TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSRS Sklep I R 24/2017
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-03-09

Janez Vlaj (preds.), mag. Rudi Štravs (poroč.), Karmen Iglič Stroligo

določitev krajevne pristojnost po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - objektivna nepristranskost sodišča

Objektivna nepristranskost določenega sodišča je tako lahko okrnjena, če je zaradi objektivnih okoliščin lahko podan resen dvom strank postopka ali (in) javnosti v nepristranskost vseh sodnikov določenega sodišča. Zgolj upnikovi očitki o pristranskosti sodnice A. A. zato ne predstavljajo utemeljenega razloga za delegacijo pristojnosti Okrajnega sodišča v Slovenj Gradcu.

1. Upnik je predlagal delegacijo pristojnosti, ker naj bi bila podana neprimernost odločanja Okrajnega sodišča v Slovenj Gradcu zaradi „pristranskega sojenja“ okrajne sodnice A. A.

3. Vrhovno sodišče lahko tudi na predlog upnika določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa o zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi.(1) Primarni razlog delegacije pristojnosti je zagotovitev ekonomičnosti postopka, med druge tehtne razloge (v smislu navedenih zakonskih določb) pa prištevamo predvsem upoštevanje zahteve po objektivni nepristranskosti določenega sodišča. Objektivna nepristranskost določenega sodišča je tako lahko okrnjena, če je zaradi objektivnih okoliščin lahko podan resen dvom strank postopka ali (in) javnosti v nepristranskost vseh sodnikov določenega sodišča. Zgolj upnikovi očitki o pristranskosti sodnice A. A. zato ne predstavljajo utemeljenega razloga za delegacijo pristojnosti Okrajnega sodišča v Slovenj Gradcu.

(1) Primerjaj določbi 67. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) in 15. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju (ZIZ).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep I R 35/2017
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-03-16

Anton Frantar (preds.), Karmen Iglič Stroligo (poroč.), Tomaž Pavčnik

CIVILNO PROCESNO PRAVO - ODŠKODNINSKO PRAVO

določitev krajevne pristojnost po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - objektivna nepristranskost sodišča - država kot stranka v postopku - odškodninski spor - odškodninska odgovornost pristojnega sodišča

Objektivna nepristranskost sodišča kot nosilca sodne funkcije bi utegnila biti prizadeta, če bi v odškodninskem sporu, v katerem tožnik zatrjuje nastanek škode zaradi napačnega ravnanja sodišča, sodilo to isto sodišče.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrožno sodišče v Celju.

1. Tožeča stranka je pri Okrožnem sodišču v Mariboru vložila tožbo „proti Okrajnemu sodišču v Mariboru zaradi neodvzema upravljalskih pravic bivšemu lastniku družbe A., d. o. o., in zaradi nepredaje kupljene družbe A., d. o. o., ter proti Registracijskemu sodišču zaradi nespoštovanja in izvršitve sklepa Okrajnega sodišča z dne 16. 4. 2014“.

2. Okrožno sodišče v predlogu za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča navaja, da je iz tožbenih navedb jasno, da tožnik, čeprav je kot toženo stranko navedel Republiko Slovenijo, toži Okrajno sodišče v Mariboru, zajeti pa želi tudi sodni register (registracijsko sodišče), ki je oddelek Okrožnega sodišča v Mariboru. V tem delu bo treba sicer tožbo še dopolniti, zaradi zagotovitve objektivne nepristranskosti sodišča kot tehtnega razloga za prenos pristojnosti po 67. členu Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) pa predlaga, da Vrhovno sodišče določi drugo stvarno pristojno sodišče.

