TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSRS Sklep II DoR 144/2017
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-12-13

Janez Vlaj (preds.), Anton Frantar (poroč.), dr. Mateja Končina Peternel

predlog za dopustitev revizije - spor iz razmerij med starši in otroki - varstvo, vzgoja in preživljanje otroka - višina preživnine - potrebe otroka - zavrnitev predloga za dopustitev revizije

Pogoji iz 367. a člena ZPP za dopustitev revizije niso izpolnjeni.

1. Pravdni stranki sta starša v času sojenja na prvi stopnji dveinpolletnega dečka. Glede dodelitve materi in stikov z očetom sta med postopkom sklenila sodno poravnavo, kot tudi o začasni preživnini.

2. Sodišče prve stopnje je preživnino, ki jo je dolžan plačati toženec, odmerilo v višini 215 EUR za čas do 1. 9. 2016, potem pa v višini 230 EUR, in v izreku poračunalo z dogovorjeno začasno preživnino v višini 100 EUR.

3. Sodišče druge stopnje je pritožbi obeh pravdnih strank zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

4. Toženec vlaga predlog za dopustitev revizije. Predlaga, naj Vrhovno sodišče revizijo dopusti glede vprašanj:

1. ali bi sodišče moralo pri izračunu razpoložljivega dohodka upoštevati mesečni strošek prevozov na stike, ki ga v celoti nosi oče;

2. ali je sodišče prve stopnje materialnopravno pravilno ocenilo potrebe mld. otroka;

3. ali se pri določanju preživnine upošteva strošek rojstnodnevnih daril za prijatelje preživninskega upravičenca.

6. Vrhovno sodišče dopusti revizijo, če je od njegove odločitve mogoče pričakovati odločitev o pravnem vprašanju, pomembnem za zagotovitev pravne varnosti, enotne uporabe prava ali za razvoj prava preko sodne prakse (prvi odstavek 367. a člena Zakona o pravdnem postopku, v nadaljevanju ZPP).

7. Vrhovno sodišče je ocenilo, da pogoji iz 367. a člena ZPP za dopustitev revizije niso izpolnjeni, in je predlog za dopustitev revizije zavrnilo (četrti odstavek 367.c člena ZPP).

Vrhovno sodišče je uporabilo besedilo zakona pred novelo ZPP-E. Po prehodni določbi tretjega odstavka 125. člena novele ZPP-E se postopek, ki se je začel pred začetkom uporabe novele, pred sodiščem druge stopnje in pred Vrhovnim sodiščem nadaljuje po določbah noveliranega zakona le, če je odločba, s katero se postopek pred sodiščem prve stopnje konča, izdana po začetku uporabe tega zakona. Sodišče prve stopnje je sodbo izdalo pred uveljavitvijo novele 14. 9. 2017.

Zakon o zakonski zvezi in družinskih razmerjih (1976) - ZZZDR  - člen 129, 129a

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367a, 367a/1, 367c, 367c/4

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep I R 2/2017
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-01-19

Anton Frantar (preds.), Tomaž Pavčnik (poroč.), mag. Nina Betetto

predlog za določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - velika oddaljenost sodišča - ostarela oseba

Okoliščine primera omogočajo očiten sklep, da se bo postopek lažje opravil na območju sodišča, na katerem nasprotna udeleženka dejansko biva.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrajno sodišče v Lendavi.

1. Predlagatelj je pred Okrajnim sodiščem v Trbovljah vložil laičen predlog za odvzem opravilne sposobnosti V. D., svoje matere.

2. M. D., ki je bila nasprotni udeleženki postavljena za začasno skrbnico, je v laični vlogi navedla, da se nasprotna udeleženka nahaja v varovanem oddelku doma v A., zato bi bilo za njeno počutje in zdravje najbolj primerno, da se je iz navedene lokacije ne prestavlja in se zadeva opravi na sedežu zavoda.

