VSRS Sklep VIII Ips 134/2017
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-06-06

mag. Marijan Debelak (preds.), Borut Vukovič (poroč.), dr. Mateja Končina Peternel, Marjana Lubinič, mag. Irena Žagar

Ugotovi se, da je tožeča stranka umaknila revizijo.

Ugotovi se, da je tožeča stranka umaknila revizijo.

1. Sodišče prve stopnje je ugotovilo obstoj delovnega razmerja tožnika pri toženi stranki na delovnem mestu vodje finančno-računovodske službe za čas od 1. 10. 2015 do 29. 4. 2016. Toženi stranki je naložilo, da tožnika za to obdobje prijavi v obvezna zavarovanja in mu prizna vse pravice iz delovnega razmerja. Toženi stranki je tudi naložilo, da tožniku za navedeno obdobje obračuna in izplača nadomestilo plače, povračilo stroškov v zvezi z delom, mu iz naslova pogodbene odpravnine obračuna v izreku navedeni znesek, mu obračuna in po odvodu davkov in prispevkov izplača zneske navedene v izreku iz naslova odpravnine zaradi odpovedi pogodbe o zaposlitvi na podlagi 104. člena Zakona o delovnih razmerjih (v nadaljevanju ZDR-1), mu obračuna in izplača regres za letni dopust za obdobje od leta 2009 do 2013, mu izplača povračilo stroškov v zvezi z delom za november in december 2013, ter mu izplača oziroma obračuna vtoževane terjatve iz naslova jubilejne nagrade. Zavrnilo je višji denarni zahtevek in zahtevek za ugotovitev obstoja delovnega razmerja za čas po 30. 4. 2016. Zahtevku za ugotovitev obstoja delovnega razmerja je ugodilo na podlagi ugotovitve, da so v navedenem obdobju bili podani vsi elementi delovnega razmerja.

2. Sodišče druge stopnje je zavrnilo pritožbi tožnika in tožene stranke. Soglašalo je z dejanskimi ugotovitvami in pravnimi stališči prvostopenjskega sodišča.

3. Zoper tisti del sodbe sodišča druge stopnje, s katerim je bila zavrnjena njegova pritožba, je tožnik vložil revizijo zaradi zmotne uporabe materialnega prava. Navaja, da mu glede na to, da je bil ugotovljen obstoj delovnega razmerja pri toženi stranki od 1. 10. 2015 dalje, delovno razmerje ni moglo prenehati zgolj zaradi tega, ker od 29. 4. 2016 ni več prihajal na delo. Tožnik je namreč od 1. 10. 2015 opravljal delo za toženo stranko, ne da bi mu ta karkoli plačala. Delo je redno opravljal vse do 29. 4. 2016, ko mu je zmanjkalo sredstev za plačilo visokih potnih stroškov in stroškov prehrane. Delovno razmerje obstaja vse do pravilnega, zakonitega prenehanja, in ne more prenehati zaradi tega, ker delavec ne prihaja na delo.

4. Tožnik je v individualnem delovnem sporu, ki se je pod opr. št. Pd 216/2016 vodil pred sodiščem prve stopnje, sklenil sodno poravnavo, s katero je umaknil revizijo v zadevi Pd 249/2015.

5. Na podlagi 383. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP, Ur. l. RS, št. 26/1999 s spremembami) v postopku z revizijo smiselno veljajo določbe drugega in tretjega odstavka 394. člena ZPP o umiku pritožbe. V smislu teh določb stranka lahko umakne že vloženo revizijo, dokler sodišče o njej ne odloči. Tožnik je revizijo umaknil še preden je Vrhovno sodišče o njej odločalo, zato s tem sklepom ugotavlja, da je tožnik revizijo umaknil.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 383, 394, 394/2, 394/3

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep X Ips 404/2007, enako tudi X Ips 306/2008, X Ips 15/2010