4. Po 67. členu ZPP lahko Vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek ali če so za to drugi tehtni razlogi. Pomembnost instituta delegacije se kaže tudi v zagotavljanju ustavne pravice do nepristranskega sojenja, saj pravni standard „drugih tehtnih razlogov“ zajema različne okoliščine, ki bi utegnile v javnosti ali pri strankah vzbujati dvom v objektivno nepristranskost sodišča. Objektivna nepristranskost sodišča kot nosilca sodne funkcije bi utegnila biti prizadeta, če bi v odškodninskem sporu, v katerem tožnik zatrjuje nastanek škode zaradi napačnega ravnanja sodišča, sodilo to isto sodišče. Zato je Vrhovno sodišče predlogu ugodilo in za odločanje v zadevi določilo Okrožno sodišče v Celju.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep II DoR 301/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-02-16

Anton Frantar (preds.), dr. Ana Božič Penko (poroč.), dr. Mateja Končina Peternel

CIVILNO PROCESNO PRAVO - ODŠKODNINSKO PRAVO

predlog za dopustitev revizije - zavrnitev predloga za dopustitev revizije - odškodnina za nepremoženjsko škodo - zmanjšanje življenjske aktivnosti - višina odškodnine

Sporna je višina odškodnine za duševne bolečine zaradi zmanjšanja življenjske aktivnosti.

1. Tožnica S. K. je bila hudo telesno poškodovana v prometni nezgodi 14. 10. 2012, ki jo je povzročil zavarovanec tožene zavarovalnice. S tožbo je zahtevala odškodnino za nepremoženjsko škodo. Iz naslova duševnih bolečin zaradi zmanjšane življenjske aktivnosti, ki je relevantna v postopku za dopustitev revizije, je zahtevala 30.000,00 EUR odškodnine, prvostopenjsko sodišče pa jo je odmerilo na 20.000,00 EUR. Sodišče druge stopnje je tožničino pritožbo zavrnilo in sodbo sodišča prve stopnje potrdilo.

2. Oškodovanka je Vrhovnemu sodišču predlagala, naj „izda sklep o dopustnosti revizije, ker gre za pravno situacijo, ko je po njenem mnenju tožnici odškodnina za nepremoženjsko škodo iz naslova duševnih bolečin zaradi zmanjšanja splošnih življenjskih aktivnosti odmerjena prenizko oziroma nižje, kot je dosedanja praksa Vrhovnega sodišča“. Zatrjuje, da sta sodišči v njeno škodo odstopili od sodne prakse Vrhovnega sodišča, konkretno od zadeve II Ips 708/2008, v kateri je oškodovanec utrpel zelo podobne poškodbe kot tožnica, pa mu je bilo prisojenih iz tega naslova 23.000,00 EUR odškodnine, kar sicer ni bistveno več, a je pomembno, da je bil oškodovanec ob poškodbi star 51 let, tožnica pa šele 25 in bo z omejitvami živela bistveno dlje. Pojasnjuje okoliščine, v katerih je bila poškodovana in potek zdravljenja, ki za odločitev o predlogu niso relevantni. Sklicuje se še na izvedensko mnenje, ki sta ga izdelala prof. dr. P. R. in prof. dr. M. V. in ki pri tožnici pri gibanju in najpomembnejših področjih življenja ugotavljata zmerno okrnjenost, kar pomeni 25 do 49 % zmanjšanje življenjske aktivnosti, na ostalih področjih (življenje v skupnosti, družbi, državi, pri medsebojnih stikih, pri življenju doma, pri skrbi zase in pri splošnih opravilih in zadevah) pa ocenjujeta blago okrnjenost; v splošnem naj bi bilo pri tožnici podano do 25 % zmanjšanje življenjske aktivnosti. Tožnica meni, da bi morala biti odškodnina za duševne bolečine zaradi tega zmanjšanja odmerjena vsaj na 27.000,00 EUR. Opozarja še na zadevo II DoR 34/2016, v kateri je bilo sicer nekoliko težje poškodovani oškodovanki, stari 22 let, torej približno tožničine starosti, prisojenih za duševne bolečine zaradi zmanjšanja življenjske aktivnosti kar 40.000,00 EUR.

3. Predpostavke za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena Zakona o pravdnem postopku niso izpolnjene. Skladno z določbo drugega odstavka 367.c člena istega zakona je zato Vrhovno sodišče predlog zavrnilo.