3. Okrajno sodišče v Trbovljah je nato Vrhovnemu sodišču podalo predlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča. V predlogu je navedlo, da je Socialnovarstveni zavod Velika Polana od sodišča v Trbovljah oddaljen več kot 160 km. Glede na telesno in duševno stanje nasprotne udeleženke in upoštevaje njeno starost (88 let) je po mnenju sodišča primerneje, če se narok razpiše v kraju, kjer nasprotna udeleženka dejansko živi in biva.

5. Vrhovno sodišče lahko na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako lažje opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi (67. člen Zakona o pravdnem postopku).

6. Okoliščine, navedene v predlogu Okrajnega sodišča v Trbovljah, omogočajo očiten sklep, da se bo postopek lažje opravil na območju sodišča, na katerem nasprotna udeleženka dejansko biva. Odločitev o določitvi drugega stvarno pristojnega sodišča pa narekuje navsezadnje tudi načelo humanosti. V skladu s 67. členom ZPP je zato Vrhovno sodišče za odločanje v tej zadevi določilo Okrajno sodišče v Lendavi.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

VSRS Sklep I R 9/2017, enako tudi VSRS Sklep I R 70/2020
VSRS Sklep II Upr 40/2017
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-06-13

pritožba - nedovoljena pritožba - pritožba zoper odločbo Vrhovnega sodišča

Zoper odločitev Vrhovnega sodišča ZUS-1 ne kateri drug zakon pritožbe ne predvideva. Pritožba, ki je ne dovoljuje noben zakon, se po presoji Vrhovnega sodišča šteje za nedovoljeno.

1. Z izpodbijanim sklepom je Vrhovno sodišče zavrglo revizijo tožeče stranke (v nadaljevanju pritožnik) zoper sodbo Upravnega sodišča Republike Slovenije I U 669/2015-8 z dne 6. 12. 2016, s katerim je sodišče prve stopnje odločilo o tožbi pritožnika zoper odločbo Davčnega urada Ljubljana, št. DT 0610-1474/2013 18 08-220-08 z dne 29. 11. 2013.

3. Po določbi 127. člena Ustave Republike Slovenije je Vrhovno sodišče najvišje sodišče v državi. Odloča o rednih in izrednih pravnih sredstvih ter opravlja druge zadeve, ki jih določa zakon.

4. Po določbah Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) Vrhovno sodišče odloča o pritožbah zoper sodbe, ki jih izda upravno sodišče (73. člen ZUS-1) oziroma zoper sklepe, ki jih izda upravno sodišče (82. člen ZUS-1).

5. Na podlagi prvega odstavka 82. člena ZUS-1 je pritožba kot redno pravno sredstvo dovoljena zoper sklep le, če tako določa ta zakon. V vseh primerih pa je na podlagi drugega odstavka 82. člena ZUS-1 dovoljena posebna pritožba zoper sklep sodišča prve stopnje, s katerim se onemogoči nadaljnji postopek. Niti v ZUS-1 niti v katerem drugem zakonu pa ni predpisano, da bi bilo dopustno vložiti pritožbo tudi zoper sklep Vrhovnega sodišča, s katerim je to odločilo o reviziji zoper sodbo prvostopenjskega sodišča.

6. Zoper odločitev Vrhovnega sodišča torej ne ZUS-1 ne kateri drug zakon pritožbe ne predvideva. Pritožba, ki je ne dovoljuje noben zakon, se po presoji Vrhovnega sodišča šteje za nedovoljeno.

7. Po določbi prvega odstavka 343. člena v zvezi s prvim odstavkom 366. člena ZPP, ki se na podlagi 22. člena ZUS-1 primerno uporablja za vprašanja postopka, ki v ZUS-1 niso urejena, se nedovoljena pritožba zavrže. Glede na navedeno je Vrhovno sodišče pritožbo kot nedovoljeno zavrglo (prvi odstavek 343. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1).

8. K navedenemu Vrhovno sodišče še dodaja, da so sodniki pri odločanju vezani na ustavo in zakon (125. člen Ustave RS). Zato nikomur ne smejo dati več pravic, kot mu jih dajejo Ustava RS in zakoni. Torej tudi pritožbe zoper sklep Vrhovnega sodišča sodišče ne sme obravnavati kot dovoljene, temveč jo mora zavreči.

