TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSRS Sklep II DoR 106/2017
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-07-06

Anton Frantar (preds.), dr. Mateja Končina Peternel (poroč.), mag. Rudi Štravs

CIVILNO PROCESNO PRAVO - ODŠKODNINSKO PRAVO

dopuščena revizija - povrnitev škode - odgovornost delodajalca (države) - objektivna odgovornost - odgovornost za škodo od nevarne dejavnosti ali nevarne stvari - pojem nevarne dejavnosti - nesreča pri delu - delo policista

Revizija se dopusti glede vprašanja ali hiter in eksploziven tek policista, ki lovi in je osredotočen na bežečo osebo, ob prisotnosti ovir med lovljenjem predstavlja dejavnost s povečano nevarnostjo.

- ali hiter in eksploziven tek policista, ki lovi in je osredotočen na bežečo osebo, ob prisotnosti ovir med lovljenjem predstavlja dejavnost s povečano nevarnostjo?

1. Tožnik je policist in se je dne 23. 6. 2012 poškodoval med delom, ko je v temi in po neravnem terenu lovil kršitelja javnega reda in miru. Sodišče prve stopnje je odločilo, da je šlo za nevarno dejavnost in je podana objektivna odgovornost delodajalca, posledično pa obveznost tožene zavarovalnice, pri kateri je imel delodajalec sklenjeno pogodbo o zavarovanju pred odgovornostjo. Odločilo je, da je tožena zavarovalnica dolžna tožniku plačati 1.610,00 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi, v presežku pa je tožbeni zahtevek zavrnilo.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbo tožnika zavrnilo, pritožbi tožene stranke pa je ugodilo in je sodbo sodišča prve stopnje spremenilo tako, da je tožbeni zahtevek v celoti zavrnilo. Zavzelo je stališče, da ni podana objektivna odškodninska odgovornost delodajalca.

3. Tožnik predlaga, naj Vrhovno sodišče zoper odločitev sodišča druge stopnje dopusti revizijo glede vprašanja, ali hiter in eksploziven tek policista, ki lovi in je osredotočen na bežečo osebo, ob prisotnosti ovir med lovljenjem predstavlja dejavnost s povečano nevarnostjo. Utemeljuje, da je sodna praksa višjih sodišč v primerljivih okoliščinah različna in navaja zadeve II Cp 3446/2013, I Cp 454/2014 in II Cp 2663/2016. Opozarja tudi, da je zadeva Vrhovnega sodišča II Ips 206/2011, na katero se višje sodišče sklicuje v obrazložitvi, neprimerljiva z obravnavano zadevo.

5. Vrhovno sodišče je ocenilo, da je glede predlaganega pravnega vprašanja izpolnjen pogoj za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP). Zato je revizijo na podlagi tretjega odstavka 367.c člena ZPP dopustilo.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367a, 367a/1, 367c, 367c/3

Obligacijski zakonik (2001) - OZ  - člen 149

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep I R 95/2017
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-07-27

Anton Frantar (preds.), dr. Mateja Končina Peternel (poroč.), mag. Nina Betetto

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - objektivna nepristranskost sodišče - videz nepristranskosti - odškodninski zahtevek zaradi nedopustnega ravnanja sodišča

Okoliščina, da pravdna stranka zahteva plačilo odškodnine zaradi postopanja sodišča, narekuje sklep, da bi bilo z odločanjem o tožničinem zahtevku na organizacijsko povezanem stvarno pristojnem sodišču, ki sodi pod isto pritožbeno sodišče, lahko ogroženo zaupanje strank in zaupanje javnosti v nepristranskost sodišča

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrožno sodišče v Ljubljani.

1. Tožnica je pri Delovnem in socialnem sodišču v Ljubljani vložila tožbo zaradi plačila odškodnine za škodo, ki naj bi ji nastala zaradi izdane sodbe Okrajnega sodišča v Novi Gorici, potrjene s sodbo Višjega sodišča v Kopru. Delovno in socialno sodišče v Ljubljani je zadevo odstopilo Okrožnemu sodišču v Novi Gorici. To podaja predlog za prenos pristojnosti na drugo stvarno pristojno sodišče izven koprskega višjega sodišča, saj ocenjuje, da je z Okrajnim sodiščem v Novi Gorici finančno in organizacijsko tako povezano, da bi bil ogrožen videz nepristranskosti sodišča, če bi zadevo obravnavalo. O pritožbi zoper njegovo sodbo pa bi prav tako odločalo Višje sodišče v Kopru.