OZ člen 179. ZPP člen 367a, 367a/1, 367c, 367c/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep II DoR 403/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-03-09

Anton Frantar (preds.), Tomaž Pavčnik (poroč.), mag. Rudi Štravs

predlog za dopustitev revizije - zavrnitev predloga za dopustitev revizije - pisnost pogodbe - sprememba pogodbe - teorija realizacije

Ker je Vrhovno sodišče ugotovilo, da pogoji za dopustitev revizije iz 367.a člena ZPP niso podani, je tožnikov predlog zavrnilo (drugi odstavek 367.c člena ZPP).

1. Pravdni stranki sta 15. 3. 2007 sklenili pogodbo o prodaji utekočinjenega naftnega plina. Sestavni del pogodbe je bila tudi postavitev nadzemnega plinohrama, ki je ostal v lasti tožeče stranke. Ker se je toženec kasneje odločil za podzemni plinohram, sta se stranki o tej spremembi pogodbe ustno dogovorili in jo tudi realizirali. Po približno sedmih letih je toženec obveznosti prenehal izpolnjevati. Tožeča stranka ga je pozvala k izpolnitvi njegovih obveznosti ter ga opozorila, da bo v nasprotnem primeru pogodba prekinjena. To se je tudi zgodilo in sedaj tožeča stranka uveljavlja svoje terjatve na podlagi navedene pogodbe.

2. Sodišče prve stopnje je tožbenemu zahtevku ugodilo in toženo stranko zavezalo k plačilu 5.428,71 EUR s pripadajočimi obrestmi.

3. Pritožbeno sodišče je toženčevo pritožbo zavrnilo in sodbo v izpodbijanem delu potrdilo.

4. Zoper sodbo vlaga predlog za dopustitev revizije toženec. Napada razloge nižjih sodišč, da naj bi bila ustno dogovorjena sprememba pogodbe realizirana ter da naj za to ne bi bile odločilne toženčeve trditve, da sprememba ni bila dogovorjena v pisni obliki, kakor je predvidevala osnovna pogodba. Zatrjuje kršitev 58. člena Obligacijskega zakonika (v nadaljevanju OZ). Sporno pravno vprašanje, glede katerega predlaga dopustitev revizije, je, ali se lahko v primeru spremembe predmeta iz pisne pogodbe, če je bila realizirana ustna pogodba za drug predmet pogodbe med istima strankama, upoštevajo določbe prvotne pisne in nerealizirane pogodbe.

5. V drugem delu predloga pa predlagatelj problematizira samo višino terjatve. V skladu s 5. členom pisne pogodbe, je kupec dolžan prodajalcu vrniti vso opremo, sicer mu jo prodajalec zaračuna po veljavnem ceniku. Predlaga dopustitev revizije glede vprašanja, ali je v pogodbi zapisan „veljavni cenik“ dovolj določen in določljiv za odločitev, kateri cenik je potrebno upoštevati ob prenehanju pogodbe. Zatrjuje kršitev 38. člena OZ, ki se nanaša na določljivost predmeta pogodbe.

7. Ker je Vrhovno sodišče ugotovilo, da pogoji za dopustitev revizije iz 367.a člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) niso podani, je tožnikov predlog zavrnilo (drugi odstavek 367.c člena ZPP).

ZPP člen 367a, 367c, 367c/3. OZ člen 38, 58.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep II DoR 162/2009, enako tudi VS RS Sklep II DoR 278/2009
VSRS Sklep II DoR 404/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-02-09

Anton Frantar (preds.), mag. Rudi Štravs (poroč.), dr. Mateja Končina Peternel

predlog za dopustitev revizije - zavrženje predloga za dopustitev revizije - pooblastilo za vložitev revizije - odvetnik - novo pooblastilo

Pravnomočna sodba Višjega sodišča v Ljubljani III Cp 2506/2016 z dne 9. 11. 2016 je bila vročena tožniku dne 1. 12. 2016. Iz pooblastila, ki je bilo priloženo predlogu za dopustitev revizije, je razvidno, da je bilo sestavljeno dne 13. 11. 2015 in zato ne predstavlja novega pooblastila v smislu drugega odstavka 95. člena ZPP.

1. Sodišče druge stopnje je delno ugodilo pritožbama tožnika in toženke proti sodbi sodišča prve stopnje, in sicer tako, da je delno zvišalo znesek prisojene odškodnine (12.133,74 EUR), delno pa je spremenilo tudi izrek o pravdnih stroških.