9. O zadevi je odločal sodnik poročevalec na podlagi prvega odstavka 346. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1, ki določa, da lahko nedovoljeno pritožbo zavrže s sklepom že sodnik poročevalec, če ob preizkusu ugotovi, da pritožba ni dovoljena.

Primerjaj tudi sklepa Vrhovnega sodišča I Up 69/2010 z dne 20. 4. 2010 in II Upr 47/2016 z dne 20. 5. 2016.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 343, 343/1, 366

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep U 2/2017
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-06-07

Peter Golob (preds.), Nataša Smrekar (poroč.), mag. Tatjana Steinman

PRAVO INTELEKTUALNE LASTNINE - UPRAVNI SPOR

Čeprav je bila predmetna tožba vložena zoper sklep, ki je bil izdan v ponovljenem postopku pred Svetom na podlagi sodbe Vrhovnega sodišča U 14/2008 z dne 12. 5. 2010, to sodišče za njeno obravnavo ni pristojno, saj gre za postopek sodnega varstva, sprožen po uveljavitvi ZKUASP.

I. Vrhovno sodišče Republike Slovenije ni stvarno pristojno za odločanje o tožbi zoper izpodbijani sklep.

II. Zadeva se odstopi v reševanje Upravnemu sodišču Republike Slovenije.

1. Tožnica je 18. 5. 2017 na Vrhovno sodišče vložila tožbo zoper sklep Sveta za avtorsko pravo št. 31229-10/2007-31 z dne 12. 4. 2017. S tem sklepom je bilo tožnici v ponovljenem postopku odmerjeno in naloženo plačilo stroškov postopka za določitev primerne tarife za uporabo glasbe v gostinskih lokalih njenih članov.

2. Vrhovno sodišče ni stvarno pristojno za odločanje o tožbi.

3. Vsako sodišče mora med postopkom ves čas po uradni dolžnosti paziti na svojo stvarno pristojnost (prvi odstavek 19. člena Zakona o pravdnem postopku, v nadaljevanju ZPP, v zvezi s prvim odstavkom 22. člena Zakona o upravnem sporu, ZUS-1). Vrhovno sodišče tako ugotavlja, da je 22. 10. 2016 začel veljati Zakon o kolektivnem upravljanju avtorske in sorodnih pravic (v nadaljevanju ZKUASP). Ta je določil, da zoper odločbo ali sklep o stroških Sveta

ni dovoljena pritožba, možna pa je tožba v upravnem sporu, o kateri odloča upravno sodišče na svojem sedežu (prvi odstavek 56. člena). V skladu s prehodno določbo 81. člena ZKUASP se postopki sodnega varstva zoper odločbe Sveta, ki na dan uveljavitve tega zakona tečejo po 157.d členu ZASP

, dokončajo po doslej veljavnih predpisih.

4. Ne glede na to, da je bila predmetna tožba vložena zoper sklep, ki je bil izdan v ponovljenem postopku pred Svetom na podlagi sodbe Vrhovnega sodišča U 14/2008 z dne 12. 5. 2010, to sodišče za njeno obravnavo ni pristojno, saj gre za postopek sodnega varstva, sprožen po uveljavitvi ZKUASP. Zato je zadevo odstopilo Upravnemu sodišču Republike Slovenije, ki je pristojno za odločanje v sporu (prvi odstavek 23. člena ZPP).

Svet za avtorsko pravo (drugi odstavek 45. člena ZKUASP).

Ta je v prvem odstavku določal pristojnost Vrhovnega sodišča za odločanje o tožbi zoper odločbo.

Zakon o kolektivnem upravljanju avtorske in sorodnih pravic - člen 56, 56/1

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 23, 23/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep II DoR 169/2017
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-07-06

Anton Frantar (preds.), mag. Rudi Štravs (poroč.), Karmen Iglič Stroligo

dopuščena revizija - stvarna služnost hoje in vožnje

Vrhovno sodišče je ocenilo, da bo odločitev o pravnem vprašanju, ki je razvidno iz izreka tega sklepa, pomembno za razvoj prava preko sodne prakse.