3. Po 67. členu Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) lahko Vrhovno sodišče na predlog strank ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako lažje opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Drug tehten razlog v smislu 67. člena ZPP je tudi zahteva po objektivni nepristranskosti sodišča. Ta mora izključiti vsako okoliščino, ki bi lahko omajala zaupanje strank in javnosti v odločanje sodišča.

4. Okoliščina, da pravdna stranka zahteva plačilo odškodnine zaradi postopanja Okrajnega sodišča v Novi Gorici in Višjega sodišča v Kopru, narekuje sklep, da bi bilo z odločanjem o tožničinem zahtevku na organizacijsko povezanem Okrožnem sodišču v Novi Gorici, ki sodi pod koprsko višje sodišče, lahko ogroženo zaupanje strank in zaupanje javnosti v nepristranskost sodišča, ter predstavlja drug tehten razlog za prenos pristojnosti v smislu 67. člena ZPP.

5. Vrhovno sodišče je zato predlogu za prenos pristojnosti ugodilo in za odločanje v zadevi določilo drugo stvarno pristojno sodišče, to je Okrožno sodišče v Ljubljani.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 67

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep II DoR 177/2017
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-06-29

Anton Frantar (preds.), Janez Vlaj (poroč.), mag. Rudi Štravs

dovoljenost predloga za dopustitev revizije - nepravdni postopek - določitev stikov med staršem in otrokom - zavrženje predloga za dopustitev revizije

Ne ZZZDR v delu, ki se nanaša na odločanje o stikih, ne ZPP v delu, ki ureja postopek v sporih iz razmerij med starši in otroki, ne določa dovoljenosti revizije v teh zadevah, kar pomeni, da je (tudi) Vrhovno sodišče ne more dopustiti.

1. Sodišče prve stopnje je osebne stike med predlagateljem in mladoletnim sinom iz osebnih stikov spremenilo v neosebne stike in pri tem vključilo tudi osnovno šolo mladoletnega sina, kot je razvidno iz I. točke izreka. V presežku oziroma drugačen predlog je zavrnilo.

2. Sodišče druge stopnje je predlagateljevo pritožbo zavrnilo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje.

3. Predlagatelj je zoper sklep sodišča druge stopnje vložil predlog za dopustitev revizije.

5. Za odločanje v zadevah iz Zakona o zakonski zvezi in družinskih razmerjih (v nadaljevanju ZZZDR) so pristojna okrožna sodišča, ki o teh odločajo v pravdnem postopku, če z zakonom ni določeno, da odločajo v nepravdnem postopku (prvi in drugi odstavek 10.a člena). Sodišče po določbi četrtega odstavka 106. člena ZZZDR o stikih otroka s staršema odloča v nepravdnem postopku (razen kadar odloča o stikih skupaj s spori o varstvu in vzgoji otrok).

6. Pravnomočni sklep, zoper katerega je predlagatelj vložil predlog za dopustitev revizije, je bil izdan v nepravdnem postopku, v katerem po 34. členu Zakona o nepravdnem postopku (v nadaljevanju ZNP) revizija ni dovoljena, razen če zakon določa drugače. Ne ZZZDR v delu, ki se nanaša na odločanje o stikih, ne ZPP v delu, ki ureja postopek v sporih iz razmerij med starši in otroki, ne določa dovoljenosti revizije v teh zadevah, kar pomeni, da je (tudi) Vrhovno sodišče ne more dopustiti (četrti odstavek 367. člena ZPP v zvezi s četrtim odstavkom 384. člena istega zakona in 37. členom ZNP).

7. Nedovoljen predlog za dopustitev revizije ima lahko le enake posledice kot nedovoljena revizija, zato ga je Vrhovno sodišče zavrglo (primerjaj 377. člen ZPP v zvezi s četrtim odstavkom 384. člena istega zakona in 37. členom ZNP).