2. Odvetnik dr. J. T. je za tožečo stranko vložil predlog za dopustitev revizije zoper sodbo pritožbenega sodišča.

4. Predlog za dopustitev revizije predstavlja izredno pravno sredstvo. Za vložitev izrednih pravnih sredstev pa mora odvetnik priložiti novo pooblastilo (drugi odstavek 95. člena Zakona o pravdnem postopku, v nadaljevanju ZPP). Vložitev izrednega pravnega sredstva zoper pravnomočno sodno odločbo mora biti namreč povezana s posebnim preudarkom stranke in njenega odvetnika, kar se izraža tudi tako, da stranka podpiše novo pooblastilo, potem ko je bila seznanjena z vsebino pravnomočne odločbe, zoper katero naj bi bilo vloženo izredno pravno sredstvo.

5. Pravnomočna sodba Višjega sodišča v Ljubljani III Cp 2506/2016 z dne 9. 11. 2016 je bila vročena tožniku dne 1. 12. 2016. Iz pooblastila, ki je bilo priloženo predlogu za dopustitev revizije, je razvidno, da je bilo sestavljeno dne 13. 11. 2015 in zato ne predstavlja novega pooblastila v smislu drugega odstavka 95. člena ZPP. Revizijsko sodišče je zato zavrglo predlog na podlagi petega odstavka 98. člena v zvezi s 377. členom ZPP.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep II DoR 344/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-02-16

Anton Frantar (preds.), dr. Mateja Končina Peternel (poroč.), Tomaž Pavčnik

OBLIGACIJSKO PRAVO - ODŠKODNINSKO PRAVO - CIVILNO PROCESNO PRAVO

predlog za dopustitev revizije - zavrnitev predloga za dopustitev revizije - odškodnina za nepremoženjsko škodo - višina odškodnine

Pogoji iz 367. a člena ZPP za dopustitev revizije niso izpolnjeni.

1. Sodišče prve stopnje je toženkama naložilo, da tožniku solidarno plačata 11.420,93 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 6. 10. 2005. Zavrnilo pa je tožbeni zahtevek za plačilo preostalih 11.290,81 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 6. 10. 2005.

2. Sodišče druge stopnje je tožnikovi pritožbi delno ugodilo in sodbo sodišča prve stopnje spremenilo tako, da je tožniku prisodilo še 4.560,00 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 6. 10. 2005. V preostalem je njegovo pritožbo zavrnilo in v izpodbijanem, a nespremenjenem delu potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

3. Tožnik vlaga predlog za dopustitev revizije. Ocenjuje, da je upravičen do celotnega zahtevanega zneska. Ločuje odmero odškodnine po posameznih postavkah. Izpostavlja utrpljen primarni strah večje intenzitete, močan strah za izid zdravljenja, ko se je prvič pogledal v ogledalo, in njegovo trajanje do 14. 5. 2010, kar je približno 7,5 let. V tem delu izpostavlja odločbe Vrhovnega sodišča II Ips 308/2009, II Ips 498/2003, VIII Ips 53/2010, II Ips 430/2008 in II Ips 740/2006. Povzema tudi prestane telesne bolečine in nevšečnosti med zdravljenjem ter se sklicuje na odločbe Vrhovnega sodišča II Ips 932/2006, II Ips 313/2003 in II Ips 408/2006. Od odločb Vrhovnega sodišča II Ips 560/2008, II Ips 62/2007, II DoR 326/2012 in II Ips 290/2012 po njegovi oceni odstopa odmerjena odškodnina za prestane duševne bolečine zaradi skaženosti, od odločb Vrhovnega sodišča II Ips 308/2003 in VS001843 ter II Ips 175/2002 pa odškodnina za prestane duševne bolečine zaradi zmanjšanja življenjske aktivnosti. Zastavlja vprašanje, ali je prisojena odškodnina ustrezna oziroma pravična oziroma kakšna je pravična denarna odškodnina za prestano škodo.

