VSRS Sklep X Ips 214/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-03-15

Sodba UPRS (zunanji oddelek v Mariboru) II U 338/2015

Brigita Domjan Pavlin (preds.), Nataša Smrekar (poroč.), mag. Tatjana Steinman

UPRAVNI SPOR - NARAVNA IN KULTURNA DEDIŠČINA

dovoljenost revizije - krajinski park - pomembno pravno vprašanje - jasno zakonsko besedilo - zelo hude posledice niso izkazane - načelne posledice, ki izhajajo iz zakonske ureditve - status zemljišča po ZON

Na vprašanje, ali kasnejši akt o zavarovanju naravnih vrednot lahko določi območje zavarovanja po ZON širše, kot je to določal predhodni akt o zavarovanju naravnih vrednot, čeprav je na podlagi ZON tudi ta predhodni akt imel priznan status akta o zavarovanju v skladu s prehodnimi določbami 166. člena ZON, je mogoče odgovoriti pritrdilno že z branjem prehodnih določb 163. in 166. člena ZON, zato s tem vprašanjem pogoj za dovoljenost revizije ni izkazan.

Zelo hude posledice (3. točka drugega odstavka 83. člena ZUS-1) se presojajo v odvisnosti od okoliščin posamičnega primera, to je v smislu konkretnega in ne zgolj načelnega vpliva na revidentov položaj oziroma njegovo življenje.

II. Tožeča stranka sama trpi svoje stroške revizijskega postopka.

1. Z izpodbijano sodbo je sodišče prve stopnje na podlagi prvega odstavka 63. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) zavrnilo tožničino tožbo zoper odločbo Upravne enote Izola, št. 356-35/2015 z dne 7. 5. 2015, s katero je bilo ugotovljeno, da je zemljišče parc. št. 15 k. o. ..., ID znak ..., ki je v lasti tožnice do celote, v zavarovanem območju Krajinskega parka Strunjan (1. točka izreka), in da se v zemljiški knjigi pri navedeni nepremičnini vpiše zaznamba zavarovanega območja (2. točka izreka). Odločba je bila izdana na podlagi 63. člena Zakona o ohranjanju narave (v nadaljevanju ZON), ker je bilo v postopku ugotovljeno, da zemljišče leži znotraj območja Krajinskega parka Strunjan. Ta je, kot park državnega pomena, zavarovan z Uredbo o Krajinskem parku Strunjan (v nadaljevanju Uredba), ki jo je izdala Vlada RS, na podlagi prvega in četrtega odstavka 49. člena, drugega odstavka 163. člena in drugega odstavka 166. člena ZON. Tožena stranka je z odločbo, št. 35402-30/2015/2 MŠ z dne 31. 7. 2015, tožničino pritožbo zoper navedeno odločbo zavrnila.

2. Zoper pravnomočno sodbo sodišča prve stopnje je tožnica (v nadaljevanju revidentka) vložila revizijo. Njeno dovoljenost utemeljuje s sklicevanjem na 2. in 3. točko drugega odstavka 83. člena ZUS-1. Uveljavlja revizijska razloga zmotne uporabe materialnega prava in bistvenih kršitev določb postopka v upravnem sporu. Zahteva plačilo stroškov revizijskega postopka.

4. Po drugem odstavku 83. člena ZUS-1 je revizija dovoljena, če je izpolnjen eden izmed tam navedenih pogojev. Po ustaljeni upravnosodni praksi Vrhovnega sodišča je tako trditveno kot dokazno breme o izpolnjevanju pogojev za dovoljenost revizije na strani revidenta, saj revizije po uradni dolžnosti ni mogoče dovoliti. Vrhovno sodišče glede na značilnost tega pravnega sredstva ter svoj položaj in temeljno funkcijo v sodnem sistemu svojih odločitev o tem, da revizija ni dovoljena, podrobneje ne obrazlaga (razlogi za to so pojasnjeni v sodbi X Ips 420/2014 z dne 2. 12. 2015).