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367, 367/4, 377, 384, 384/4

Zakon o nepravdnem postopku (1986) - ZNP  - člen 34, 37

Zakon o zakonski zvezi in družinskih razmerjih (1976) - ZZZDR  - člen 10a, 10a/1, 10a/2, 106, 106/4

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep II DoR 235/2017-8
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-08-24

Anton Frantar (preds.), Jan Zobec (poroč.), dr. Mateja Končina Peternel

CIVILNO PROCESNO PRAVO - OBLIGACIJSKO PRAVO

predlog za dopustitev revizije - neupravičena pridobitev - podjemna pogodba - zavrnitev predloga za dopustitev revizije

Ker niso izpolnjeni pogoji, ki jih za dopustitev revizije določa prvi odstavek 367.a člena ZPP, je Vrhovno sodišče zavrnilo predlog v skladu z drugim odstavkom 367.c člena ZPP.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek za plačilo 2.509,54 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi. Tožniku je naložilo povračilo pravdnih stroškov toženke.

2. Sodišče druge stopnje je zavrnilo pritožbo tožnika in potrdilo izpodbijano sodbo. Odločilo je, da tožnik sam krije lastne pritožbene stroške.

3. Zoper sodbo sodišča druge stopnje je tožnik vložil predlog za dopustitev revizije, v katerem zatrjuje zmotno uporabo materialnega prava. Navaja dejanske okoliščine, iz katerih naj bi izhajalo, da je bila med njim in toženko sklenjena podjemna pogodba, ter dejanske okoliščine, iz katerih naj bi izhajala obogatitev toženke in oškodovanje tožnika. Predlaga dopustitev revizije glede vprašanj, ali je pravilna presoja nižjih sodišč, da med pravdnima strankama ni bila sklenjena podjemna pogodba, in presoja, da toženka ni bila obogatena, tožnik pa ne oškodovan. Pomembnost predlaganih dveh vprašanj utemeljuje z zagotovitvijo pravne varnosti in enotno uporabo prava ter zatrjuje neobstoj sodne prakse Vrhovnega sodišča.

5. Ker niso izpolnjeni pogoji, ki jih za dopustitev revizije določa prvi odstavek 367.a člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP), je Vrhovno sodišče zavrnilo predlog v skladu z drugim odstavkom 367.c člena ZPP.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367a, 367a/1, 367c, 367c/2

Obligacijski zakonik (2001) - OZ  - člen 190, 619

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep II DoR 139/2017
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-09-07

Anton Frantar (preds.), Tomaž Pavčnik (poroč.), mag. Rudi Štravs

predlog za dopustitev revizije - tožba za ugotovitev nedopustnosti izvršbe - pravni interes - zavrnitev predloga za dopustitev revizije

Vrhovno sodišče ugotavlja, da pogoji za dopustitev revizije iz 367.a člena ZPP niso podani. Zato je toženčev predlog na podlagi drugega odstavka 367.c člena ZPP zavrnilo.

1. Tožena stranka je v izvršilnem postopku zoper svojega dolžnika (Z. S.) kot sredstvo izvršbe predlagala tudi rubež premičnine, avtobusa znamke Mercedes Benz. Tožeča stranka je v izvršilnem postopku vložila ugovor tretjega. Ker mu je upnik tam nasprotoval, ga je izvršilno sodišče zavrnilo, tretjega pa napotilo na pravdo za ugotovitev nedopustnosti izvršbe.

2. Tožnik kot tretji je v tej pravdi takšno tožbo vložil ter z njo pred sodiščem prve stopnje tudi uspel.

3. Pritožbeno sodišče je toženčevo pritožbo zavrnilo in sodbo sodišča prve stopnje potrdilo.

4. Tožena stranka vlaga predlog za dopustitev revizije zoper slednjo sodbo.

5. Sodišču predlaga, naj revizijo dopusti glede naslednjih štirih vprašanj:

- Ali sta sodišči pravilno uporabili materialno pravo glede vprašanja pravočasnosti (preuranjena tožba) vložitve tožbe zaradi nedopustnosti izvršbe na podlagi napotitvenega sklepa izvršilnega sodišča?

- Ali sta sodišči pravilno uporabili materialno pravo glede vprašanja pravnega interesa za tožbo zaradi nedopustnosti izvršbe (za ugotovitveni zahtevek), če je bila stvar pred koncem postopka na prvi stopnji odtujena?

- Ali sta sodišči zagrešili bistvene kršitve določb ZPP iz 14. točke, 15. točke in 8. točke drugega odstavka 339. člena ZPP, saj sodba sodišča prve in druge stopnje ne obravnava vseh dokazov, ki jih je tožena stranka glede lastništva sporne premičnine - avtobusa s strani dolžnika v izvršilnem postopku, predložila?