Dopusti se revizija glede materialnopravne pravilnosti odločitve nižjih sodišč o tožbenih zahtevkih.

1. V zadevi je bila že enkrat (tudi na predlog tožnice) dopuščena revizija glede vprašanja materialnopravne pravilnosti odločitve nižjih sodišč o zavrnitvi tožbenega zahtevka glede stvarne služnosti hoje in vožnje ter glede procesnopravne pravilnosti odločitve o prekluziji v zvezi z dokaznimi predlogi tožnice.

2. Potem, ko je tožnica vložila dopuščeno revizijo, je Vrhovno sodišče s sklepom II Ips 253/2014 z dne 17. 12. 2015 razveljavilo obe sodbi nižjih sodišč in vrnilo zadevo sodišču prve stopnje v novo sojenje. Sodbi sta bili razveljavljeni zaradi absolutne bistvene kršitve postopka, ker sta nižji sodišči napačno šteli, da je bil dokaz s služnostno pogodbo z dne 16. 7. 1969 prepozno predlagan. Z materialnopravno pravilnostjo odločitev nižjih sodišč se zato takrat Vrhovno sodišče ni ukvarjalo.

3. Po ponovnem postopku pred nižjima sodiščema so ponovno pravnomočno zavrnjeni vsi tožbeni zahtevki. Stališče sodišč je, da tožničini zahtevki ne morejo izvirati iz naslova sklenjene pogodbe o ustanovitvi služnosti. Po drugi stani pa naj bi bila priposestvovana služnost dostopa z avtomobilom desetkrat letno. Ta priposestvovana služnost v sodbah ni bila upoštevana, ker naj bi zaradi izgradnje stanovanjskih hiš na gospodujočem zemljišču nastala "nova vsebina do tedaj izvrševane služnosti".

4. Tožnica je zoper sodbo pritožbenega sodišča vložila obširen predlog za dopustitev revizije. Vsebinsko se predlog nanaša na različne nianse vprašanja, ali sta nižji sodišči pravilno uporabili materialno pravo. Zatrjevana je tudi procesna kršitev, ker naj bi sodišče upoštevalo zračne posnetke Geodetskega inštituta Slovenije, ki naj bi jih toženci prepozno predložili kot dokaz.

5. Predlog za dopustitev revizije je utemeljen v delu, ki je razviden iz izreka tega sklepa.

6. Vrhovno sodišče dopusti revizijo, če je od odločitve o reviziji mogoče pričakovati odločitev o pravnem vprašanju, ki je pomembno za zagotovitev pravne varnosti, enotne uporabe prava ali za razvoj prava preko sodne prakse (prvi odstavek 367.a člena Zakona o pravdnem postopku - ZPP). Vrhovno sodišče je ocenilo, da bo odločitev o pravnem vprašanju, ki je razvidno iz izreka tega sklepa, pomembno za razvoj prava preko sodne prakse.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367a, 367a/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep III DoR 40/2017-9
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-07-25

Vladimir Balažic (preds.), Franc Seljak (poroč.), dr. Mile Dolenc

dopuščena revizija - tožbeni zahtevek - vsebina tožbenega zahtevka - zakonske zamudne obresti - tek zamudnih obresti - ne ultra alterum tantrum

Revizija se dopusti glede vprašanja, ali splošno sprejeta formulacija obrestnega zahtevka ("od ... do plačila") sama po sebi vsebuje tudi pravilo "ne ultra alterum tantum".

Revizija se dopusti glede vprašanja, ali splošno sprejeta formulacija obrestnega zahtevka ("od ... do plačila") sama po sebi vsebuje tudi pravilo "ne ultra alterum tantum".

1. Sodišče prve stopnje je sklep o izvršbi Okrajnega sodišča v Radovljici Ig 2000/00154 z dne 6. 4. 2000, s katerim je bilo toženi stranki naloženo plačilo 2,540.135,00 SIT (10.599,80 EUR) z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 15. 4. 1997 dalje in plačilo izvršilnih stroškov, obdržalo v veljavi (I. točka izreka sodbe). Posledično je odločilo tudi o stroških pravdnega postopka (II. točka izreka sodbe). Ugotovilo je tudi, da ne obstoji v ugovoru zaradi pobota uveljavljena terjatev tožene stranke (III. točka izreka sodbe).

