VSRS Sklep X Ips 197/2017
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-08-23

Sodba UPRS (zunanji oddelek v Celju) IV U 49/2016

Peter Golob (preds.), Brigita Domjan Pavlin (poroč.), dr. Erik Kerševan

dovoljenost revizije - promet s kmetijskimi zemljišči - odobritev pravnega posla - začasna odredba - trditveno in dokazno breme - pomembno pravno vprašanje ni postavljeno - zelo hude posledice niso izkazane

Revident navaja le revizijske razloge in svoje nestrinjanje z ugotovljenim dejanskim stanjem in razlogi izpodbijane sodbe, pravnega vprašanja, glede katerega pričakuje odločitev Vrhovnega sodišča in glede katerega naj bi izpodbijana sodba odstopala od dosedanje sodne prakse, pa sploh ne navede, zato pogoj za dovoljenost revizije po 2. točki drugega odstavka 83. člena ZUS-1 ni izpolnjen.

Za to, da bi bile zelo hude posledice izkazane, mora revident obrazložiti, kakšne konkretne posledice ima zanj izpodbijana odločitev, navesti razloge, zakaj so te posledice zanj zelo hude, in to tudi izkazati.

II. Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrže.

III. Tožeča stranka sama trpi svoje stroške revizijskega postopka.

1. Z izpodbijano sodbo je sodišče prve stopnje na podlagi prvega odstavka 63. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) kot neutemeljeno zavrnilo tožbo tožeče stranke zoper 4. in 5. točko izreka odločbe Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, št. 33008-233/2015/2 z dne 15. 3. 2016, s katerima je ministrstvo, kot pritožbeni organ, po tem, ko je odpravil tam navedena prvostopenjska upravna akta (1. točka izreka), odobril pravni posel prenosa lastninske pravice na kmetijskem zemljišču s parc. št. 559/2 k. o. X., sklenjen med prodajalko M. H. in kupcema I. in M. B. (4. točka izreka) in zavrnil odobritev tega pravnega posla med navedeno prodajalko in tožnikom kot kupcem (5. točka izreka).

V postopku je bilo ugotovljeno, da kupca I. in M. B. izpolnjujeta predkupno pravico kot kmeta mejaša, saj njuno zemljišče s parc. št. 382/4 k. o. X. preko javne poti meji na prodajano zemljišč.

2. Zoper pravnomočno sodbo sodišča prve stopnje je tožnik (v nadaljevanju revident) vložil revizijo. Glede njene dovoljenosti se sklicuje na 2. in 3. točko drugega odstavka 83. člena ZUS-1. Uveljavlja revizijska razloga iz prvega odstavka 85. člena ZUS-1. Predlaga razveljavitev izpodbijane sodbe in vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v novo sojenje. Zahteva plačilo stroškov postopka. Hkrati z revizijo vlaga predlog za izdajo začasne odredbe po drugem odstavku 84. člena ZUS-1.

4. Po drugem odstavku 83. člena ZUS-1 je revizija dovoljena, če je izpolnjen eden izmed tam navedenih pogojev za njeno dovoljenost. Po ustaljeni upravnosodni praksi Vrhovnega sodišča je tako trditveno kot dokazno breme o izpolnjevanju pogojev za dovoljenost revizije na strani revidenta, saj revizije po uradni dolžnosti ni mogoče dovoliti. Vrhovno sodišče glede na značilnost tega pravnega sredstva ter svoj položaj in temeljno funkcijo v sodnem sistemu svojih odločitev o tem, da revizija ni dovoljena, podrobneje ne razlaga (razlogi za to so pojasnjeni že v sodbi X Ips 420/2014 z dne 2. 12. 2015).

5. Po 2. točki drugega odstavka 83. člena ZUS-1 je revizija dovoljena, če gre po vsebini zadeve za odločitev o pomembnem pravnem vprašanju ali če odločba sodišča prve stopnje odstopa od sodne prakse Vrhovnega sodišča glede pravnega vprašanja, ki je bistveno za odločitev, ali če v sodni praksi sodišča prve stopnje o tem vprašanju ni enotnosti, Vrhovno sodišče pa o tem še ni odločilo.

