VSRS Sklep VIII R 17/2017
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-09-05

mag. Marijan Debelak (preds.), Borut Vukovič (poroč.), dr. Erik Kerševan

V primeru, ko ni uveden pravdni ali kakšen drug sodni postopek, je v skladu s prvim odstavkom 266. člena ZIZ za odločitev o predlogu za zavarovanje z začasno odredbo in za samo zavarovanje krajevno pristojno sodišče, ki bi bilo pristojno za odločitev o predlogu za izvršbo. To določbo je potrebno obravnavati v povezavi z določbo 5. člena ZIZ o tem, da je za dovolitev izvršbe in zavarovanja stvarno pristojno okrajno sodišče.

Za odločanje v tej zadevi je stvarno pristojno Okrajno sodišče v Celju.

1. Upnik je na Upravno sodišče v Ljubljani vložil predlog za izdajo začasne odredbe, s katero se naj ugotovi, da upniku mirujejo pravice in obveznosti iz delovnega razmerja, sklenjenega z dolžnikom na podlagi pogodbe o zaposlitvi z dne 1. 6. 2016, dokler ne bo izdana dokončna in pravnomočna odločba o podelitvi pravice do mirovanja delovnih pravic in obveznosti po 152. b členu Zakona o javnih uslužbencih (v nadaljevanju ZJU, Ur. l. RS, št. 56/2002 s spremembami). "pri čemer je dolžnik dolžan na upnikov poziv, ki ga ta poda najkasneje do izteka veljavnosti te začasne odredbe, z dolžnikom obnoviti delovno razmerje sklenjeno na podlagi pogodbe o zaposlitvi z dne 1. 6. 2016."

2. Upravno sodišče Republike Slovenije, Oddelek v Celju je s sklepom IV U 87/2017 z dne 31. 5. 2017 odločilo, da ni pristojno za odločanje v tej zadevi in da se po pravnomočnosti tega sklepa zadeva odstopi Delovnemu sodišču v Celju. Navaja, da je upnik izdajo začasne odredbe predlagal v okviru postopka odločanja o mirovanju pravic in obveznosti z delovnega razmerja. V skladu s petim odstavkom 24. člena ZJU je zoper sklep o pravici oziroma obveznosti iz delovnega razmerja dovoljeno sodno varstvo pred delovnim sodiščem. Zaradi navedenega je za odločanje o predlogu za izdajo začasne odredbe stvarno pristojno delovno in ne upravno sodišče.

3. Delovno sodišče v Celju pristojnosti ni sprejelo in je dne 26. 6. 2017 predlagalo, da Vrhovno sodišče odloči v sporu o pristojnosti. Navaja, da je upnik izdajo začasne odredbe predlagal pred vložitvijo sodnega spora, zato je v skladu s prvim odstavkom 266. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju (ZIZ, Ur. l. RS, št. 51/1998 s spremembami) za odločanje o predlogu za zavarovanje z začasno odredbo krajevno pristojno sodišče, ki bi bilo pristojno za odločitev o predlogu za izvršbo.

4. Za odločanje v tem sporu je stvarno pristojno Okrajno sodišče v Celju.

5. Delovno sodišče je kot specializirano sodišče pristojno za odločanje samo v tistih sporih, za katere tako določa zakon. V skladu s prvim odstavkom 43. člena Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (ZDSS-1, Ur. l. RS, št. 2/2004 s spremembami) delovno sodišče lahko tudi po uradni dolžnosti izda začasne odredbe, ki so potrebne, da se prepreči uporaba sile ali nastanek težko nadomestljive škode, vendar le v primeru, če se je delovni spor že začel. Zakon namreč izrecno določa, da te začasne odredbe sodišče izda med postopkom. Enako velja tudi v primerih, ko izdajo začasne odredbe predlaga stranka. V skladu z drugim odstavkom 266. člena ZIZ je za odločanje o takem predlogu pristojno sodišče, pri katerem teče postopek.

6. Drugače pa je urejeno za primere, ko upnik izdajo začasne odredbe predlaga še pred uvedbo pravdnega ali kakšnega drugega sodnega postopka. V primeru, ko ni uveden pravdni ali kakšen drug sodni postopek, je v skladu s prvim odstavkom 266. člena ZIZ za odločitev o predlogu za zavarovanje z začasno odredbo in za samo zavarovanje krajevno pristojno sodišče, ki bi bilo pristojno za odločitev o predlogu za izvršbo. To določbo je potrebno obravnavati v povezavi z določbo 5. člena ZIZ o tem, da je za dovolitev izvršbe in zavarovanja stvarno pristojno okrajno sodišče. Navedeno pomeni, da je za začasno odredbo v zavarovanje terjatve, ki je predlagana še pred uvedbo postopka pred delovnim sodiščem, pristojno sodišče splošne pristojnosti, ne glede na to, da bo za sam spor, potem, ko bo uveden, pristojno delovno sodišče.

7. Glede na navedeno je Vrhovno sodišče na podlagi drugega odstavka 25. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS, št. 26/1999, s spremembami) sklenilo, da je za odločanje v tem sporu stvarno pristojno Okrajno sodišče v Celju.

Zakon o izvršbi in zavarovanju (1998) - ZIZ  - člen 5, 266, 266/1

Zakon o delovnih in socialnih sodiščih (2004) - ZDSS-1  - člen 43

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.