- Ali sta sodišči zmotno uporabili drugi odstavek 11. člena SPZ glede pridobitve in obstoja lastninske pravice na zarubljeni premičnini?

7. Vrhovno sodišče ugotavlja, da pogoji za dopustitev revizije iz 367.a člena ZPP niso podani. Zato je toženčev predlog na podlagi drugega odstavka 367.c člena ZPP zavrnilo.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367a, 367c, 367c/2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep II DoR 393/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-04-06

Janez Vlaj (preds.), Anton Frantar (poroč.), Tomaž Pavčnik

predlog za dopustitev revizije - dovoljenost revizije zoper sklep - sklep o oprostitvi plačila sodne takse - zavrženje predloga za dopustitev revizije

Sklep, s katerim sodišče odloča o predlogu za (delno) oprostitev plačila sodne takse, ni sklep, s katerim je postopek pravnomočno končan.

1. Sodišče prve stopnje je sklenilo, da se toženčev predlog za oprostitev plačila sodne takse za postopek s pritožbo zoper sodbo zavrže.

2. Sodišče druge stopnje je toženčevo pritožbo zavrnilo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje.

3. Zoper ta sklep je toženec vložil predlog za dopustitev revizije (prim. tretji odstavek 367. člena, drugi odstavek 367.a člena in 367.b člen Zakona o pravdnem postopku, v nadaljevanju ZPP).

5. Revizija je izredno pravno sredstvo. Pod pogoji, ki jih predpisuje zakon, je dovoljena zoper pravnomočno sodbo, izdano na drugi stopnji (prvi odstavek 367. člena ZPP), in zoper sklep sodišča druge stopnje, s katerim je bil postopek pravnomočno končan (prvi odstavek 384. člena ZPP). Tudi predlog za dopustitev revizije je dovoljen samo zoper odločbe, zoper katere je sicer po zakonu mogoče vložiti revizijo, saj je postopek za njeno dopustitev zgolj (predhodna) faza postopka z izrednim pravnim sredstvom.

6. Toženec predlaga dopustitev revizije zoper sklep sodišča druge stopnje, s katerim je bila potrjena odločitev sodišča prve stopnje o zavrženju njegovega predloga za oprostitev plačila sodne takse. Sklep, s katerim sodišče odloča o predlogu za (delno) oprostitev plačila sodne takse, ni sklep, s katerim je postopek pravnomočno končan.

Zato zoper njega stranke ne morejo vložiti revizije, Vrhovno sodišče pa je tudi ne more dopustiti.

7. Nedovoljen predlog za dopustitev revizije ima lahko le enake posledice kot nedovoljena revizija, zato ga je Vrhovno sodišče zavrglo (prim. 377. člen ZPP v zvezi s četrtim odstavkom 384. člena istega zakona).

V smislu določbe prvega odstavka 384. člena ZPP je namreč postopek s sklepom pravnomočno končan, če ima odločitev za posledico pravnomočno končanje postopka o glavni stvari, to je tožbenem zahtevku - prim. sklep Vrhovnega sodišča RS II Ips 180/2010 z dne 20. 5. 2013.

Prim. sklep Vrhovnega sodišča RS II DoR 265/2014 z dne 18. 9. 2014.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367, 367/1, 384, 384/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep X Ips 186/2017
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-06-21

Peter Golob (preds.), Marko Prijatelj (poroč.), Nataša Smrekar

V obravnavani zadevi je revidentka sama vložila revizijo, pri tem pa ni izkazala niti zatrjevala, da ima opravljen pravniški državni izpit.

1. Z izpodbijano sodbo je sodišče prve stopnje na podlagi prvega odstavka 63. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) zavrnilo tožbo tožnikov zoper sklep Upravne enote Kamnik, št. 321-229/95/571 z dne 25. 4. 2016, v zvezi z odločbo Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, št. 490-21/2016/5 z dne 9. 6. 2016, s katero tožnikom ni bila priznana lastnost stranke v postopku vračanja odvzetih premoženjskih pravic članom Agrarne skupnosti A. Zoper pravnomočno sodbo sodišča prve stopnje vlaga prva tožnica (v nadaljevanju revidentka) revizijo, v kateri predlaga, da Vrhovno sodišče sodbo spremeni in tožbi v celoti ugodi.