6. V okviru citirane določbe revident uveljavlja dovoljenost revizije zaradi pomembnega pravnega vprašanja in odstopa od sodne prakse. Navaja namreč: "po vsebini zadeve gre za odločitev o pomembnem pravnem vprašanju, ki presega pomen konkretne zadeve, saj je vsled negotovosti tovrstnih odločitev, ki se razlikujejo od odločitev v primerljivih zadevah, ogrožena pravna varnost in s tem tudi pravna država". Vendar v nadaljevanju revizije navedbe o pomembnem pravnem vprašanju in odstopu od sodne prakse ne konkretizira. Navaja le revizijske razloge in svoje nestrinjanje z ugotovljenim dejanskim stanjem in razlogi izpodbijane sodbe. Pravnega vprašanja, glede katerega pričakuje odločitev Vrhovnega sodišča in glede katerega naj bi izpodbijana sodba odstopala od dosedanje sodne prakse, pa sploh ne navede. Brez opredelitve konkretnega pravnega vprašanja, glede na vsebino konkretne zadeve, pa pogoj za dovoljenost revizije po 2. točki drugega odstavka 83. člena ZUS-1 ni izkazan.

Vrhovno sodišče je v svojih odločbah tudi že večkrat pojasnilo, da le z navedbo revizijskih razlogov in njihovo obrazložitvijo brez natančne in konkretne opredelitve pomembnega pravnega vprašanja glede na vsebino zadeve trditveno in dokazno breme za dovoljenost revizije po 2. točki drugega odstavka 83. člena ZUS-1 ni izpolnjeno.

7. Revident tudi ni izkazal izpolnjevanje pogoja za dovoljenost revizije po 3. točki drugega odstavka 83. člena ZUS-1, po kateri je revizija dovoljena, če ima odločitev, ki se izpodbija v upravnem sporu, zelo hude posledice za stranko.

8. Navedel je le, da ima izpodbijana odločitev zanj hude posledice, saj so mu kršene človekove pravice in temeljne svoboščine. V oklepaju je dodal:"pravica do zasebne lastnine, enakost pred zakonom, itd".

9. Ta navedba pa zelo hudih posledic izpodbijanega akta ne izkazuje. Zelo hude posledice, ki so nedoločen pravni pojem, je namreč treba izkazati v vsakem primeru posebej. Upoštevaje pravilo o trditvenem in dokaznem bremenu ter ustaljeno upravnosodno prakso Vrhovnega sodišča (npr. X Ips 212/2008 z dne 4. 11. 2010, X Ips 85/2009 z dne 19. 8. 2010 in X Ips 148/2010 z dne 19. 8. 2010) bi moral revident obrazložiti, kakšne konkretne posledice ima zanj izpodbijana odločitev, navesti razloge, zakaj so te posledice zanj zelo hude, in to tudi izkazati. Opisanega trditvenega in dokaznega bremena revident ni izpolnil.

10. Ker pogoji za dovoljenost revizije niso izkazani, jo je Vrhovno sodišče zavrglo kot nedovoljeno na podlagi 89. člena ZUS-1.

11. Na podlagi 84. člena ZUS-1 lahko Vrhovno sodišče na zahtevo revidenta izda začasno odredbo do odločitve o reviziji zaradi razlogov iz drugega odstavka 32. člena ZUS-1. S tem sklepom je Vrhovno sodišče odločilo o (ne)dovoljenosti revizije, kar pomeni, da procesna predpostavka za vsebinsko presojo utemeljenosti predloga za izdajo začasne odredbe ni izpolnjena. Zato je Vrhovno sodišče ob smiselni uporabi 89. člena v zvezi z drugim odstavkom 84. člena ZUS-1 zavrglo tudi predlog za izdajo začasne odredbe.

12. Revident z revizijo ni uspel, zato sam trpi svoje stroške revizijskega postopka (prvi odstavek 165. člena in prvi odstavek 154. člena Zakona o pravdnem postopku v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1).

V 2. in 3. točki izreka odločbe pa je pritožbeni organ odobril promet kmetijskega zemljišča s parc. št. 559/1 k. o. X. med prodajalko M. H. in tožnikom, kot kupcem.

Prim. odločbe Vrhovnega sodišča RS v zadevah: X Ips 380/2014, X Ips 130/2015, X Ips 302/2015, X Ips 138/2016, X Ips 6/2017 in druge.

Enako odločbe Vrhovnega sodišča RS v zadevah: X Ips 135/2009, X Ips 359/2010, X Ips 346/2011, X Ips 90/2012, X Ips 264/2012, X Ips 92/2013, X Ips 206/2015, X Ips 248/2016 in druge.

Zakon o upravnem sporu (2006) - ZUS-1  - člen 83, 83/2-2, 83/2-3, 84

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.