VSRS sodba II Ips 167/2015
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-03-23

Anton Frantar (preds.), mag. Nina Betetto (poroč.), dr. Ana Božič Penko, mag. Rudi Štravs, Janez Vlaj

ODŠKODNINSKO PRAVO - ZAVAROVALNO PRAVO - ZADRUGE

zavarovalna pogodba - splošni zavarovalni pogoji - zavarovalno kritje - povrnitev škode - odgovornost lastnika zemljišča - zavarovanje odgovornosti iz dejavnosti - vzdrževanje športnega igrišča - zadruga - dejavnost zadruge - obveznost zavarovalnice - dopuščena revizija

Pojem pravnega posla ni identičen dejavnosti zadruge. Dejanske ugotovitve o trajni opustitvi posesti s strani zavarovanca toženke in neuporabi za potrebe opravljanja dejavnosti, torej njegovi „goli“ lastninski pravici, napotujejo na sklep, da je sporna nepremičnina sicer nedvomno del realnega substrata zadruge, vendar pa ne služi opravljanju njene dejavnosti. Zavarovalno kritje zato ni podano.

1. Sodišče prve stopnje je tožniku prisodilo 14.193,00 EUR z zakonskimi obrestmi od zapadlosti posameznih zneskov. Ker na podlagi prvega odstavka 1. člena Splošnih pogojev PG-odg 99/2012 (v nadaljevanju splošni pogoji) zavarovalnica jamči za škodo zaradi civilnopravnih odškodninskih zahtevkov, ki jih tretje osebe uveljavljajo proti zavarovancu zaradi nenadnega in presenetljivega dogodka (nesreče), ki izvira iz dejavnosti, lastnosti ali pravnega razmerja, navedenega  v polici in ki ima za posledico poškodovanje osebe ali stvari, je ugotavljalo, ali konkretna nezgoda izvira iz dejavnosti, lastnosti ali pravnega razmerja. Presodilo je, da so splošni pogoji sestavni del pogodbenega razmerja, zato dopolnjujejo zapis v polici, ki kritje omejuje na odgovornost iz dejavnosti zavarovanca. Pojem lastninske pravice na spornem zemljišču po mnenju sodišča prve stopnje ustreza merilu „pravnega razmerja“. Podana je krivdna odgovornost zavarovanca toženke, ker ni poskrbel za vzdrževanje igrišča, soprispevek tožnika k nastali škodi pa znaša 10%.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbi toženke ugodilo in sodbo sodišča prve stopnje spremenilo tako, da je tožbeni zahtevek v celoti zavrnilo. Poudarilo je, da je glede na jasen zapis v zavarovalni polici „za nevarnosti iz 1. člena (1), (2) in (3) odst. pogojev PG-odg 99/2012 je zavarovana odgovornost zavarovanca iz dejavnosti“ odgovornost toženke pogojena z ugotovitvijo, ali škoda izvira iz dejavnosti zavarovanca. Sodišče prve stopnje je ugotovilo, da je bil zavarovanec goli lastnik spornega zemljišča, tožnik pa trditev v smeri kritja škode, ki izvira iz dejavnosti zavarovanca, ni zmogel, zato zavarovalno jamstvo ni podano.

3. Zoper to sodbo v zvezi s prvostopenjsko sodbo je tožnik vložil dopuščeno revizijo. Uveljavlja revizijski razlog zmotne uporabe materialnega prava in predlaga, da Vrhovno sodišče reviziji ugodi in sodbo sodbo sodišča druge stopnje spremeni tako, da se pritožba toženke zavrne in potrdi sodba sodišča prve stopnje. Revident se zavzema za razlago, da vzdrževanje nepremičnine spada v

dejavnost zavarovanca, saj nepremičnina pomeni pogoj za opravljanje dejavnosti, poleg tega pa se vrednost premoženja ohranja le z njegovim vzdrževanjem. Kot argument ponuja jezikovno razlago pojma „dejavnost“ po SSKJ in namensko razlago, po kateri je zavarovana vsaka škoda, ki je nastala v zvezi z opravljanjem namena

ustanovitve zadruge, ki je v skladu s prvim odstavkom 1. člena Zakona o zadrugah (v nadaljevanju ZZad) pospeševanje gospodarske koristi članov zadruge. Za uresničitev tega namena je potrebno premoženje, ki ga lastnik mora vzdrževati.

4. Revizija je bila vročena toženki, ki nanjo ni odgovorila.

6. V primeru dopuščene revizije sodišče preiskusi izpodbijano sodbo samo glede pravnih vprašanj, glede katerih je bila revizija dopuščena, in v mejah razlogov, ki se nanjo nanašajo (prvi in drugi odstavek 371. člena Zakona o pravdnem postopku - v nadaljevanju ZPP). V obravnavani zadevi je Vrhovno sodišče revizijo dopustilo s sklepom II DoR 39/2015 z dne 4. 3. 2015 glede vprašanja, ali zavarovanje odgovornosti iz dejavnosti zajema tudi kritje za škode, ki jih je zavarovanec povzročil zaradi malomarnega vzdrževanja nepremičnine.

