VSRS Sklep X Ips 81/2015
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-03-01

Sodba UPRS (zunanji oddelek v Celju) IV U 12/2014

Brigita Domjan Pavlin (preds.), Peter Golob (poroč.), Marko Prijatelj

dovoljenost revizije - vrednostni spor - višina sredstev, do katerih bi bila revidentka upravičena ob izpolnjevanju pogojev

V obravnavani zadevi je bilo odločeno o revidentkini zahtevi za dodelitev sredstev za odpravo posledic škode v gospodarstvu zaradi poplav, zato gre za zadevo, v kateri je pravica ali obveznost stranke izražena v denarni vrednosti. Ker pa višina sredstev, do katerih bi bila revidentka upravičena v drugi fazi ob izpolnjevanju vseh pogojev iz javnega poziva, ne dosega zneska iz 1. točke drugega odstavka 83. člena ZUS-1, revizija ni dovoljena.

II. Tožeča stranka sama trpi svoje stroške revizijskega postopka.

1. Zoper v uvodu tega sklepa navedeno sodbo sodišča prve stopnje je tožeča stranka (revidentka) vložila revizijo. Njeno dovoljenost utemeljuje s 1. točko drugega odstavka 83. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1). Zahteva tudi povrnitev stroškov revizijskega postopka.

3. Z izpodbijano sodbo je sodišče prve stopnje na podlagi prvega odstavka 63. člena ZUS-1 zavrnilo revidentkino tožbo zoper 5. točko izreka odločbe tožene stranke, št. 844-1/2013/39 z dne 26. 11. 2013, s katero je ta zavrnila revidentkino zahtevo za dodelitev sredstev za škodo zaradi poplav na strojih in opremi, zalogah in zaradi izpada prihodka na tam navedenem naslovu.

4. Po drugem odstavku 83. člena ZUS-1 je revizija dovoljena, če je izpolnjen eden izmed tam navedenih pogojev za njeno dovoljenost. Po ustaljeni upravnosodni praksi Vrhovnega sodišča je tako trditveno kot dokazno breme o izpolnjevanju pogojev za dovoljenost revizije na strani revidenta, saj revizije po uradni dolžnosti ni mogoče začeti in tudi ne dovoliti. Ustavno sodišče RS je že v več sklepih (npr. Up-858/08 z dne 3. 6. 2008, Up-1124/08 z dne 23. 9. 2008, Up-1057/08 z dne 2. 4. 2009, Up-1186/08 z dne 23. 4. 2009 in Up-1808/08 z dne 17. 9. 2009) ugotovilo, da takšno stališče ni v nasprotju z Ustavo RS.

5. Revidentka se v reviziji glede dovoljenosti sklicuje na 1. točko drugega odstavka 83. člena ZUS-1, navaja vrednost spornega predmeta (35.437,17 EUR) in pojasnjuje, da ji v tem postopku niso bila dodeljena sredstva v navedeni višini.

6. V obravnavani zadevi je bilo odločeno o revidentkini zahtevi za dodelitev sredstev za odpravo posledic škode v gospodarstvu zaradi poplav, zato gre za zadevo, v kateri je pravica ali obveznost stranke izražena v denarni vrednosti. Po 1. točki drugega odstavka 83. člena ZUS-1 je revizija dovoljena, če vrednost izpodbijanega dela dokončnega upravnega akta oziroma pravnomočne sodbe, če je sodišče odločilo meritorno, v zadevah, v katerih je pravica ali obveznost stranke izražena v denarni vrednosti, presega 20.000 EUR. Glede na zatrjevano vrednost spornega predmeta je Vrhovno sodišče revizijo vročilo v odgovor toženi stranki.

7. Po prejemu upravnih spisov in odgovora tožene stranke na revizijo pa je Vrhovno sodišče ob presoji izpolnjevanja pogojev za dovoljenost revizije ugotovilo, da pogoj iz 1. točke drugega odstavka 83. člena ZUS-1 ni izpolnjen.

8. Iz izreka izpodbijanega dela odločbe (5. točka) višina sredstev, ki jih je revidentka zahtevala zaradi škode na spornem naslovu, pa je bila njena zahteva v tem delu zavrnjena, ne izhaja. Revidentka ne v tožbi ne v reviziji ni obrazložila višine zneska, ki ga je določila kot vrednost spornega predmeta v tem upravnem sporu. Kot že rečeno zatrjuje le, da bi ji morala biti izplačana sredstva v tej višini. Iz podatkov upravnih spisov pa glede na prijavljeno višino škode na spornem naslovu ob upoštevanju 44f. člena Zakona o odpravi posledic naravnih nesreč(1) in vštetju sredstev, prejetih v prvi fazi odprave posledic škode zaradi poplav po shemi „de minimis“ (30.103,47 EUR), višina sredstev, do katerih bi bila revidentka upravičena v drugi fazi ob izpolnjevanju vseh pogojev iz Javnega poziva Slovenskega podjetniškega sklada za pomoč podjetjem, ki so utrpela škodo kot posledico poplav v novembru 2012, ne dosega zneska iz 1. točke drugega odstavka 83. člena ZUS-1.

9. Glede na navedeno je Vrhovno sodišče revizijo zavrglo kot nedovoljeno na podlagi 89. člena ZUS-1.

10. Izrek o stroških temelji na določbi prvega odstavka 154. člena in prvega odstavka 165. člena Zakona o pravdnem postopku v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1.

(1) Ta določa, da se upravičencu lahko dodelijo sredstva za odpravo posledic škode v gospodarstvu največ v višini 50%, pri škodi na strojih in drugi opremi ter za škodo, nastalo zaradi uničenja zalog in izpada prihodka, ki so bili zavarovani proti naravni nesreči, kakršno je utrpel upravičenec, pa največ v višini 60% škode, ki jo potrdi komisija za odpravo posledic škode v gospodarstvu.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.