VSRS Sklep X Ips 175/2017
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-06-07

Sodba UPRS (zunanji oddelek v Mariboru) II U 31/2016

Peter Golob (preds.), Marko Prijatelj (poroč.), Nataša Smrekar

dovoljenost revizije - vodno dovoljenje za gojenje rib - zelo hude posledice niso izkazane - vrednostni kriterij - spor, v katerem pravica ali obveznost ni izražena v denarni vrednosti - pomembno pravno vprašanje ni izpostavljeno - zavrženje revizije

Revidentka v reviziji glede dovoljenosti revizije zatrjuje, da so izpolnjene procesne predpostavke za vložitev revizije po drugem odstavku 83. člena ZUS-1.

Ker gre v obravnavani zadevi za zavrnitev zahtevka za pridobitev vodnega dovoljenja, to ni spor, v katerem bi bila pravica ali obveznost stranke izražena v denarni vrednosti.

Revidentka pomembnega pravnega vprašanja, od katerega bi bila odvisna odločitev, v reviziji konkretno ne izpostavi oziroma ga ne izpostavi na zahtevani način. Vrhovno sodišče pa je že večkrat poudarilo, da vsebinsko navajanje revizijskih razlogov, s katerimi revident zatrjuje zmotno uporabo materialnega prava in bistvene kršitve določb postopka v upravnem sporu ter kršitev ustavnih pravic, brez ustrezne konkretizacije pomembnega pravnega vprašanja, za dovoljenost revizije ne zadostuje.

Revidentka v reviziji tudi ne zatrjuje, da je v tej zadevi izpolnjen pogoj za dovoljenost revizije zaradi zelo hudih posledic izpodbijanega akta.

II. Tožeča stranka sama trpi svoje stroške revizijskega postopka.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo na podlagi prvega odstavka 63. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) zavrnilo tožbo tožeče stranke (v nadaljevanju revidentke) zoper odločbo Agencije Republike Slovenije za okolje, št. 35529-42/2012-36 z dne 10. 8. 2015, s katero je bil zavrnjen revidentkin zahtevek za pridobitev vodnega dovoljenja za neposredno rabo vode za gojenje sladkovodnih organizmov - ciprinidnih vrst rib v tam navedenih akumulacijah (1. in 2. točka izreka odločbe), in zavrnjen zahtevek za povračilo stroškov upravnega postopka (3. točka izreka odločbe). Tožena stranka je kot pritožbeni organ revidentkino pritožbo z odločbo, št. 3555-45/2015/3 MŠ z dne 17. 12. 2015, zavrnila kot neutemeljeno.

2. Revidentka je zoper navedeno pravnomočno sodbo vložila revizijo. Glede dovoljenosti zatrjuje, da "so izpolnjene procesne predpostavke za vložitev revizije po II. odstavku 83. člena ZUP-1 (ZUS-1, op. Vrhovnega sodišča)". Predlaga, naj Vrhovno sodišče reviziji ugodi, izpodbijano sodbo spremeni in tožbi ugodi, oziroma podredno, naj izpodbijano sodbo razveljavi in vrne zadevo sodišču prve stopnje v novo sojenje. Zahteva povrnitev stroškov revizijskega postopka.

4. Po drugem odstavku 83. člena ZUS-1 je revizija dovoljena, če je izpolnjen eden izmed tam navedenih pogojev. Po ustaljeni upravnosodni praksi Vrhovnega sodišča je tako trditveno kot dokazno breme o njihovem izpolnjevanju na strani revidenta, saj revizije po uradni dolžnosti ni mogoče dovoliti. Ustavno sodišče RS je že v več sklepih (npr. Up-858/08 z dne 3. 6. 2008, Up-1124/08 z dne 23. 9. 2008, Up-1057/08 z dne 2. 4. 2009, Up-1186/08 z dne 23. 4. 2009 in Up-1808/08 z dne 17. 9. 2009) ugotovilo, da takšno stališče ni v nasprotju z Ustavo RS. Vrhovno sodišče glede na značilnosti tega pravnega sredstva ter svoj položaj in temeljno funkcijo v sodnem sistemu svojih odločitev o tem, da revizija ni dovoljena, podrobneje ne razlaga.

