VSRS Sodba III Ips 25/2018
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2018-11-13

dr. Mile Dolenc (preds.), Vladimir Balažic (poroč.), dr. Ana Božič Penko, dr. Miodrag Đorđević, Franc Seljak

obvezno zavarovanje v prometu - zavarovanje avtomobilske odgovornosti - povrnitev premoženjske škode - uporaba vozila - pojem uporabe vozila - prometna funkcija vozila - delovni stroj - traktor z mulčerjem - dopuščena revizija

Ključna za odločitev v zadevi je presoja, ali je do škodnega dogodka prišlo zaradi prometne funkcije traktorja z mulčerjem ali pa je bil škodni dogodek od te funkcije neodvisen.

Škodni dogodek ni bil posledica premika vozila oziroma s premikom vozila ni bil povezan. Rezilo je odletelo z mulčerja, ki je bil pripet na traktor, do tega pa ni prišlo zaradi vožnje. Nesreča ni bila posledica delovanja traktorja v prometni funkciji, temveč je ta deloval le kot vozilo, na katerega je bil pripet mulčer (stroj).

II. Pravdni stranki in stranski intervenient sami nosijo svoje stroške revizijskega postopka.

1. Sodišče prve stopnje je ugodilo tožbenemu zahtevku in toženi stranki naložilo plačilo v skupnem znesku 94.893,01 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi.

2. Sodišče druge stopnje je prvostopenjsko sodbo spremenilo tako, da je tožbeni zahtevek v celoti zavrnilo.

3. Vrhovno sodišče je s sklepoma III DoR 97/2017 in III DoR 98/2017 z dne 13. 12. 2017 dopustilo reviziji tožeče stranke in stranskega intervenienta glede vprašanja, ali ima v okoliščinah konkretnega primera delodajalec na podlagi sklenjene pogodbe o obveznem zavarovanju v prometu pravico zahtevati regres izplačane odškodnine ZPIZ-u in ZZZS-ju od zavarovalnice.

4. Na podlagi navedenih sklepov tožeča stranka in stranski intervenient vlagata revizijo. Predlagata, da Vrhovno sodišče reviziji ugodi ter sodbo sodišča druge stopnje spremeni tako, da pritožbo tožene stranke zavrne in potrdi prvostopenjsko sodbo. Stranski intervenient podrejeno predlaga razveljavitev sodbe sodišča druge stopnje in vrnitev zadeve pritožbenemu sodišču v novo sojenje.

5. Reviziji sta bila vročeni strankam postopka. Tožeča stranka v odgovoru na revizijo stranskega intervenienta predlaga ugoditev reviziji, tožena stranka pa v odgovoru na obe reviziji predlaga njuno zavrnitev.

7. Sodba sodišča prve stopnje je bila izdana pred začetkom uporabe Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o pravdnem postopku - ZPP-E (Uradni list RS 10/17), zato se glede na določbo prvega in tretjega odstavka 125. člena ZPP-E v tem revizijskem postopku uporabljajo pravila Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP), veljavna pred uveljavitvijo novele ZPP-E.

8. Iz dejanskih ugotovitev sodišč prve in druge stopnje, na katere je revizijsko sodišče vezano (tretji odstavek 370. člena ZPP), izhajajo naslednja pravno relevantna dejstva:

- 20. 5. 2006 je pri uporabi traktorja z mulčerjem, ki je bil v lasti tožeče stranke, prišlo do nesreče. Na obrobju nogometnega stadiona A., ki meji na vrtnarijo, je delavec tožeče stranke kosil s traktorjem, na katerega je bil pripet mulčer. Mulčil je visoko rastje do višine 3 metrov z visoko dvignjeno glavo mulčerja tako, da se je videlo rotiranje nožev. V vrtnariji se je nahajalo več oseb. Izpod mulčerja je odletel kos rezila mulčerja in oškodovanko, ki se je nahajala na parceli vrtnarije, zadel v glavo. V škodnem dogodku je utrpela hudo telesno poškodbo.

