VSRS Sklep II DoR 309/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-01-19

Anton Frantar (preds.), dr. Ana Božič Penko (poroč.), Tomaž Pavčnik

CIVILNO PROCESNO PRAVO - ODŠKODNINSKO PRAVO - ZAVAROVALNO PRAVO

dopuščena revizija - nezgodno zavarovanje - povrnitev nepremoženjske škode - dokazovanje - dejstva - dokaz z izvedencem - opustitev zaslišanja izvedenca - postavitev novega izvedenca - pravica do izjave v postopku - bistvena kršitev določb pravdnega postopka

Revizija dopuščena glede vprašanja, ali opustitev zaslišanja izvedenca na glavni obravnavi in angažiranje novega izvedenca pomeni procesno kršitev.

Revizija se dopusti glede pravnih vprašanj:

- ali je bil dokaz z izvedencem izveden v skladu z določbami Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) oziroma ali je bila zaradi opustitve zaslišanja izvedenca na glavni obravnavi in opustitve postavitve novega izvedenca kršena določba 254. člena ZPP in s tem pravica tožnika do izjave, kar pomeni kršitev iz 8. točke drugega odstavka 339. člena ZPP;

- ali neugotovitev ali nemožnost ugotovitve določenega dejstva prekine vzročno zvezo tako, kot jo prekine ugotovitev neobstoja določenega dejstva.

1. Tožnik je imel pri toženi stranki sklenjeno individualno nezgodno zavarovanje po polici št. 1301688 od 21. 5. 2010 dalje. Del zavarovalne pogodbe so predstavljali Splošni pogoji za nezgodno zavarovanje oseb -S-NEZ-09. Tožnik je 18. 12. 2010 na poledenelem pločniku padel. Utrpel je več poškodb, zaradi posledic katerih mu je tožena zavarovalnica zavarovalnino izplačala pred pravdo. Sporna pa je bila njegova terjatev za plačilo zavarovalnine za 17 % invalidnost po točki 191 D tabele: tožnik je trdil, da posledice padca predstavljajo tudi cirkulacijske spremembe v stegnu in goleni leve noge, tožena stranka pa je posledice zanikala. Med pravdnima strankama je bilo nesporno, da je tožnik zaradi padca utrpel (poleg ostalega tudi) poseben popoškodbeni zaplet - globoko vensko trombozo, vendar je ta po prepričanju tožnika zapustil trajne posledice v obliki posttrombotičnega sindroma oziroma cirkulacijskih sprememb, po mnenju tožene stranke pa je globoka venska tromboza izzvenela brez trajnih posledic.

2. Sodišče prve stopnje je ugotovilo, da tožnik zaradi venske tromboze ni utrpel trajnih posledic in da tudi, če bi jih, te niso v vzročni zvezi s škodnim dogodkom  z dne 18. 12. 2010. Zato je zahtevek iz tega naslova zavrnilo.

3. Pritožbeno sodišče je odločitev prvostopenjskega sodišča potrdilo. Ugotovilo je sicer, da je tožnik res utrpel trajne posledice globoke venske tromboze, a ne zaradi obravnavanega padca. Ker med padcem in posledicami globoke venske tromboze ni vzročne zveze, tožnik ni upravičen do izplačila.

4. Tožnik je vložil predlog za dopustitev revizije glede pravnih vprašanj:

- ali je bil dokaz z izvedencem izveden v skladu z določbami Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) oziroma, ali je bila zaradi opustitve zaslišanja izvedenca na glavni obravnavi in opustitve postavitve novega izvedenca kršena določba 254. člena ZPP in s tem pravica tožnika do izjave, kar pomeni kršitev iz 8. točke drugega odstavka 339. člena ZPP;

- ali neugotovitev ali nemožnost ugotovitve določenega dejstva prekine vzročno zvezo tako, kot jo prekine ugotovitev neobstoja določenega dejstva in

ali določba 9. člena Zakona o brezplačni pravni pomoči, v kolikor se nanaša na plačilo stroškov sodnega izvedenca, za postavitev katerega tožena stranka ni imela dokaznega bremena, posega v pravico tožnika do sodnega varstva iz 23. člena Ustave RS.

