VSRS Sodba III Ips 154/2015
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-01-24

Vladimir Balažic (preds.), dr. Mile Dolenc (poroč.), dr. Ana Božič Penko, Franc Seljak, Janez Vlaj

razveza pogodbe zaradi spremenjenih okoliščin - sprememba cen na trgu - gospodarska kriza

Spreminjanje cen na trgu morajo in morejo stranke upoštevati v primeru vestnega in skrbnega ravnanja. Ker je na spremembe cen torej treba računati, se v primeru normalnega poslovnega rizika na neke normalne oziroma predvidljive spremembe cen stranka v okviru spremenjenih okoliščin ne more uspešno sklicevati. Drugače pa je, če gre za takšno intenziteto sprememb, ki stranko prizadene v takšni meri, da ima naravo očitnega nesorazmerja, neekvivalentnosti vzajemnih pogodbenih dajatev.

II. Tožeča stranka sama nosi svoje stroške revizijskega postopka.

III. Tožeča stranka mora v 15 dneh od vročitve te sodbe povrniti toženi stranki stroške revizijskega odgovora v znesku 12.407,40 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od prvega naslednjega dne po izteku roka za izpolnitev obveznosti, določenega v tej točki izreka.

1. Tožeča stranka je vložila tožbo za razvezo prodajne pogodbe, sklenjene med toženo stranko kot prodajalko in tožečo stranko kot kupko glede nepremičnin parc. št. 1827/14, 1827/15 in 385.S, vse k. o. ..., z vsebino kot je določena v sodbi na podlagi pripoznave Okrožnega sodišča v Ljubljani VII Pg 31622008-7 z dne 3. 2. 2009, ter razvezo prodajne pogodbe, sklenjene med toženo stranko kot prodajalko in tožečo stranko kot kupko glede nepremičnin parc. št. 1827/11, 1827/13, 2050/2, 1827/19 in 2199/2, vse k. o. ... z vsebino kot je določena v sodbi na podlagi pripoznave Okrožnega sodišča v Ljubljani VII Pg 3161/2008 z dne 25. 3. 2009. Razvezo pogodb utemeljuje na določbi prvega odstavka 112. člena Obligacijskega zakonika (v nadaljevanju OZ), ki ureja razvezo pogodbe zaradi spremenjenih okoliščin. Podrejeno je tožeča stranka zahtevala plačilo odškodnine v višini 1,071.800,00 EUR.

2. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tako primarni kot tudi podrejeni tožbeni zahtevek (I. in II. točka izreka sodbe), posledično pa je tožeči stranki naložilo povračilo pravdnih stroškov tožene stranke (III. točka izreka sodbe).

3. Sodišče druge stopnje je pritožbo tožeče stranke zavrnilo in potrdilo izpodbijano sodbo sodišča prve stopnje (I. točka izreka sodbe). Odločilo je še o stroških pritožbenega postopka (II. točka izreka sodbe).

4. Tožeča stranka zoper sodbo sodišča druge stopnje vlaga revizijo zaradi bistvenih kršitev določb pravdnega postopka, zmotne uporabe materialnega prava in kršitve pravice do enakega varstva pravic. Predlaga, da Vrhovno sodišče reviziji ugodi ter sodbo sodišča druge stopnje spremeni tako, da tožbenemu zahtevku v celoti ugodi. Podrejeno predlaga, da Vrhovno sodišče reviziji ugodi in sodbo sodišča druge stopnje razveljavi ter mu zadevo vrne v novo sojenje. Zahteva povračilo stroškov revizijskega postopka.

5. Revizija je bila vročena toženi stranki, ki v odgovoru na revizijo predlaga njeno zavrnitev. Priglaša stroške revizijskega postopka.

6. Tožeča stranka je kot predkupna upravičenka septembra 2008 prejela ponudbo tožene stranke za prodajo spornih zemljišč, vendar pa nista soglašali o tem, ali je prišlo do sklenitve prodajnih pogodb, ker je tožeča stranka spremenila predlagano dinamiko plačila kupnine in ob podaji izjave ni želela plačati 10 % kupnine (kot je bilo navedeno v ponudbi). Tožeča stranka je zato decembra 2008 vložila tožbo za sklenitev prodajnih pogodb.

7. Na podlagi sodb o pripoznavi Okrožnega sodišča v Ljubljani VII Pg 31622008-7 z dne 3. 2. 2009 in VII Pg 3161/2008 z dne 25. 3. 2009 je bilo ugotovljeno, da sta med toženo stranko kot prodajalko in tožečo stranko kot kupko glede nepremičnin parc. št. 1827/14, 1827/15 in 385.S, vse k. o. ... in nepremičnin 1827/11, 1827/13, 2050/2, 1827/19 in 2199/2, vse k. o. ..., sklenjeni prodajni pogodbi z vsebinama, določenima v zgoraj citiranih sodbah.

8. Sodbi Okrožnega sodišča v Ljubljani VII Pg 3162/2008 z dne 3. 2. 2009 in VII Pg 3161/2008 z dne 25. 3. 2009 sta postali pravnomočni 19. 2. 2009 oziroma 16. 4. 2009.