- Tožeča stranka je imela traktor obvezno zavarovan pri toženi stranki na podlagi Pogodbe o zavarovanju avtomobilske odgovornosti z dne 23. 11. 1999.

9. Tožeča stranka je v delu, relevantnem za odločitev o revizijah, zahtevala povračilo denarnih zneskov, ki ju je plačala Zavodu za pokojninsko in invalidsko zavarovanje Slovenije (v nadaljevanju ZPIZ) in Zavodu za zdravstveno zavarovanje Slovenije (v nadaljevanju ZZZS) na podlagi podlagi sodb Okrožnega sodišča v Kopru in sporazumov o odplačevanju dolga.

Te zneske je plačala za stroške zdravljenja oškodovanke in za nadomestilo z oškodovankino invalidnost.

10. Sodišči prve in druge stopnje sta presojali, ali je povrnitev škode, ki naj bi nastala tožeči stranki z izplačilom denarnih zneskov ZPIZ in ZZZS, krita z obveznim avtomobilskim zavarovanjem traktorja. Sodišče prve stopnje in presodilo, da je na podlagi obveznega avtomobilskega zavarovanja odškodninska odgovornost plačila vtoževanih zneskov prešla na toženo stranko. Sodišče druge stopnje pa je presodilo, da je tožeča stranka na podlagi sodnih odločb in sporazumov o odplačevanju dolga poravnala svojo lastno obveznost kot odškodninsko odgovorni delodajalec, ker je škodni dogodek povzročil njen delavec med opravljanjem dela. Zavzelo je stališče, da ta škoda ni krita z obveznim avtomobilskim zavarovanjem.

11. V reviziji tožeča stranka in stranski intervenient nasprotujeta odločitvi pritožbenega sodišča in se zavzemata za stališče, da je z obveznim zavarovanjem avtomobilske odgovornosti krita tudi škoda, ki jo je tožeča stranka izplačala ZPIZ in ZZZS, zaradi česar bi ji jo morala tožena stranka povrniti.

12. Tožena stranka v odgovoru na reviziji trdi, da je pri uporabi mulčerja šlo za uporabo vozila izven njegove prometne funkcije, saj naj bi šlo za delovni stroj. Ker dopuščeno vprašanje zajema tudi odgovor na navedeno materialnopravno stališče, se je Vrhovno sodišče najprej ukvarjalo s tem vprašanjem. Če mulčer ni bil uporabljen v prometni funkciji, namreč določbe Zakona o obveznih zavarovanjih v prometu (v nadaljevanju ZOZP) v nobenem primeru ne pridejo v poštev, kar pomeni, da tožbeni zahtevek že zato ni utemeljen.

13. Obvezno zavarovanje odgovornosti pri uporabi motornih vozil je v pravu Evropske unije urejeno z Direktivo Sveta (72/166/EGS) z dne 24. 4. 1972 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornosti (v nadaljevanju Direktiva 72/166/EGS). Tej direktivi so sledile direktive, ki so bile vse kodificirane z Direktivo 2009/103/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornosti, in zato razveljavljene z učinkom od 27. oktobra 2009. Ta direktiva ob nastopu obravnavanega škodnega dogodka še ni veljala, zato je treba uporabiti ustrezajoče določbe predhodnih direktiv.

14. Direktiva 72/166/EGS v prvem odstavku 3. člena določa, da vsaka država članica sprejme vse ustrezne ukrepe za zagotovitev, da je civilna odgovornost pri uporabi vozil, ki so običajno na njenem ozemlju, krita z zavarovanjem. Na podlagi teh ukrepov se določi kritje obveznosti in pogoji kritja.