3. Po drugem odstavku 22. člena ZUS-1 lahko stranka v postopku z izrednimi pravnimi sredstvi opravlja dejanja samo po pooblaščencu, ki ima opravljen pravniški državni izpit.

4. Glede na prvi odstavek 22. člena ZUS-1 se za vprašanja postopka, ki v ZUS-1 niso urejena, primerno uporabljajo določbe zakona, ki ureja pravdni postopek. Zakon o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) v četrtem odstavku 86. člena določa, da sme pravdna dejanja v postopku z izrednimi pravnimi sredstvi opravljati tudi stranka sama ali njen zakoniti zastopnik, če imata opravljen pravniški državni izpit. Po 367. č členu ZPP pa mora stranka, ki sama vloži revizijo oziroma njen zakoniti zastopnik, najkasneje ob vložitvi revizije izkazati, da ima opravljen pravniški državni izpit. Če namreč reviziji ni priloženo potrdilo, ki to izkazuje, se revizija na podlagi citirane določbe ZPP zavrže. Po določbi 83. člena ZUS-1 je revizija izredno pravno sredstvo v upravnem sporu, saj se vloži zoper pravnomočno odločitev sodišča prve stopnje, torej zanjo veljajo določbe drugega odstavka 22. člena ZUS-1, četrtega odstavka 86. člena ZPP in tudi določba 367. č člena ZPP.

5. Po četrtem odstavku 83. člena ZUS-1 revizija ni dovoljena, če jo je vložil nekdo, ki te pravice nima. V obravnavani zadevi je revidentka sama vložila revizijo, pri tem pa ni izkazala niti zatrjevala, da ima opravljen pravniški državni izpit.

6. Upoštevaje 367. č člen ZPP v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1 Vrhovno sodišče revidentke ni pozvalo k predložitvi dokazila o opravljenem pravniškem državnem izpitu, temveč je revizijo na podlagi 89. člena ZUS-1 zavrglo kot nedovoljeno.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367č

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep X Ips 213/2009 enako tudi X Ips 200/2009, X Ips 231/2009
VSRS Sklep X Ips 228/2017
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-09-06

Sodba UPRS (zunanji oddelek v Mariboru) II U 383/2015

Peter Golob (preds.), Marko Prijatelj (poroč.), Borivoj Rozman

dovoljenost revizije - pogoji za dovoljenost

Ker revident ne uveljavlja nobenega izmed zakonsko določenih pogojev za dovoljenost revizije po drugem odstavku 83. člena ZUS-1, je Vrhovno sodišče na podlagi 89. člena ZUS-1 zavrglo revizijo kot nedovoljeno.

II. Tožeča stranka sama trpi svoje stroške revizijskega postopka.

1. Z izpodbijano pravnomočno sodbo je sodišče prve stopnje zavrnilo tožbo tožeče stranke (v nadaljevanju revident) zoper odločbo Ministrstva za kulturo št. 6160-363/2011/14 in 6161-37/2013/14 z dne 14. 9. 2015, s katero je toženka odločila, da se revident z dnem 7. 7. 2015 izbriše iz razvida samozaposlenih v kulturi, da mu z dnem izbrisa iz razvida preneha pravica do povračila prispevkov za socialno varnost, ki mu je bila priznana z odločbo št. 6161-37/2013/12 z dne 26. 2. 2014, in da v postopku niso nastali stroški.

2. Zoper to sodbo je revident vložil revizijo, v kateri se v zvezi z uveljavljanjem revizijskih razlogov zgolj sklicuje na 370. člen Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) in jih vsebinsko ne utemelji, prav tako pa se ne sklicuje in vsebinsko ne obrazlaga nobenega od pogojev za dovoljenost revizije po drugem odstavku 83. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1).

4. Po drugem odstavku 83. člena ZUS-1 je revizija dovoljena, če je izpolnjen eden od tam navedenih pogojev. Po ustaljeni upravnosodni praksi Vrhovnega sodišča je trditveno in dokazno breme o izpolnjevanju teh pogojev na strani revidenta, saj revizije po uradni dolžnosti ni mogoče dovoliti. Ker revident ne uveljavlja nobenega izmed zakonsko določenih pogojev za dovoljenost revizije po drugem odstavku 83. člena ZUS-1, je Vrhovno sodišče na podlagi 89. člena ZUS-1 zavrglo revizijo kot nedovoljeno.