5. Po 1. točki drugega odstavka 83. člena ZUS-1 je revizija dovoljena, če vrednost izpodbijanega dela dokončnega upravnega akta oziroma pravnomočne sodbe, če je sodišče odločilo meritorno, v zadevah, v katerih je pravica ali obveznost stranke izražena v denarni vrednosti, presega 20.000,00 EUR. Ker gre v obravnavani zadevi za zavrnitev zahtevka za pridobitev vodnega dovoljenja, to ni spor, v katerem bi bila pravica ali obveznost stranke izražena v denarni vrednosti, denarna vrednost tudi ne izhaja iz izreka izpodbijanega sklepa. Pogoj za dovoljenost revizije po 1. točki drugega odstavka 83. člena ZUS-1 ni izpolnjen.

6. V skladu z 2. točko drugega odstavka 83. člena ZUS-1 je revizija dovoljena, če gre po vsebini zadeve za odločitev o pomembnem pravnem vprašanju ali če odločba sodišča prve stopnje odstopa od sodne prakse Vrhovnega sodišča glede pravnega vprašanja, ki je bistveno za odločitev, ali če v sodni praksi sodišča prve stopnje o tem pravnem vprašanju ni enotnosti, Vrhovno sodišče pa o tem še ni odločalo. Kakšne so zahteve za to, da se določeno pravno vprašanje upošteva kot izpolnjevanje pogoja za dovoljenost revizije, izhaja iz ustaljene prakse Vrhovnega sodišča.

7. Revidentka pomembnega pravnega vprašanja, od katerega bi bila odvisna odločitev, v reviziji konkretno ne izpostavi oziroma ga ne izpostavi na zahtevani način. Vrhovno sodišče je že večkrat poudarilo, da vsebinsko navajanje revizijskih razlogov, s katerimi revident zatrjuje zmotno uporabo materialnega prava in bistvene kršitve določb postopka v upravnem sporu ter kršitev ustavnih pravic, brez ustrezne konkretizacije pomembnega pravnega vprašanja, za dovoljenost revizije ne zadostuje.

Pogoja za dovoljenost revizije po 2. točki drugega odstavka 83. člena ZUS-1 zato ni izkazala.

8. Revidentka v reviziji tudi ne zatrjuje, da je v tej zadevi izpolnjen pogoj za dovoljenost revizije zaradi zelo hudih posledic izpodbijanega akta (3. točka drugega odstavka 83. člena ZUS-1). Zelo hude posledice, ki so nedoločen pravni pojem, je treba izkazati v vsakem primeru posebej. Upoštevaje pravilo o trditvenem in dokaznem bremenu ter ustaljeno upravnosodno prakso Vrhovnega sodišča (npr. sklepi X Ips 212/2008 z dne 4. 11. 2010, X Ips 85/2009 z dne 19. 8. 2010 in X Ips 148/2010 z dne 19. 8. 2010) mora revident obrazložiti, kakšne konkretne posledice ima zanj izpodbijana odločitev, navesti razloge, zakaj so te posledice zanj zelo hude, in to tudi izkazati. Glede na navedeno tudi ta pogoj za dovoljenost revizije ni izkazan.

9. Vrhovno sodišče je revizijo kot nedovoljeno zavrglo na podlagi 89. člena ZUS-1.

10. Revidentka z revizijo ni uspela, zato sama trpi svoje stroške revizijskega postopka (prvi odstavek 165. člena in prvi odstavek 154. člena Zakona o pravdnem postopku v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1).

Primerjaj sodbo VSRS X Ips 420/2014 z dne 2. 12. 2015.

Npr. sklepi VSRS X Ips 286/2008 z dne 19. 6. 2008, X Ips 189/2009 z dne 4. 6. 2009, X Ips 423/2012 z dne 29. 11. 2012, X Ips 302/2013 z dne 13. 2. 2014 in drugi.

V tem smislu sklepi VSRS X Ips 135/2009 z dne 3. 2. 2011, X Ips 302/2015 z dne 14. 9. 2016, X Ips 145/2015 z dne 8. 7. 2015 in drugi.

Zakon o upravnem sporu (2006) - ZUS-1  - člen 83, 83/2, 83/2-1, 83/2-2, 83/2-3.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.