15. V slovenskem pravu je obvezno zavarovanje avtomobilske odgovornosti urejeno z ZOZP. Ta je v slovenski pravni red prenesel tudi določbe Direktive 72/166/EGS. ZOZP v 15. členu določa, da mora lastnik vozila skleniti pogodbo o zavarovanju odgovornosti za škodo, ki jo z uporabo vozila povzroči tretjim osebam zaradi smrti, telesne poškodbe, prizadetega zdravja, uničenja in poškodovanja stvari, razen proti odgovornosti za škodo na stvareh, ki jih je sprejel v prevoz.

16. Pojem „uporaba vozila“ iz prvega odstavka 3. člena Direktive 72/166/EGS v evropskem pravu in tudi v ZOZP ni natančneje definiran. Sodišče Evropske unije je pojasnilo, da razlaga pojma „uporaba vozila“ ne more biti prepuščena državam članicam, ker gre za samostojen pojem prava Evropske unije, zato je za njegovo razlago pristojno Sodišče Evropske unije. V svojih odločbah, v katerih je obravnavalo predloge nacionalnih sodišč za predhodno odločanje, je zato podalo razlago tega pojma. V zadevi C-162/13 z dne 4. 9. 2014, na katero se sklicuje tudi sodišče prve stopnje, je zavzelo stališče, da pojem „uporaba vozila“ iz prvega odstavka 3. člena Direktive 72/166/EGS zajema vsakršno uporabo vozila, ki je skladna z običajno funkcijo tega vozila. V navedeni zadevi je škodni dogodek nastal ob premiku s traktorjem na dvorišču kmetije zaradi prestavitve prikolice traktorja v skedenj. V kasnejši zadevi C-514/16 z dne 28. 11. 2017 pa je Sodišče Evropske unije stališče iz zadeve C-162/13 nekoliko zamejilo, in sicer je pojasnilo, da obseg pojma „uporaba vozila“ ni omejen na prometno situacijo in je neodvisen od značilnosti zemljišča, na katerem se motorno vozilo uporablja. Glede vozil, ki se uporabljajo kot prometna sredstva in kot delovni stroji, je treba ugotoviti, ali se je takšno vozilo v trenutku, ko se je zgodila nesreča, v kateri je bilo vozilo udeleženo, uporabljalo zlasti kot prevozno sredstvo. Če je odgovor na to vprašanje pozitiven, ta uporaba lahko sodi pod pojem „uporaba vozila“. Če pa se je vozilo uporabljalo kot delovni stroj, pa uporaba ne more soditi pod navedeni pojem.

17. Sodbe Sodišča Evropske unije, podane v postopkih predhodnega odločanja, niso zavezujoče le za nacionalno sodišče, ki je vložilo predlog za predhodno odločanje (šesti odstavek 113a. člena Zakona o sodiščih). Sodbe zavezujejo tudi druga nacionalna sodišča, ki odločajo o enakem problemu.

18. Sodišče prve stopnje je v obravnavnem primeru štelo, da je šlo pri nesreči za uporabo vozila in se pri tem sklicevalo na odločbo Sodišča Evropske unije C-162/13. Štelo je, da je do nezgode prišlo ob uporabi traktorja, ki je skladna z njegovo običajno funkcijo, saj se traktor, na katerega je pripet mulčer, v tej funkciji običajno uporablja. Ker odločba C-514/16, s katero je Sodišče Evropske unije zamejilo prej podano široko razlago pojma „uporaba vozila“, takrat še ni bila sprejeta, je potrebno navedbe tožene stranke, da uporabe traktorja v konkretnem primeru ni mogoče šteti za uporabo vozila v prometni funkciji, presoditi v luči novega stališča. Sprememba sodne prakse oziroma sprejem novega stališča glede razlage materialnega prava, ki prejšnje stališče zameji, je lahko razlog za drugačno odločitev, čeprav je bilo spremenjeno stališče sprejeto po izdaji sodbe prvostopenjskega sodišča. Materialnopravna podlaga, to je Direktiva 72/166/EGS namreč ostaja ista, zato ne gre za retroaktivno uporabo pravnega predpisa.

