VSRS Sklep II DoR 285/2018
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2018-09-13

Anton Frantar (preds.), Janez Vlaj (poroč.), mag. Nina Betetto

dopuščena revizija - nepravdni postopek - postopek za ureditev medsebojnih razmerij - gradnja čez mejo nepremičnine - vzpostavitev prejšnjega stanja - rušenje objekta - odškodnina - višina odškodnine

Revizija je dopuščena glede vprašanja odmere primerne odškodnine po tretjem in četrtem odstavku 47. člena SPZ.

Revizija se dopusti glede vprašanja odmere primerne odškodnine po tretjem in četrtem odstavku 47. člena SPZ.

1. Gre za nepravdni postopek ureditve spornih razmerij po 47. členu Stvarnopravnega zakonika (v nadaljevanju SPZ). Sodišče prve stopnje je medsebojno razmerje med drugim predlagateljem in nasprotnim udeležencem, zaradi segajoče gradnje z delom stanovanjske stavbe št. 6941 čez mejo parcele št. 1002/43 k. o. ... na celotno parcelo št. 1002/32 k. o. ... (3 m2), uredilo tako, da zemljišče na parceli 1002/32 k. o. ... v celoti pripade v last in posest drugega predlagatelja (I. točka izreka). Temu je naložilo, da nasprotnemu udeležencu v zameno plača 26.670,00 EUR odškodnine (II. točka izreka). Predlogu drugega nasprotnega udeleženca, da se parceli št. 1002/30 in 1002/31 k. o. ... združita z njegovo parcelo št. 1002/43 k. o. ... ni ugodilo (III. točka izreka). Odločilo je še, da je skica izvedenca, s prikazom položaja parcel priloga tega sklepa (IV. točka izreka) ter da predlagatelja nosita skupne stroške postopka (V. točka izreka), nasprotnemu udeležencu pa morata povrniti tudi 1.731,48 EUR njegovih stroškov (VI. točka izreka).

2. Višje sodišče je delno ugodilo pritožbi predlagatelja in sklep sodišča prve stopnje v II. točki izreka delno spremenilo tako, da je znesek 26.670,00 EUR nadomestilo z zneskom 750,00 EUR. Njegovo pritožbo je v preostalem delu zavrnilo. Prav tako je zavrnilo pritožbo prvega predlagatelja.

3. Zoper ugodilni del sklepa pravočasen in dovoljen predlog za dopustitev revizije vlaga nasprotni udeleženec. Višjemu sodišču očita zmotno uporabo materialnega prava in kršitve določb pravdnega postopka, dopustitev revizije pa predlaga zaradi odločitve o pomembnih pravnih vprašanjih:

1. Ali je pritožbeno sodišče pravilno odmerilo oz. znižalo prvotno (po sklepu prvostopenjskega sodišča) določeno odškodnino v višini 26.670,00 EUR na znesek 750,00 EUR in s tem pravilno uporabilo materialno pravo po 3. in 4. odstavku 47. člena SPZ, čeprav ni upoštevalo okoliščin primera in dejstev, ki jih je ugotovilo in upoštevalo sodišče prve stopnje, ki so v predlogu tudi povzeta?

2. Ali je pritožbeno sodišče pravilno uporabilo materialno pravo, ko je pri odmeri odškodnine upoštevalo zgolj okoliščine „vedenja nasprotnega udeleženca ob nakupu nepremičnin, da na delu stoji tuj objekt, dejstvo, da je nasprotni udeleženec tisti, ki je v okviru spornega trikotnika 3 m2 izvedel parcelacijo ter tržno vrednost kvadratnega metra zemljišča“, ni pa upoštevalo ostalih ugotovljenih dejstev?

3. Ali bi moralo pritožbeno sodišče, poleg okoliščin, naštetih v prejšnjem vprašanju, upoštevati tudi druge okoliščine, ki jih je upoštevalo prvostopenjsko sodišče?

4. Ali je pritožbeno sodišče pri odmeri primerne odškodnine po 3. in 4. odstavku 47. člena SPZ, ob upoštevanju načela superficies solo cedit, pravilno upoštevalo kot pravno relevantno okoliščino LE golo zemljišče v izmeri 3m2 , ne da bi pri tem upoštevalo tudi sporni vogal objekta št. 6941, ki v izmeri 6 m2 stoji na predmetnem zemljišču?

5. Ali je pritožbeno sodišče, s tem ko je odločilo le o odškodnini za zemljišče, sploh odločilo o celotni odškodnini, ki pripada lastniku nepremičnine, ki skladno z načelom superficies solo cedit obsega zemljišče in vse kar je z njim trajno spojeno?