2. Sodišče druge stopnje je pritožbo tožene stranke zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje. Sklenilo je tudi, da pravdni stranki sami krijeta svoje stroške pritožbenega postopka.

3. Zoper sodbo sodišča druge stopnje je tožena stranka vložila predlog za dopustitev revizije.

5. Pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena Zakona o pravdnem postopku so izpolnjeni glede vprašanja, navedenega v izreku tega sklepa. Vrhovno sodišče je zato revizijo v tem delu dopustilo.

Obligacijski zakonik (2001) - OZ  - člen 376, 378

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367a, 367a/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep II DoR 115/2017
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-06-15

Anton Frantar (preds.), Tomaž Pavčnik (poroč.), mag. Rudi Štravs

predlog za dopustitev revizije - preživljanje mladoletnega otroka - določitev preživnine - potrebe preživninskega upravičenca - potrebe mladoletnega otroka - zavrnitev predloga za dopustitev revizije

1. Sodišče prve stopnje je toženo stranko zavezalo k plačilu preživnine za mladoletne otroke A. B., B. B. in C. B., za vsakega po 210,00 EUR mesečno od vložitve tožbe dalje, v presežku je tožbeni zahtevek zavrnilo.

2. Višje sodišče je pritožbo toženca zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

3. V predlogu za dopustitev revizije tožena stranka zastavlja vprašanja: 1) ali bi sodišče pri določanju preživnine v okviru materialnih zmožnosti zavezanca moralo upoštevati neto dohodek, z upoštevanim poračunom dohodnine na letni ravni, 2) ali bi sodišče pri razporeditvi preživninskega bremena moralo upoštevati slabše zdravstveno stanje očeta in v zvezi s tem povezane dodatne potrebe, ki prinašajo povečane stroške, 3) ali je sodišče prve stopnje materialnopravno pravilno ocenilo potrebe mld. otrok in 4) ali se pri določanju preživnine upošteva stanovanjski kredit, najet za rešitev stanovanjskega problema družine, katerega plačevanje je v celoti prevzel preživninski zavezanec.

Predlagatelj navaja, da je tožnica v letu 2015 uveljavljala 1/2 davčne olajšave za vse tri otroke. Posledično je zaradi tega prejela višjo neto plačo, sam pa je moral v letu 2015 doplačati 2.294,87 EUR dohodnine. Sodišče se do tega ni opredelilo, kar pomeni absolutno bistveno kršitev pravdnega postopka, saj sodbe ni mogoče preizkusiti. Nadalje navaja, da mora zaradi prestale operacije na žolčniku in vnetja trebušne slinavke uživati dietno prehrano, ki ne sme vključevati maščob, mastnega mesa. Uživati mora čim več sadja, zelenjave, po možnosti ekološke pridelave. Doma si mora sam pripravljati hrano, kar pomeni, da znaša strošek prehrane približno 3x več kot prej, ko ni potreboval diete. Prav tako mora redno uživati dodatke k prehrani. V primeru opustitve skrbi za zdravje in izgube delovne sposobnosti bodo posredno prikrajšani prav mld. otroci. Izpodbija presojo sodišč glede vseh ugotovljenih izdatkov za mld. otroke ter glede zadnjega vprašanja navaja, da višje sodišče glede tega ni dalo jasnega odgovora. Sodna praksa višjih sodišč je glede tega neenotna, Vrhovno sodišče pa o tem še ni zavzelo stališča.

5. Vrhovno sodišče je ocenilo, da razlogi za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena ZPP niso podani, zato je predlog zavrnilo (drugi odstavek 367.c člena ZPP).