5. Po 2. točki drugega odstavka 83. člena ZUS-1 je revizija dovoljena, če gre po vsebini zadeve za odločitev o pomembnem pravnem vprašanju ali če odločba sodišča prve stopnje odstopa od sodne prakse Vrhovnega sodišča glede pravnega vprašanja, ki je bistveno za odločitev, ali če v sodni praksi sodišča prve stopnje o tem pravnem vprašanju ni enotnosti, Vrhovno sodišče pa o tem še ni odločalo. Kakšne so zahteve za to, da se določeno pravno vprašanje upošteva kot izpolnjevanje pogoja za dovoljenost revizije in kako mora biti izkazana neenotna sodna praksa sodišč prve stopnje oziroma odstop od sodne prakse Vrhovnega sodišča, izhaja iz ustaljene prakse Vrhovnega sodišča(1). Revidentka, ki v okviru citirane določbe ZUS-1 uveljavlja dovoljenost revizije zaradi pomembnega pravnega vprašanja, teh zahtev ni izpolnila.

6. Na vprašanje, ali kasnejši akt o zavarovanju naravnih vrednot lahko določi območje zavarovanja po ZON širše, kot je to določal predhodni akt o zavarovanju naravnih vrednot(2), čeprav je na podlagi ZON tudi ta predhodni akt imel priznan status akta o zavarovanju v skladu s prehodnimi določbami 166. člena ZON, je namreč mogoče odgovoriti pritrdilno že z branjem prehodnih določb 163. in 166. člena ZON. Iz drugega odstavka 166. člena izhaja, da so se z uveljavitvijo ZON določeni občinski odloki o razglasitvi naravnih znamenitosti (med drugimi tudi Odlok o razglasitvi Krajinskega parka Strunjan ‒ 4. točka te določbe) šteli za akte o zavarovanju naravnih vrednot državnega pomena. Vendar je imela Vlada RS v drugem odstavku 163. člena pooblastilo, da izda akt o zavarovanju naravne vrednote po tem zakonu (torej po ZON), to je Uredbo. Da bi bila pri tem kakorkoli omejena oziroma vezana na določbe predhodnega odloka (tudi v smislu določitve mej zavarovanega območja in načina zavarovanja), ki je bil izdan na podlagi prej veljavnega zakona, ZON ni določil.

7. Revidentka tudi ni izkazala izpolnjevanja pogoja za dovoljenost revizije iz 3. točke drugega odstavka 83. člena ZUS-1, po kateri je revizija dovoljena, če ima odločitev, ki se izpodbija v upravnem sporu, zelo hude posledice za stranko.

8. Te se presojajo v odvisnosti od okoliščin posamičnega primera, to je v smislu konkretnega in ne zgolj načelnega vpliva na revidentov položaj oziroma njegovo življenje. Revidentka pa tovrstnih navedb ni podala. Kot zelo hudo posledico je namreč navedla nesorazmeren poseg v njeno lastninsko pravico in ga utemeljila le z načelnimi posledicami, ki izhajajo iz zakonske ureditve (omejitev razpolaganja zaradi predkupne pravice države, omejitev pri spremembi statusa zemljišč in pri gradnji, dolžnost opuščanja določenih dejanj). Take navedbe pa, kot že pojasnjeno, za dovoljenost revizije ne zadoščajo.

9. Ker pogoji za dovoljenost revizije niso izkazani, jo je Vrhovno sodišče na podlagi 89. člena ZUS-1 kot nedovoljeno zavrglo.

10. Revidentka z revizijo ni uspela, zato sama trpi svoje stroške revizijskega postopka (prvi odstavek 165. člena in prvi odstavek 154. člena Zakona o pravdnem postopku v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1).

(1) Npr. sklepi X Ips 286/2008 z dne 19. 6. 2008, X Ips 592/2007 z dne 21. 5. 2009, X Ips 189/2009 z dne 4. 6. 2009, X Ips 660/2008 z dne 14. 11. 2010, X Ips 301/2010 z dne 5. 5. 2011, X Ips 169/2013 z dne 10. 10. 2013, X Ips 64/2014 z dne 18. 9. 2014, X Ips 87/2014 z dne 22. 10. 2014.

(2) Odlok o razglasitvi Krajinskega parka Strunjan (Primorske novice, Uradne objave, št. 5/90, popr. 26/90, 3/90, popr. 6/90 in 16/92).

ZUS-1 člen 83, 83/2-2, 83/2-3. ZON člen 63, 163, 163/2, 166, 166/2-4.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.