VSRS Sklep II DoR 247/2018
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2018-10-11

mag. Rudi Štravs (preds.), Tomaž Pavčnik (poroč.), Jan Zobec

CIVILNO PROCESNO PRAVO - ODŠKODNINSKO PRAVO

predlog za dopustitev revizije - povrnitev škode - odškodninska odgovornost - padec na mokrih tleh - profesionalna skrbnost - pritožbena obravnava - sprememba dokazne ocene pred sodiščem druge stopnje - zavrnitev predloga za dopustitev revizije

Vrhovno sodišče dopusti revizijo, če je od njegove odločitve mogoče pričakovati odločitev o pravnem vprašanju, pomembnem za zagotovitev pravne varnosti, enotne uporabe prava ali za razvoj prava preko sodne prakse (prvi odstavek 367.a člena ZPP). Vrhovno sodišče je ugotovilo, da navedeni pogoji za dopustitev revizije niso podani, zato je tožničin predlog zavrnilo (drugi odstavek 367.c člena ZPP).

1. Tožnica si je dne 23. 2. 2013 na zabavi v prostorih toženke med plesom zlomila gleženj. Zatrjevala je, da je padla zaradi mokrih in spolzkih tal v lokalu, ker so gostje iz terase v notranjost lokala na obuvalih prinašali sneg, ki se je v prostoru talil.

2. Sodišče prve stopnje je razsodilo, da je tožbeni zahtevek tožnice za plačilo odškodnine po temelju utemeljen do 50 %. Na podlagi ugotovitev, da so bila tla v notranjosti lokala mokra, toženka pa ni poskrbela za ustrezno varnost pohodnih tal, saj mokrote ni pobrisala, je sodišče zaključilo, da je podana protipravnost v ravnanju toženke, ki je v vzročni zvezi z nastalo poškodbo tožnice. Dejstvi, da je tožnica nosila čevlje s petcentimetrsko peto in je plesala, pa je sodišče upoštevalo v okviru soprispevka k nastalemu škodnemu dogodku.

3. Sodišče druge stopnje je pritožbi toženke ugodilo in izpodbijano sodbo spremenilo tako, da je tožbeni zahtevek za plačilo odškodnine v celoti zavrnilo. Pritožbo tožnice pa je zavrnilo in sodbo v izpodbijanem, za tožnico neugodnem delu, potrdilo. Pojasnilo je, da tožnica ni dokazala mokrote tal, pač pa le njihovo vlažnost. Sodišče prve stopnje pa je storilo kršitev iz 15. točke drugega odstavka 339. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP), ker je v obrazložitev sodbe vneslo ugotovitev, da iz video posnetka zaradi odseva ni mogoče razbrati, ali so bila tla dejansko mokra, kar pa iz zapisnika o izvedbi dokaza ne izhaja. Ker sodišče ni ugotovilo, da bi se v prostor vnašal sneg, kot je to zatrjevala tožnica, toženki ni mogoče očitati, da ni brisala mokrih tal. Možni vzrok tožničinega padca je tako lahko le v njeni sferi.

4. Zoper sodbo sodišča druge stopnje tožnica vlaga predlog za dopustitev revizije in postavlja naslednje vprašanje, ali so bili v konkretnem primeru pred sodiščem druge stopnje izpolnjeni pogoji za spremembo sodbe brez oprave obravnave. Sodišče druge stopnje je namreč brez obravnave ugotovilo drugačno dejansko stanje, in sicer da tla niso bila mokra, pač pa zgolj vlažna, izvedenec pa naj bi ob zaslišanju potrdil, da bi do tožničine poškodbe lahko prišlo tudi na suhih ploščicah ob plesu z visoko peto. S tem je sodišče druge stopnje prekoračilo procesna pooblastila iz 1. in 4. točke prvega odstavka 358. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 339. člena ZPP. Ta ugotovitev pa je tudi zmotna. Izvedenec je namreč pojasnil, da bi na suhih ploščicah bila možna poškodba z zvrnitvijo noge navzven, kar pa ni tožničina poškodba, pri kateri je prišlo do zvrnitve noge navznoter, stopalo pa navzven. Nerazumno in nemogoče pa je tudi sklepanje sodišča druge stopnje, da so bila tla samo vlažna, ker gostje v notranjost niso nosili snega, pač pa zgolj vodo na čevljih. Tudi glede drugačne dokazne ocene video posnetka očita kršitev 1. točke 358. člena ZPP. Sodišče druge stopnje je tožnici kot novo ugotovitev očitalo nedokazanost dejstev v zvezi z vnašanjem snega v notranjost. Nova ugotovitev sodišča druge stopnje tudi je, da je bil vhod v prostor s pokrite terase očiščen. V zvezi s tem uveljavlja tudi kršitev iz 15. točke drugega odstavka 339. člena ZPP. S tem je bila tožnici tudi odvzeta ali onemogočena pravica do učinkovitega pravnega sredstva (25. člen Ustave RS) ter kršena določba 354. člena ZPP. Izpodbijana odločitev pa je tudi v nasprotju s sodno prakso Vrhovnega sodišča, in sicer v zadevah II Ips 279/2006, II Ips 413/2000, VIII Ips 80/96 in VIII Ips 238/2015.

6. Vrhovno sodišče dopusti revizijo, če je od njegove odločitve mogoče pričakovati odločitev o pravnem vprašanju, pomembnem za zagotovitev pravne varnosti, enotne uporabe prava ali za razvoj prava preko sodne prakse (prvi odstavek 367. a člena ZPP). Vrhovno sodišče je ugotovilo, da navedeni pogoji za dopustitev revizije niso podani, zato je tožničin predlog zavrnilo (drugi odstavek 367. c člena ZPP).

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 358, 358-1, 367a, 367a/1, 367c, 367c/2

Obligacijski zakonik (2001) - OZ  - člen 131

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.