9. Revidentka sodišču druge stopnje očita, da je izhajalo iz zmotnega stališča, da zatrjevani padec cen za 10 % ne predstavlja spremenjenih okoliščin. Tožeča stranka je namreč zatrjevala, da so cene od septembra 2008 padle za 10 % in več, kar pa je želela dokazati z mnenjem izvedenca, ki pa v postopku ni bil imenovan, zaradi česar je sodišče kršilo 214. člen Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP). Prav tako je po mnenju revidentke zmotno stališče sodišča druge stopnje, da spreminjanje cen na trgu predstavlja splošno znano dejstvo, saj padec cen, kakršnega je zatrjevala tožeča stranka, ni pričakovano dejstvo, zaradi česar bi v postopku moral biti imenovan izvedenec, ki bi pojasnil gibanje cen na nepremičninskem trgu in utemeljena pričakovanja pogodbenih strank. Cene nepremičnin so namreč v spornem obdobju padale vse od septembra 2008, najnižje cene pa je bilo zaznati ob koncu prvega četrtletja 2009, ko je tožena stranka pripoznala zahtevek tožeče stranke. Revidentka meni, da padec cen za 10 % zagotovo predstavlja takšno okoliščino, ki ne ustreza več pričakovanjem pogodbenih strank, zato bi bilo pogodbi nepravično ohraniti v veljavi, poleg tega pa spremenjene okoliščine otežujejo izpolnitev obveznosti tožeče stranke (tako tudi sklep VS RS II Ips 633/95, ki obravnava primerljivo zadevo). Po mnenju revidentke je zmotno tudi stališče sodišča, da je kot datum sklenitve pogodbe treba šteti pravnomočnost sodb ter od tega trenutka dalje upoštevati 30-dnevni rok za izpolnitev obveznosti, saj meni, da bi bilo potrebno kot datum sklenitve pogodbe glede na okoliščine konkretnega primera upoštevati, kdaj je tožeča stranka podala izjavo o uveljavljanju predkupne pravice. Bistven je namreč trenutek sprejema ponudbe. Izpodbijana sodba odstopa tudi od stališča v zadevi II Ips 655/96, saj je razvezo zaradi spremenjenih okoliščin mogoče zahtevati tudi še po izpolnitvi pogodbe. Zmotna pa je tudi odločitev o podrejenem tožbenem zahtevku, saj je tožena stranka s svojo odklonitvijo sklenitve prodajne pogodbe nesporno ravnala protipravno, v nasprotju z načelom vestnosti in poštenja (tretji odstavek 20. člena OZ), zlasti ob dejstvu, da je v sodnem postopku pripoznala zahtevek pod enakimi pogoji in z enako vsebino, kot je bila določena v sprejemu ponudbe septembra 2008. Pri tem je tožeči stranki nastala škoda, ki se kaže v znižani vrednosti nepremičnin, saj za kupnino ni prejela enakovredne dajatve.

10. Če nastanejo po sklenitvi pogodbe okoliščine, ki otežujejo izpolnitev obveznosti ene stranke, ali če se zaradi njih ne da doseči namena pogodbe, v obeh primerih pa v tolikšni meri, da pogodba očitno ne ustreza več pričakovanjem pogodbenih strank in bi bilo po splošnem mnenju nepravično ohraniti jo v veljavi takšno, kakršna je, lahko stranka, ki ji je izpolnitev obveznosti otežena, oziroma stranka, ki zaradi spremenjenih okoliščin ne more uresničiti namena pogodbe, zahteva razvezo pogodbe (prvi odstavek 112. člena OZ).

12. Tudi Vrhovno sodišče ugotavlja, da glede na navedbe tožeče stranke ter glede na ugotovljena dejstva pred sodiščem prve in druge stopnje, niso izpolnjeni pogoji iz 112. člena OZ.

13. V načelo pacta sunt servanda je lahko poseženo v primerih, ko je zlom nepremičninskega trga časovno umeščen med sklenitveno in izpolnitveno fazo. Splošno znano dejstvo je, da so se v zadnjem četrtletju leta 2008 zaradi svetovne gospodarske krize razmere na trgu spremenile, vendar pa OZ in sodna praksa v zvezi s spremenjenimi okoliščinami, na katere se sklicuje tožeča stranka, zahteva, da morajo biti te nepredvidljive in nepričakovane, torej da z njimi ni mogoče računati. Spreminjanje cen na trgu morajo in morejo stranke upoštevati v primeru vestnega in skrbnega ravnanja. Ker je na spremembe cen torej treba računati, se v primeru normalnega poslovnega rizika na neke normalne oziroma predvidljive spremembe cen stranka v okviru spremenjenih okoliščin ne more uspešno sklicevati. Drugače pa je, če gre za takšno intenziteto sprememb, ki stranko prizadene v takšni meri, da ima naravo očitnega nesorazmerja, neekvivalentnosti vzajemnih pogodbenih dajatev.(1) Vendar pa obravnavana zadeva ni takšna. Prvi odstavek 112. člena zahteva, da mora za utemeljenost zahtevka za razvezo pogodbe zaradi spremenjenih okoliščin priti do takšne intenzitete vpliva spremenjenih okoliščin na pogodbo, da pogodba očitno ne ustreza več pričakovanjem pogodbenih strank in bi jo bilo po splošnem mnenju nepravično ohraniti v veljavi takšno, kakršna je. Ta zakonska zahteva terja korenito neskladje med vrednostma izpolnitev obeh pogodbenih strank in ne takšno kot ga je zatrjevala tožeča stranka, saj zatrjevane spremembe cen nepremičnin ne izpolnjujejo kriterija nepravičnosti. To posledično pomeni, da revizijska graja kršitve 214. člena ZPP ni utemeljena, saj tudi potrditev tožničinih navedb ne bi prispevala k drugačni materialnopravni odločitvi.