Zakon o zakonski zvezi in družinskih razmerjih (1976) - ZZZDR  - člen 129, 129a, 131

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367a, 367a/1, 367c, 367c/2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep II DoR 190/2017
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-06-22

Anton Frantar (preds.), mag. Rudi Štravs (poroč.), mag. Nina Betetto

CIVILNO PROCESNO PRAVO - OBLIGACIJSKO PRAVO

predlog za dopustitev revizije - odstop od pogodbe - zavrnitev predloga za dopustitev revizije

Vrhovno sodišče je zavrnilo predlog, ker niso podani pogoji iz 367. a člena ZPP. Ožja obrazložitev tega sklepa ima podlago v drugem odstavku 367. c člena ZPP.

1. Iz sodbe pritožbenega sodišča je razvidno, da je bil pravnomočno zavrnjen tožbeni zahtevek zaradi plačila odškodnine odvetniku, ki je bila zahtevana zato, ker naj ne bi bil spoštovan šestmesečni odpovedni rok v zvezi s prenehanjem pogodbe o odvetniškem zastopanju. Toženka je podala odpoved dne 28. 10. 2014 zaradi "novih okoliščin" s predlogom, da se odpovedni rok sporazumno skrajša na en mesec in naj bi tako pogodba prenehala 30. 11. 2014. Po ugotovitvah nižjih sodišč naj bi najkasneje takrat tudi obstajal utemeljen razlog za odstop od pogodbe zaradi neizpolnjevanja pogodbenih obveznosti tožeče stranke.

2. Tožnik se v predlogu za dopustitev revizije sklicuje predvsem na okoliščino, da toženka v odpovedi 28. 10. 2014 ni navedla nobenega resnega razloga (832. člen Obligacijskega zakonika - OZ), s tem v zvezi predlagatelj zastavlja naslednje vprašanje:

- Ali je odstop od pogodbe brez upoštevanja odpovednega roka utemeljen, če za odstop od pogodbe ni bilo resnih vzrokov, vzrok za odstop pa je nastal po samem odstopu od pogodbe?

3. Predloga za dopustitev revizije ni utemeljen.

4. Vrhovno sodišče je zavrnilo predlog, ker niso podani pogoji iz 367. a člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP). Ožja obrazložitev tega sklepa ima podlago v drugem odstavku 367. c člena ZPP.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367a, 367c, 367c/2

Obligacijski zakonik (2001) - OZ  - člen 832

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep I R 81/2017
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-06-22

Anton Frantar (preds.), mag. Rudi Štravs (poroč.), mag. Nina Betetto

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - objektivna nepristanskost sodišča - sorodnik uslužbenca sodišča kot stranka v postopku

Vrhovno sodišče je ocenilo, da je sorodstvena zveza tožnice s strokovno sodelavko, ki dela na manjšem sodišču, ob upoštevanju narave sodnega spora (odločanje o odškodninskem zahtevku zaradi protipravnega ravnanja toženca) zadosten razlog za delegacijo postopka. Zato je določilo pristojnost Okrajnemu sodišču v Murski Soboti.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrajno sodišče v Murski Soboti.

1. Doslej pristojno Okrajno sodišče v Gornji Radgoni je predlagalo delegacijo pristojnosti, ker je tožnica mati strokovne sodelavke A. A., ki dela na radgonskem sodišču. Gre za manjše sodišče, v katerem se vsi sodniki praktično dnevno srečujejo s strokovno sodelavko.

3. Vrhovno sodišče lahko tudi na predlog pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi (67. člen Zakona o pravdnem postopku - ZPP). Med druge tehtne razloge v smislu navedene zakonske določbe spada tudi izpolnjevanje zahteve po objektivni nepristranskosti določenega sodišča, kar pomeni da je treba izključiti vsak resen dvom strank in javnosti v nepristranskost vseh sodnikov določenega sodišča. Vrhovno sodišče je ocenilo, da je sorodstvena zveza tožnice s strokovno sodelavko, ki dela na manjšem sodišču, ob upoštevanju narave sodnega spora (odločanje o odškodninskem zahtevku zaradi protipravnega ravnanja toženca) zadosten razlog za delegacijo postopka. Zato je določilo pristojnost Okrajnemu sodišču v Murski Soboti.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 67

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.