7. Predmet spornega pravnega razmerja so pravice in obveznosti pravdnih strank, ki izvirajo iz prostovoljnega zavarovanja zavarovanca A., z.o.o., pri toženki.  Za razliko od prisilnega (obveznega zavarovanja), pri katerem nastane zavarovalno razmerje skladno s katerim od predpisov, ki izključuje bodisi svobodno odločitev zavarovanca ali celo njegovo odločitev samo, zavarovalno razmerje pri prostovoljnem zavarovanju nastane po pravno prosti volji in odločitvi zavarovalnice in zavarovalnega kandidata z zavarovalno pogodbo. Zavarovalni kandidat se za zavarovanje odloči prostovoljno, brez zakonske prisile, na podlagi lastne gospodarske presoje oziroma na podlagi konkretne nevarnosti in iz tega izvirajoče konkretne potrebe po gospodarski varnosti.(1)

8. Zavarovalna pogodba je pogodba, s katero se ena stranka, zavarovalec, zavezuje drugi stranki, zavarovalnici, da bo plačala zavarovalno premijo ali prispevek, zavarovalnica pa se zavezuje, ali bo v primeru dogodka, ki pomeni zavarovalni primer, izplačala zavarovalnino ali odškodnino ali storila kaj drugega.(2) Zavarovalnica mora torej plačati zavarovalnino po nastanku dogodka, ki je v pogodbi opredeljen kot zavarovalni primer. V obravnavani zadevi je v zvezi s tem v zavarovalni polici določeno, da je za nevarnosti iz prvega, drugega in tretjega odstavka 1. člena splošnih pogojev zavarovana odgovornost zavarovanca iz dejavnosti.

9. Revident ima prav, da je bistvena sestavina pojma zadruge (v smislu 74. člena Ustave in 1. člena ZZad), ki je gospodarska organizacija, namen zadruge, da pospešuje gospodarske koristi svojih članov na podlagi enakopravnega sodelovanja in članskega upravljanja. Pospeševanje gospodarskih koristi članov, ki je glavni namen zadruge, pa ne izključuje drugih, stranskih negospodarskih namenov.(3)

10. Od namena je treba razlikovati dejavnost zadruge, ki je pravni pojem in pomeni sredstvo, s katerim zadruga dosega svoj namen (npr. nabava, prodaja ali predelava proizvodov, skupna uporaba strojev, skladišč in drugih zmogljivosti).(4) Zajema celoto aktivnosti, ki jo opravlja zadruga, da bi dosegla svoj namen. Pri uresničevanju svojega namena zadruga vstopa v pravna razmerja s člani in tretjimi osebami tako, da sklepa pogodbe oziroma pravne posle. Teorija(5)  razlikuje pravne posle, s katerimi zadruga neposredno pospešuje gospodarske koristi članov (pospeševalni ali namenski posli), pravne posle, na podlagi katerih vstopa v razmerja s tretjimi osebami in so zrcalna slika pospeševalnih poslov (nasprotni posli), pravne posle, namenjene za sklepanje in izpolnjevanje namenskih in nasprotnih poslov (pomožni posli), in stranske posle. Stranski posli so zunaj dejavnosti zadruge, ki se uresničujejo priložnostno oziroma uresničujejo dopusten stranski namen zadruge.

11. Pojem pravnega posla torej ni identičen dejavnosti zadruge. Vsaka zadruga, enako kot gospodarska družba,(6) po naravi stvari opravlja celo vrsto poslov, ki ne spadajo v njeno dejavnost. Gre za posamezne ali manjše posle, ki ne pomenijo

neposrednega opravljanja dejavnosti, pri tem pa ne gre za tako med seboj povezane posle, da bi jih lahko opredelili kot dodatno dejavnost.(7) Zakon o gospodarskih družbah (ZGD-1) tako določa, da sme družba opravljati tudi vse druge posle, potrebne za njen obstoj in opravljanje dejavnosti, ne pomenijo pa

neposrednega opravljanja dejavnosti (četrti odstavek 6. člena ZGD - 1 v zvezi s 56. členom ZZad).

12. Nižji sodišči sta ugotovili, da si je tožnik 4. 10. 2008 na košarkarskem igrišču, katerega lastnik je A., z.o.o., pri doskoku poškodoval koleno. Zadruga je že v letu 1969 sporno zemljišče prepustila v brezplačno uporabo krajevni skupnosti in ga ni uporabljala za izvajanje svoje dejavnosti niti ga ni imela v posesti, krajevna skupnost pa je s prostovoljnim delom na najem zgradila košarkarsko igrišče. Revizijsko sodišče ocenjuje, da pravni posel oddaje spornega zemljišča v brezplačno oddajo tretjemu ustreza pojmu stranskega posla. Dejanske ugotovitve o trajni opustitvi posesti s strani zavarovanca toženke in neuporabi za potrebe opravljanja dejavnosti, torej njegovi „goli“ lastninski pravici, napotujejo na sklep, da je sporna nepremičnina sicer nedvomno del realnega substrata zadruge, vendar pa ne služi opravljanju njene dejavnosti. Zavarovalno kritje zato ni podano.

13. Revizijsko sodišče je tožnikovo revizijo zavrnilo kot neutemeljeno (378. člen ZPP).

(1) M. Pavliha in S. Simoniti, Zavarovalno pravo, GV Založba, Ljubljana 2017, stran 210.

(3) Glej F. Avsec, Zakon o zadrugah s komentarjem, GV Založba, Ljubljana, 2008, stran 52.

(6) Glede firme, sedeža, dejavnosti, zastopanja zadrug, njihovega vpisa v sodni register in sporazumevanja z zaposlenimi v zadrugi v zvezi z dajanjem navodil za delo zaposlenim, vodenja postopkov, v katerih se odloča o pravicah zaposlenih in sodelovanja delavcev, se smiselno uporablja zakon, ki ureja gospodarske družbe (56. člen ZZad).

(7) Primerjaj M. Ilešič v Zakon o gospodarskih družbah s komentarjem, Gospodarski vestnik, Ljubljana  1993, stran 32.

ZZad člen 1, 56. ZGD-1 člen 6, 6/4. OZ člen 921.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.