6. Ali je pritožbeno sodišče z golim, posplošenim sklicevanjem na upoštevanje „okoliščin konkretnega primera“ pravilno uporabilo materialno pravo, torej ali je pravilno uporabilo pravni standard „vse okoliščine“ iz 4. odstavka 47. člena SPZ?

7. Ali bi moralo pritožbeno sodišče pri napolnitvi pravnega standarda „vse okoliščine“ iz 4. odstavka 47. člena SPZ presojati tudi druge okoliščine primera (ki jih je ugotovilo sodišče I. stopnje na temelju izvedenega dokaznega postopka), naštete v prvi točki tega vprašanja?

8. Ali je odločitev pritožbenega sodišča (ki ne upošteva in se ne opredeli do vseh ugotovljenih okoliščin primera) še skladna oz. znotraj meja načela, da je potrebno izjeme (op. kar določitev primerne odškodnine po 3. in 4. odstavku 47. člena SPZ je) razlagati restriktivno?

9. Ali bi moralo pritožbeno sodišče skladno s 14. točko drugega odstavka 339. člena ZPP, v obrazložitvi sklepa argumentirati zakaj ni upoštevalo okoliščin, ki jih je upoštevalo prvostopenjsko sodišče in argumentirano navesti zakaj jih ne šteje kot pravno relevantne ter zakaj je odstopilo od odločitve prvostopenjskega sodišča?

10. Ali je obrazložitev pritožbenega sodišča s posplošeno navedbo, da odškodnina ob presoji okoliščin konkretnega primera ne more biti ustrezna koristi, mogoče šteti kot (zadosti) konkretizirano obrazložitev v luči 14. točke drugega odstavka 339. člena ZPP?

11. Ali je, upoštevajoč vprašanje iz prejšnje točke, stališče pritožbenega sodišča, da odškodnina ob presoji „okoliščin konkretnega primera“ ne more biti ustrezna koristi, ki jo ima sedanji lastnik stavbe, še mogoče preizkusiti v luči 14. točke drugega odstavka 339. člena ZPP?

Navaja, da sodne prakse v zvezi z navedenimi vprašanji ni, oziroma je ta zelo skopa. Vrhovno sodišče naj bi o podobnih vprašanjih odločalo le v zadevi II Ips 112/2014, ki o problemih, izpostavljenih v tej zadevi, ne daje konkretnih odgovorov. Hkrati meni, da je odločitev v obravnavani zadevi z navedeno odločbo v nasprotju.

Izpostavlja, da je v primerih gradnje čez mejo osnovna rešitev zrušitev gradnje in vzpostavitev prvotnega stanja na nepremičnini. Šele podrejeno (če je podano očitno nesorazmerje med posledicami vzpostavitve prvotnega stanja in škodo, ki jo je zaradi gradnje čez mejo utrpel lastnik nepremičnine) je predvidena odškodnina. Meni, da gre torej za izjemo, ki odstopa od temeljnega načela superficies solo cedit, in jo je treba razlagati restriktivno. Odškodnino je treba določiti ob upoštevanju vseh okoliščin primera, ne pa le na podlagi matematičnega izračuna (cena m2 zemljišča pomnožena z okupiranimi m2), kar je storilo sodišče druge stopnje. Temu očita še, da ni upoštevalo, da je na parceli nasprotnega udeleženca postavljena stavba v 2 nadstropjih in se zato na 3 m2 zemljišča nahaja 6 m2 stavbe (3 m2 v pritličju in 3 m2 v prvem nadstropju). Poudarja, da odškodnina v takšnih primerih ni namenjena le golemu zemljišču, ampak je treba upoštevati stanje celotne nepremičnine - zemljišča in tega kar je z njim trajno spojeno. Poudarja dvoje: da je višje sodišče za izračun odškodnine uporabilo premajhno kvadraturo in da sporni vogal stavbe predstavlja njen ključni del, brez katerega ta ne more obstajati.

5. Vrhovno sodišče dopusti revizijo, če je od njegove odločitve mogoče pričakovati odločitev o pravnem vprašanju, pomembnem za zagotovitev pravne varnosti, enotne uporabe prava ali za razvoj prava preko sodne prakse (prvi odstavek 367. a člena Zakona o pravdnem postopku - v nadaljevanju ZPP). Ti pogoji so v obravnavanem primeru izpolnjeni glede vprašanja, navedenega v izreku tega sklepa. Vrhovno sodišče je zato revizijo dopustilo.

Stvarnopravni zakonik (2002) - SPZ  - člen 47, 47/3, 47/4

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367a, 367a/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.