5. Ker revident z revizijo ni uspel, sam trpi svoje stroške revizijskega postopka (prvi odstavek 165. člena in prvi odstavek 154. člena ZPP in v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1).

6. O revidentovi prošnji za oprostitev plačila sodne takse, ki jo je podal v reviziji, je že odločilo sodišče prve stopnje, ki je revidenta oprostilo plačila sodne takse.

Zakon o upravnem sporu (2006) - ZUS-1  - člen 83, 83/2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep I R 107/2017
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-08-31

Anton Frantar (preds.), dr. Ana Božič Penko (poroč.), dr. Mateja Končina Peternel

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - objektivna nepristranskost sodišča - uslužbenec pristojnega sodišča kot priča v postopku

Okoliščina, da je predlagatelju delegacije nasprotna stranka za pričo predlagala uslužbenko stvarno in krajevno pristojnega sodišča, sama po sebi ne vzbuja dvoma v nepristranskost sojenja, konkretnih okoliščin, ki bi kazale na vpliv potencialne priče nanj pa predlog ne vsebuje.

1. Toženec je podal predlog, naj se motenjska pravda namesto pred stvarno in krajevno pristojnim Okrajnim sodiščem v Gornji Radgoni nadaljuje pred drugim stvarno pristojnim sodiščem. Predlog je utemeljil trditvijo, da je tožnica kot pričo predlagala uslužbenko Okrajnega sodišča v Gornji Radgoni ter da je ta prišla osebno pozdravit tožnico, ko je slednja 21. 6. 2017 na hodniku sodišča čakala na pričetek naroka.

2. Postopek v pravdi, ki se je že začela, se lahko nadaljuje pred drugim stvarno pristojnim sodiščem le v primeru delegacije pristojnosti po določbi 67. člena Zakona o pravdnem postopku, po kateri lahko Vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi.

3. Eden od tehtnih razlogov, ki utemeljuje delegacijo pristojnosti, je zagotovitev nepristranskosti sojenja. Vendar pa okoliščina, da je predlagatelju delegacije nasprotna stranka za pričo predlagala uslužbenko stvarno in krajevno pristojnega sodišča, sama po sebi ne vzbuja dvoma v nepristranskost sojenja, konkretnih okoliščin, ki bi kazale na vpliv potencialne priče nanj pa predlog ne vsebuje. Zato je Vrhovno sodišče predlog zavrnilo.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 67

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep III DoR 60/2017-8
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-07-25

Vladimir Balažic (preds.), Franc Seljak (poroč.), dr. Ana Božič Penko

predlog za dopustitev revizije - dovoljenost revizije zoper sklep o stroških postopka - zavrženje predloga za dopustitev revizije

Sklep o stroških postopka ni sklep, s katerim se postopek pravnomočno konča. Ker revizija zoper tak sklep ni dovoljena, je tudi ni mogoče dopustiti.

1. Sodišče prve stopnje je v delu, relevantnem za odločanje o predlogu, sklenilo, da je tožeča stranka toženi stranki dolžna povrniti 12.936,57 EUR pravdnih stroškov v roku 15 dni po prejemu sklepa (III. točka izreka sklepa).

2. Sodišče druge stopnje je pritožbi tožeče stranke ugodilo in sodbo sodišča prve stopnje v III. točki izreka spremenilo tako, da je tožeča stranka dolžna toženi stranki povrniti [le] 7.330,13 EUR pravdnih stroškov v roku 15 dni po prejemu sklepa, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi od zapadlosti do izpolnitve (I. točka izreka sklepa). Sklenilo je tudi, da je tožena stranka dolžna tožeči stranki povrniti njene pritožbene stroške v višini 116,00 EUR (II. točka izreka sklepa).

3. Zoper sklep sodišča druge stopnje je tožena stranka vložila predlog za dopustitev revizije.

5. Sklep o stroških postopka ni sklep, s katerim se postopek pravnomočno konča. Ker revizija zoper tak sklep ni dovoljena (prvi odstavek 384. člena Zakona o pravdnem postopku, ZPP), je tudi ni mogoče dopustiti (četrti odstavek 367. člena ZPP). Vrhovno sodišče je zato predlog tožene stranke zavrglo.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367, 367/4, 384, 384/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep II DoR 112/2009, enako tudi II DoR 252/2013