5. Vrhovno sodišče dopusti revizijo, če je od njegove odločitve mogoče pričakovati odločitev o pravnem vprašanju, pomembnem za zagotovitev pravne varnosti, enotne uporabe prava ali za razvoj prava preko sodne prakse (prvi odstavek 367. a člena Zakona o pravdnem postopku, v nadaljevanju ZPP).

6. Vrhovno sodišče je ocenilo, da pogoji iz 367. a člena ZPP za dopustitev revizije niso izpolnjeni, in je tožnikov predlog za dopustitev revizije zavrnilo (četrti odstavek 367. c člena ZPP).

7. Odločitev, da tožnik sam krije svoje stroške tega postopka (tudi postopka v zvezi z ugovorom zoper plačilni nalog), temelji na prvem odstavku 165. člena ZPP in prvem odstavku 154. člena ZPP ter je zajeta z izrekom te odločbe.

OZ člen 179. ZPP člen 367a, 367c, 367c/4.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep II DoR 398/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-03-02

Anton Frantar (preds.), Janez Vlaj (poroč.), dr. Ana Božič Penko

predlog za dopustitev revizije - zavrženje predloga za dopustitev revizije - nepopolna vloga - opredelitev pomembnega pravnega vprašanja - opredelitev bistvenih kršitev določb pravdnega postopka - odstop od ustaljene sodne prakse

Stranka ni zadostila strogim formalnim zahtevam, saj sploh ni navedla spornega pravnega vprašanja, pravnega pravila, ki naj bi bilo prekršeno, in okoliščin, ki bi kazale na njegovo pomembnost.

1. Sodišče prve stopnje je ugotovilo, da sta tožnika vsak do ½ lastnika nepremičnine, za katero je po poročilu o parcelaciji in elaboratu za evidentiranje sprememb v evidenci zemljiškega katastra na podlagi sodne odločbe - parcelacije z dne 1. 10. 2015 sodnega izvedenca za geodezijo, ki je sestavni del sodbe, rezervirana parcela št. 235/71, k. o. ... Odločilo je še o stroških postopka.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbo tožene stranke zavrnilo in potrdilo prvostopenjsko sodbo. Odločilo je, da tožena stranka in stranski intervenient na strani tožeče stranke sama trpita svoje stroške pritožbenega postopka.

3. Zoper sodbo sodišča druge stopnje je tožena stranka vložila predlog za dopustitev revizije.

5. Po določbi četrtega odstavka 367. b člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) mora stranka v predlogu za dopustitev revizije natančno in konkretno navesti sporno pravno vprašanje in pravno pravilo, ki naj bi bilo prekršeno, okoliščine, ki kažejo na njegovo pomembnost, ter na kratko obrazložiti, zakaj je sodišče druge stopnje to vprašanje rešilo nezakonito; zatrjevane kršitve postopka mora opisati natančno in konkretno, na enak način pa mora izkazati tudi obstoj sodne prakse Vrhovnega sodišča, od katere naj bi odločitev odstopala, oziroma neenotnost sodne prakse.

6. Tem strogim formalnim zahtevam tožena stranka ni zadostila, saj sploh ni navedla spornega pravnega vprašanja, pravnega pravila, ki naj bi bilo prekršeno, in okoliščin, ki bi kazale na njegovo pomembnost.

7. Ker predlog torej ne vsebuje sestavin, zahtevanih z že navedeno določbo četrtega odstavka 367. b člena ZPP, ga je treba na podlagi določbe šestega odstavka 367. b člena istega zakona zavreči.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep III R 6/2017
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-03-07

Vladimir Balažic (preds.), dr. Mile Dolenc (poroč.), Franc Seljak

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - država kot stranka v postopku - pristojno sodišče kot regresni upravičenec - objektivna nepristranskost sodišča

Okoliščina, da je predmet postopka terjatev iz razmerja med Okrožnim sodiščem v Novi Gorici in toženo stranko, spada med druge tehtne razloge (zahteva po objektivni nepristranskosti sodišča), ki utemeljujejo prenos pristojnosti.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrožno sodišče v Kopru.