14. Ob tem velja dodati še, da razveze pogodbe ni mogoče zahtevati, če bi morala stranka, ki se sklicuje na spremenjene okoliščine, ob sklenitvi pogodbe te okoliščine upoštevati ali če bi se tem okoliščinam lahko izognila, oziroma če bi njihove posledice lahko odklonila (drugi odstavek 112. člena OZ). Vrhovno sodišče meni, da je tožeča stranka kot subjekt lokalne samouprave poučen udeleženec na trgu, ki deluje s potrebno skrbnostjo in ki vsekakor ne bi smel zanemariti tveganja običajnih cikličnih sprememb (114. člen OZ). Tožeča stranka celo sama poudarja, da je padanje cen zaznala že v septembru 2008, pa je decembra 2008 zoper toženo stranko vseeno vložila tožbo za sklenitev pogodb in je kljub zatrjevanemu naglemu padanju cen še v začetku leta 2009 pri zahtevku vztrajala, četudi je imela vzvode (317. člen ZPP), da prepreči sklenitev pogodbe pod pogoji iz ponudbe. Tako zahtevku za razvezo pogodbe ni mogoče ugoditi tudi iz razloga, ker bi tožeča stranka tveganje običajnih cikličnih sprememb na trgu morala upoštevati, poleg tega pa je imela na voljo vzvode, s katerimi bi se sklenitvi pogodbe (ob zaznanemu padanju cen) lahko izognila, pa teh možnosti ni izkoristila.

15. Neutemeljeni pa so tudi revizijski očitki, ki se nanašajo na zavrnitev podrejenega zahtevka za plačilo odškodnine. Tožeča stranka je podrejeni zahtevek utemeljevala na določbi tretjega odstavka 20. člena OZ, vendar neuspešno. Dokazno bremene, da se je tožena stranka pogajala ter da je ta namen opustila brez utemeljenega razloga, je na oškodovancu – na tožeči stranki, ki pa ga v postopku pred sodiščem prve in druge stopnje, kot sta to pravilno ugotovili sodišči nižjih stopenj, ni zmogla. Zatrjevana kršitev moralnih načel, kakršno je načelo vestnosti in poštenja, ne pomeni nujno protipravnosti ravnanja kot enega od elementov odškodninske odgovornosti, prav tako pa pavšalno navedena razlika med kupnino in tržno vrednostjo nepremičnine, ne predstavlja škode, ki naj bi tožeči stranki nastala zaradi pozneje sklenjene prodajne pogodbe, saj je na podlagi sodb nepremičnino pridobila za enako ceno kot je bila zanjo pripravljena plačati na podlagi izjave o sprejemu ponudbe. Še več: gibanje cen na trgu nepremičnin vseskozi niha, s čimer mora tožeča stranka kot lastnik nepremičnin vselej računati, vzroki za nihanje cen pa nikakor niso v ravnanju tožene stranke, pač pa v (trenutnem) obsegu ponudbe in povpraševanja po konkretnih nepremičninah.

16. Ker uveljavljeni revizijski razlogi niso podani, je revizijsko sodišče revizijo tožeče stranke kot neutemeljeno zavrnilo (378. člen ZPP).

17. V skladu s prvim odstavkom 165. člena ZPP je revizijsko sodišče odločilo tudi o stroških, ki so nastali v revizijskem postopku. Ker tožeča stranka z revizijo ni uspela, v skladu s prvim odstavkom 154. člena ZPP sama krije stroške revizijskega postopka (II. točka izreka), medtem ko je toženi stranki dolžna povrniti njene stroške revizijskega postopka (III. točka izreka). Ti so odmerjeni v skladu z Zakonom o odvetniški tarifi (ZOdvT) in znašajo 12.407,40 EUR (10.150,00 EUR za nagrado za postopek z revizijo po tar. št. 3300, 20,00 EUR za materialne stroške po tar. št. 6002 ter 2.237,40 EUR za 22 % DDV).

(1) O takšnem primeru govori VS RS v zadevi II Ips 633/95 z dne 20. 3. 1997.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.