VSRS Sklep X Ips 236/2017
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-11-22

Peter Golob (preds.), Brigita Domjan Pavlin (poroč.), dr. Erik Kerševan

ustanovitev služnosti - dovoljenost revizije - revizija brez navedbe razlogov za dovoljenost - navajanje revizijskih razlogov

Ker je trditveno in dokazno breme o obstoju pogojev za dovoljenost revizije na strani revidenta, ta pa tega bremena ni izpolnil, saj je v reviziji uveljavljal le revizijske razloge, s katerimi je mogoče izpodbijati zakonitost pravnomočne sodbe sodišča prve stopnje, pogoji za dovoljenost revizije niso izpolnjeni.

1. Z izpodbijano sodbo je sodišče prve stopnje na podlagi prvega odstavka 63. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) kot neutemeljeno zavrnilo tožbo tožeče stranke zoper odločbo Upravne enote Ljubljana, št. 352-100/2014-34 z dne 13. 6. 2016. Z navedeno odločbo je prvostopenjski upravni organ odločil: da se v korist družbe E., d. o. o., Ljubljana na nepremičnini v solasti tožeče stranke dovoli ustanovitev služnosti v javno korist za tam navedeni namen (1. in 2. točka izreka); da služnostni upravičenec pridobi služnost z dnem izdaje odločbe (3. točka izreka); da je ta odločba skupaj s sklenjenimi pogodbami o služnosti daljnovoda v javno korist, ki so bile sklenjene z ostalimi solastniki zemljišča, podlaga za vpis služnostne pravice v zemljiško knjigo (4. točka izreka). V nadaljevanju je zavrnil predlog tožeče stranke, da je služnostni upravičenec dolžan prevzeti njen celotni solastninski delež ter ji za ta delež plačati odškodnino (5. točka izreka); glede odškodnine je stranki napotil na sodišče (6. točka izreka) in zavrnil zahtevo tožeče stranke za povrnitev stroškov postopka (7. točka izreka). Pritožbeni organ je z odločbo, št. 35021-14/2015/4 z dne 1. 8. 2016, pritožbi tožeče stranke delno ugodil in izpodbijani akt odpravil glede stroškov upravnega postopka ter v tem delu zadevo vrnil upravnemu organu v ponoven postopek, v preostalem delu pa je pritožbo zavrnil.

2. Zoper pravnomočno sodbo sodišča prve stopnje je tožeča stranka (v nadaljevanju revident, kot pravni naslednik tožnice), vložila revizijo. Uveljavlja revizijska razloga zmotne uporabe materialnega prava in bistvene kršitve določb postopka. Vrhovnemu sodišču predlaga, naj izpodbijano sodbo spremeni tako, da tožbi ugodi in izpodbijani akt odpravi, podrejeno pa, da izpodbijano sodbo razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

je revizija dovoljena, če je izpolnjen eden izmed tam navedenih pogojev za njeno dovoljenost. Po ustaljeni upravnosodni praksi Vrhovnega sodišča je tako trditveno kot dokazno breme o izpolnjevanju pogojev za dovoljenost revizije na strani revidenta, saj revizije po uradni dolžnosti ni mogoče dovoliti. Vrhovno sodišče glede na značilnost tega pravnega sredstva ter svoj položaj in temeljno funkcijo v sodnem sistemu svojih odločitev o tem, da revizija ni dovoljena, podrobneje ne razlaga.

5. V obravnavani reviziji revident pogojev za dovoljenost revizije ni navedel. V reviziji je navedel le revizijska razloga iz prvega odstavka 85. člena ZUS-1. Glede same dovoljenosti revizije pa ni niti izrecno navedel drugega odstavka 83. člena ZUS-1, niti ni opisno navedel in izkazal, kateri od pogojev za dovoljenost revizije iz drugega odstavka 83. člena ZUS-1 naj bi bil v obravnavani zadevi izpolnjen.

6. Določbe ZUS-1, ki urejajo postopek z revizijo, jasno razmejujejo pogoje za dovoljenost revizije in razloge, s katerimi je mogoče v reviziji izpodbijati zakonitost pravnomočne sodbe prvostopenjskega sodišča. Iz narave tega izrednega pravnega sredstva izhaja, da mora vlagatelj - revident izkazati obstoj predpisanih pogojev za njegovo vsebinsko obravnavo (tako tudi Ustavno sodišče RS v odločbi Up-1057/08 z dne 2. 4. 2009). Restriktiven pristop pri presoji izkazanosti pogojev za dovoljenost revizije je utemeljen tudi z institutom pravnomočnosti, katerega pomen poudarja tudi Ustava RS (158. člen), zato je v pravnomočne sodne odločbe mogoče posegati le v primerih in po postopkih, določenih z zakonom (tako tudi Ustavno sodišče RS v sklepu Up-858/08 z dne 3. 6. 2008).

7. Ker je trditveno in dokazno breme o obstoju pogojev za dovoljenost revizije na strani revidenta, ta pa tega bremena ni izpolnil, temveč je v reviziji uveljavljal le revizijske razloge, s katerimi je mogoče izpodbijati zakonitost pravnomočne sodbe sodišča prve stopnje, pogoji za dovoljenost revizije niso izpolnjeni.

8. Vrhovno sodišče je glede na navedeno revizijo zavrglo kot nedovoljeno na podlagi 89. člena ZUS-1.

Z novelo ZPP-E (Ur. l. RS, št. 10/2017) so bili črtani 83. člen in 86. - 91. člen ZUS-1 (drugi odstavek 122. člena ZPP-E). Ker pa je bila v obravnavanem primeru izpodbijana sodba sodišča prve stopnje izdana pred začetkom uporabe ZPP-E, to je pred 14. 9. 2017, se revizijski postopek konča po do tedaj veljavnem ZPP (tretji odstavek 125. člena ZPP-E) in posledično po dotedanjih določbah ZUS-1.

Razlogi za to so pojasnjeni v sodbi X Ips 420/2014 z dne 2. 12. 2015.

Zakon o upravnem sporu (2006) - ZUS-1  - člen 83, 83/2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep X Ips 314/2007, enako tudi X Ips 111/2010, X Ips 238/2010, X Ips 326/2010, X Ips 425/2007, X Ips 242/2010, X Ips 291/2010, X Ips 374/2010,  X Ips 381/2010

Sklep X Ips 241/2012, enako tudi X Ips 190/2012, X Ips 95/2013, X Ips 186/2013