1. Tožnica je v tožbi predlagala delegacijo pristojnosti, ker na strani tožnice kot regresni upravičenec nastopa Okrožno sodišče v Novi Gorici, ki je upoštevaje določbe o splošni in posebni krajevni pristojnosti pristojno za odločitev v obravnavani zadevi.

3. Po določbi 67. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) lahko Vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, pred katerim naj se postopek nadaljuje, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Drug tehten razlog v smislu navedene zakonske določbe je tudi zahteva po objektivni nepristranskosti sodišča. Ta naj bi zagotovila, da bo izključen vsak dvom, ki bi lahko omajal zaupanje strank v odločanje sodišča.

4. Okoliščina, da je predmet postopka terjatev iz razmerja med Okrožnim sodiščem v Novi Gorici in toženo stranko, spada med takšne tehtne razloge. Če bi o zadevi odločalo novogoriško sodišče, bi bilo lahko ogroženo zaupanje strank, potencialno pa tudi javnosti, v objektivno nepristranskost sojenja v konkretni zadevi.

5. Ker v predlogu za delegacijo uveljavljena okoliščina utemeljuje prenos krajevne pristojnosti, je Vrhovno sodišče predlogu ugodilo in za odločanje v zadevi določilo Okrožno sodišče v Kopru (67. člen ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep III R 7/2017
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-03-24

Vladimir Balažic (preds.), Franc Seljak (poroč.), dr. Miodrag Đorđević

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - ponoven predlog za delegacijo pristojnosti - zavrženje predloga za delegacijo pristojnosti

Predlog za prenos pristojnosti, v katerem predlagatelj ponavlja razloge za prenos, o katerih je Vrhovno sodišče že odločilo, ni dovoljen.

1. Upnica je v stečajnem postopku St 4776/2014, ki se vodi pred Okrožnim sodiščem v Celju že dne 26. 12. 2016 (ob vložitvi pritožbe zoper sklep, s katerim je sodišče zavrglo njeno prijavo izločitvene pravice z dne 19. 10. 2016) podala predlog na določitev drugega stvarno pristojnega sodišča z obrazložitvijo, da je stečajni upravitelj dolžnika glede upničine terjatve grobo kršil svoja zakonska pooblastila, sodišče pa mu je v celoti sledilo, zato so po mnenju predlagateljice podani vsi razlogi za delegacijo pristojnosti na drugo stvarno pristojno sodišče. Ravnanja stečajnega upravitelja in premajhna skrbnost sodišča nad delom stečajnega upravitelja namreč vzbujajo dvom v objektivno nepristranskost sodišča. Takšnemu predlogu (67. člen Zakona o pravdnem postopku, v nadaljevanju ZPP) Vrhovno sodišče s sklepom z dne 24. 2. 2017 (opr. št. III R 5/2017) ni ugodilo.

2. Upnica je nato 27. 2. 2017 (ob pritožbi zoper sklep, s katerim je sodišče odločilo, da se razdelitev posebne mase opravi na podlagi končnega načrta razdelitve posebne razdelitvene mase z dne 3. 1. 2017) ponovno vložila predlog za delegacijo pristojnosti, ki ga utemeljuje s povsem enakimi razlogi.

4. Po določbi 67. člena ZPP lahko Vrhovno sodišče RS na predlog stranke ali sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek ali če so za to drugi tehtni razlogi. Iz vsebine vloge upnice z dne 27. 2. 2017 je razvidno, da upnica dvom v nepristranskost sojenja pri sodišču prve stopnje utemeljuje z istimi okoliščinami, ki jih je utemeljevala že v svoji vlogi z dne 26. 12. 2016 in o kateri je bilo z zavrnitvijo predloga odločeno dne 24. 2. 2017 (opr. št. III R 5/2017). Vsebinsko torej upnica v svojem novem predlogu navaja iste okoliščine in razloge, o katerih je vrhovno sodišče že odločalo, ko je obravnavalo predlog na določitev drugega stvarno pristojnega sodišča z dne 26. 12. 2017, kar narekuje zavrženje novega predloga.(1)

(1) Tako tudi sklepi VS RS I R 42/2016 z dne 7. 4. 2016, I R 102/2015 z dne 10. 9. 2015 in I R 24/2003 z dne 20. 3. 2003.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.