V zvezi s prvim vprašanjem navaja, da sta sodišči ključna pravnorelevantna dejstva ugotovili na podlagi izvedenskega mnenja izvedenca angiologa, zoper katerega je tožnik podal pripombe, izvedenec je nato mnenje dopolnil in tožnik je podal pripombe tudi zoper dopolnitev mnenja, a izvedenca sodišče prve stopnje ... ni zaslišalo, ker tožnik zaslišanja ni predlagal. Tožnik opozarja, da je bilo mnenje tudi po dopolnitvi nejasno, nepopolno in protislovno, zato bi moralo sodišče izvedenca zaslišati po uradni dolžnosti; predlog stranke ni potreben, ker dokazna tema ni bila spremenjena in zato tudi nov dokazni predlog ni bil potreben (sklicuje se na komentar k 254. členu ZPP, na odločbe VSL III Cp 3018/2010, III Cp 2625/2014 in II Cp 3571/2011 ter na razloge v sodbah VS RS II Ips 206/2012, II Ips 141/2007 in II Ips 437/2002). Kot pomembno izpostavi, da so bile njegove pripombe zoper mnenje izvedenca in na dopolnitev mnenja konkretne in relevantne, a nanje ni prejel odgovora, zato ne drži zaključek pritožbenega sodišča, da se le strinjal ni z mnenjem. Mnenje je bilo nestrokovno. Tako je izvedenec v njem zapisal, da je tožnika osebno pregledal, čeprav tega dejansko ni storil. Ko je tožnik na to opozoril v pripombah zoper mnenje, je izvedenec sicer opravil osebni pregled, ki pa ni zadostil strokovnim standardom: opazil je vidne povrhnje vene, hiperpigmentacijo, kronično povrhnje vensko popuščanje brez motenj, brez otekline in brez občutljivosti, toda tožnik zahteva invalidnino zaradi posledic globoke (ne povrhnje) venske tromboze, ki jih zgolj s preprostim osebnim pregledom ni mogoče ugotoviti, primernih preiskav, kot sta npr. ultrazvočni pregled ven in APG preiskava pa izvedenec ni opravil. Poudarja razliko med globoko vensko trombozo in poznimi posledicami prebolele venske tromboze oziroma posttrombičnim sindromom (pritožbeno sodišče namreč tega ni razlikovalo, za kar je odgovoren izvedenec, čigar mnenje ni bilo razumljivo, sodišče take nejasnosti ni odpravilo). Izvedenec je pravilno zapisal, da je imel tožnik po poškodbi globoko vensko trombozo in tudi, da so bile ugotovljene trajne posledice venske tromboze v letu 2015, vendar je zmotno njegovo mnenje, da te spremembe niso posledica globoke venske tromboze iz leta 2010. Da vzročne zveze ni, je izvedenec povzel po izvidu dr. Ž. z dne 24. 9. 2012, ki pa ga je upošteval samo delno: v izvidu dr. Ž. ugotavlja, da z objektivno preiskavo ni našel trajnih posledic in ne more potrditi refluksa, vendar tudi - česar izvedenec ni upošteval - da bo potrebno opraviti še APG preiskavo. In ko je bila 19. 10. 2012 ta preiskava opravljena, je dr. Ž. ugotovil trajne posledice prebolele venske tromboze v levi nogi, kar je nato potrdil tudi Kirurški center T. v izvidu z dne 26. 10. 2012. Ker dr. Ž. ni mogel že ob prvem pregledu 24. 9. 2012 opraviti tudi ultrazvoka in APG preiskave je ugotovitev trajnih posledic zapisana v izvidu mesec dni kasneje. Izvedenec ne le, da prvega izvida ni upošteval v celoti, drugega izvida dr. Ž. sploh ni upošteval, sodišče pa kljub temu ni ugodilo tožnikovemu predlogu po postavitvi drugega izvedenca. Ugotovitev drugostopenjskega sodišča, da nikakršni pregledi ne bi mogli ovreči izvida iz leta 2012, ki ne kaže prizadetosti globokega venskega sistema leve noge dve leti po dogodku ne drži: čeprav ni jasno, kateri izvid ima pritožbeno sodišče v mislih, je pomembno, da prvi izvid dr. Ž. prizadetosti globokega venskega sistema leve noge ne zanika, temveč govori le o nemožnosti ugotovitve brez dodatnih preiskav, pregled APG pa je to prizadetost uspel prikazati, kar je potrjeno v drugem izvidu dr. Ž. in v izvidu kirurga T. z dne 26. 10. 2012.

Drugo pravno vprašanje se nanaša na vprašanje vzročne zveze. Tožnik ga zastavlja, ker meni, da je ob ugotovitvah, da je leta 2010 utrpel globoko vensko trombozo, ki se je do leta 2011 pozdravila, bilo v letu 2012 pri njem nobenih trajnih posledic prebolele globoke venske tromboze (kar prereka) in da so bile take posledice kasneje ugotovljene v taki meri, da je bila leta 2015 potrebna operacija. Zavrača stališče sodišč, da trajnih posledic ni bilo zato, ker te leta 2012 naj ne bile ugotovljene.

Tretje vprašanje se nanaša na stroške postopka.

5. Predpostavke za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena ZPP so izpolnjene glede pravnih vprašanj, navedenih v izreku tega sklepa. Glede teh vprašanj je zato Vrhovno sodišče predlogu tožene stranke ugodilo.

ZPP člen 254, 339, 339/2-8, 367a, 367a/1. OZ člen 179.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.