče prve stopnje zavrnitev te dokazne listine kot prepozne temeljito obrazložilo, pritožba pa pravilnosti teh razlogov ni izpodbijala.

16. Sodišče se je prav tako opredelilo do očitka o naknadnem prirejanju podatkov v računalniški evidenci toženca. Sodba sodišča prve stopnje ima o tem prepričljive razloge v 20. točki obrazložitve, prav tako pa tudi po presoji višjega sodišča ugotovitev izvedenca, da je naknadno prirejanje in brisanje podatkov sicer tehnično mogoče, je pa malo verjetno, ne zadošča za sklep o dokazanosti te tožnikove trditve (gl. 14. točko obrazložitve sodbe sodišča druge stopnje).

17. Glede trditev o manjkajoči odebeljeni črti za zapisom z dne 26. 6. 2008 v zdravstvenem kartonu tožnika, pa tožnik za utemeljitev trditve o prirejenosti vpisa pred sodiščem prve stopnje ni navedel dejstva o taki manjkajoči črti, niti o njenem pomenu, zato se sodišče prve stopnje do take trditve ni bilo dolžno opredeliti (gl. 15. točko obrazložitve sodbe sodišča druge stopnje). Revizijsko sodišče ugotavlja, da se je sodišče prve stopnje do izpolnjevanja zdravstvenega kartona vendarle opredelilo, in sicer je navedlo, da ni našlo nobenega predpisa, na kakšen način se mora ta izpolnjevati, tudi sicer pa nespoštovanje takšnega predpisa še ne bi pomenilo kršitve, ki bi bila v vzročni zvezi z zatrjevano škodo.

18. Tudi po presoji revizijskega sodišča je sodišče prve stopnje utemeljeno zavrnilo dokazni predlog za postavitev izvedenca medicinske stroke (gl. 12. točko obrazložitve sodbe), sodba višjega sodišča pa ima o tem prepričljive razloge v 18. točki obrazložitve.

19. Na podlagi navedenega je revizijsko sodišče revizijo tožeče stranke kot neutemeljeno zavrnilo (378. člen ZPP) ter odločilo še, da mora tožencu povrniti stroške odgovora na revizijo. Sodišče jih je v skladu s stroškovnikom in Odvetniško tarifo odmerilo na 1.820,24 EUR (1.472,00 EUR za sestavo odgovora na revizijo, materialni stroški v višini 20 EUR, povečano za 22 % DDV).

To sicer ne drži, saj iz sodb jasno izhaja ugotovitev, da je tožnik dokazal obisk v toženčevi ambulanti 19. 9. 2008. Res pa je, da ni uspel dokazati trditev, da se je v tem času pri zdravniku zglasil še večkrat.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 370, 370/3, 378

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.