19. Do škodnega dogodka je prišlo pri uporabi traktorja z mulčerjem. Traktor, na katerega je pripet mulčer, se uporablja kot prometno sredstvo in kot delovni stroj. V prometni funkciji je na primer takrat, ko se uporablja kot prevozno sredstvo tako v prometu kot tudi na drugih terenih ali površinah. Kot delovni stroj pa se uporablja, kadar se uporablja kot stroj, katerega delovanje ni vezano na samo vožnjo ali premikanje vozila. V konkretnem primeru to pomeni, da je treba presoditi, ali je do škodnega dogodka prišlo zaradi prometne funkcije traktorja z mulčerjem ali pa je bil škodni dogodek od te funkcije neodvisen.

20. Glede na ugotovljeno dejansko stanje, ki je bilo povzeto v prvi alineji 8. točke obrazložitve te sodbe, škodni dogodek torej ni bil posledica premika vozila oziroma s premikom vozila ni bil povezan. Rezilo je odletelo z mulčerja, ki je bil pripet na traktor, do tega pa ni prišlo zaradi vožnje. Nesreča ni bila posledica delovanja traktorja v prometni funkciji, temveč je ta deloval le kot vozilo, na katerega je bil pripet mulčer (stroj). Traktor se je premikal zato, da je z mulčerjem kosil rastje ob nogometnem stadionu. Traktor je torej v trenutku nastanka škodnega dogodka deloval kot delovni stroj, saj je izpod stroja (mulčerja) rezilo odletelo v oškodovanko.

21. Ker je traktor s pripetim mulčerjem deloval kot delovni stroj, ne gre za „uporabo vozila“ v smislu prvega odstavka 3. člena Direktive 72/166/EGS. Posledično to pomeni, da se ZOZP za odločanje v tej zadevi ne uporablja. Ker ne gre za uporabo vozila v prometu, ZOZP ne more biti podlaga za odločanje o zahtevku. Tožbeni zahtevek že iz tega razloga ni utemeljen. Vrhovno sodišče se tako ni opredeljevalo do revizijskih navedb tožeče stranke in stranskega intervenienta, da stališče, da je z obveznim zavarovanjem avtomobilske odgovornosti krita tudi škoda, ki jo je tožeča stranka izplačala ZPIZ in ZZZS, ni pravilno. Traktor z mulčerjem ob škodnem dogodku ni deloval v prometni funkciji. Škoda zato v nobenem primeru ni krita z obveznim zavarovanjem avtomobilske odgovornosti.

22. Ker razlogi, zaradi katerih sta bili reviziji vloženi, niso podani (371. člen ZPP), je Vrhovno sodišče sodišče reviziji na podlagi 378. člena ZPP zavrnilo kot neutemeljeni.

23. Na podlagi prvega odstavka 154. člena v zvezi s prvim odstavkom 165. člena ZPP je Vrhovno sodišče odločilo, da tožeča stranka in stranski intervenient sama krijeta svoje stroške revizijskega postopka. Tožena stranka v odgovoru na revizijo povrnitve revizijskih stroškov, do katerih bi bila upravičena, ni opredeljeno navedla (drugi odstavek 163. člena ZPP). Zapisala je le, da zahteva administrativne in potne stroške „ter po odmeri sodišča“. Ker tega ni storila, jih Vrhovno sodišče ni priznalo.

Glede zahtevka, ki ga je tožeča stranka v tem postopku uveljavljala v zvezi s plačilom odškodnine neposredni oškodovanki, sta se pravdni stranki sodno poravnali.

Zakon o obveznih zavarovanjih v prometu (1994) - ZOZP  - člen 15

EU - Direktive, Uredbe, Sklepi / Odločbe, Sporazumi, Pravila

Direktiva Sveta z dne 24. aprila 1972 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornosti - člen 3, 3/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.