VSRS Sodba II Ips 134/2017
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2018-12-20

dr. Ana Božič Penko (preds.), Jan Zobec (poroč.), dr. Mile Dolenc, Karmen Iglič Stroligo, dr. Mateja Končina Peternel

CIVILNO PROCESNO PRAVO - OBLIGACIJSKO PRAVO - ODŠKODNINSKO PRAVO

povrnitev premoženjske škode - izgubljeni dobiček - odstop od predpogodbe - podlage odškodninske odgovornosti - vzročna zveza - protipravnost - običajno poslovno tveganje - dovoljenost revizije - vrednost spornega predmeta - solidarnost na upniški strani

Nastalo škodo zaradi odstopa od predpogodbe je zato mogoče pripisati predvsem normalnemu poslovnemu tveganju, ki sta ga sprejela ob dejstvu, da v najem ponujata poslovni prostor v etažni lastnini, kjer je sodelovanje z drugo etažno lastnico oteženo.

II. Tožeča stranka sama krije svoje stroške revizijskega postopka.

III. Tožeča stranka mora toženi stranki povrniti njene stroške revizijskega postopka v višini 1.294,00 EUR v roku 15 dni od vročitve te sodbe, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od poteka roka za prostovoljno izpolnitev obveznosti.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek za nerazdelno plačilo odškodnine zaradi izgubljenega dobička v višini 44.100,00 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi. Tožnikoma je naložilo povračilo pravdnih stroškov toženke.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbi tožnikov delno ugodilo glede odločitve o višini pravdnih stroškov, v preostalem pa jo je zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje. Tožnikoma je naložilo povračilo pritožbenih stroškov toženke.

3. Tožnika sta zoper sodbo sodišča druge stopnje vložila revizijo, v kateri zatrjujeta zmotno uporabo materialnega prava. Predlagata spremembo izpodbijane sodbe z ugoditvijo tožbenemu zahtevku in priglašata revizijske stroške.

4. Revizija je bila vročena toženki, ki v odgovoru prvenstveno predlaga njeno zavrženje, podrejeno pa zavrnitev in priglaša stroške revizijskega postopka.

5. V postopku so bila ugotovljena naslednja bistvena dejstva, na katera je revizijsko sodišče vezano:

- na poslovno-stanovanjski stavbi na nepremičnini parc. št. 1776/0 k. o. ..., ki je bila v solasti tožnikov (vsakega do ¼) in toženke (do ½), je bila v nepravdnem postopku vzpostavljena etažna lastnina;

- tožnika imata sedaj v solasti posamezni del št. 1 (nestanovanjska površina s kletjo in shrambo), toženka pa posamezni del št. 3 (stanovanje z garažo);

- skupni števci za elektriko in plin se nahajajo na zunanji steni objekta, do njih pa se lahko dostopa samo po sosednji nepremičnini (dvorišču) parc. št. 1777 k. o. ..., ki je v izključni lasti toženke;

- v pravdnem postopku, ki se je končal s pravnomočno sodbo opr. št. P 493/2007 z dne 10. 9. 2009, sta tožnika propadla z zahtevkom, da jima je toženka dolžna dopustiti dostop do stavbe preko parcele št. 1777 k. o. ...;

- sklep Okrajnega sodišča v Celju opr. št. N 8/2010 z dne 17. 2. 2013 o vzpostavitvi etažne lastnine je določal tudi, da mora vsak etažni lastnik omogočiti dostop do števcev in naprav drugih etažnih lastnikov, ki se nahajajo v njegovem posameznem delu, za potrebe odčitavanja stanja in rednega vzdrževanja ter mu omogočiti premestitev v njegov etažni del;

- dne 2. 4. 2014 sta tožnika s A. A., s. p., sklenila predpogodbo za sklenitev najemne pogodbe za njun posamezni del v etažirani stavbi (poslovni prostor), na podlagi katere naj bi bila za obdobje 3 let sklenjena najemna pogodba za mesečno najemnino 1.900,00 EUR;

- v predpogodbi je bilo med drugim določeno, da lahko (potencialna) najemnica odstopi od predpogodbe brez plačila pogodbene kazni, če ji najemodajalec ne omogoči pregleda stanja poslovnih prostorov, inštalacij in opreme;

- tožnika sta toženko z dopisoma z dne 7. 4. 2014 in 28. 4. 2014 pozvala, naj omogoči pregled števcev tako, da določi deset možnih terminov za dostop do njih;

- toženka je določila termin za dan 7. 5. 2014, ki pa najemnici ni ustrezal;

- dne 12. 5. 2014 je A. A. (še pred določitvijo novega termina) odstopila od predpogodbe;

- odnosi med pravdnimi strankami so že od leta 2004 močno skrhani, tako da normalna komunikacija med njimi ni mogoča.

6. Tožnika sta v pravdi vtoževala odškodnino zaradi izgubljenega dobička, ker naj bi bila nesklenitev nameravane najemne pogodbe s A. A. posledica toženkinega protipravnega ravnanja - onemogočanja dostopa do števcev.

7. Sodišči sta presodili, da protipravnost toženkinega ravnanja ni podana. Sklep o vzpostavitvi etažne lastnine ni določal konkretnega načina izpolnitve obveznosti dostopa do števcev, še manj pa se je nanašal na morebitne obveznosti v zvezi z rabo sosednje nepremičnine (dvorišča) v izključni lasti toženke, ki ni bila predmet etažiranja. Toženka je ponudila termin za dostop do števcev, ki pa ni bil izkoriščen, zato ji ni mogoče očitati nespoštovanja obveznosti iz navedenega sodnega sklepa. Če najemnici določeni termin ni ustrezal, bi ga lahko izkoristila tožnika in števce denimo fotografirala; prav tako bi jih lahko že takoj po etažiranju stavbe prestavila v svoj posamezni del, pa tega (vse do predmetne pravde) nista storila. Nista torej storila vsega v njuni sferi, da bi odpravila oteževalne pogoje glede preverjanja instalacij in tako preprečila odstop od predpogodbe, kar pomeni, da ni podana niti vzročna zveza med ravnanjem toženke in zatrjevanim izgubljenim dobičkom.

8. Tožnika v reviziji vztrajata, da so predpostavke odškodninske odgovornosti podane. S sklepom o vzpostavitvi etažne lastnine naj bi bila obveznost omogočanja dostopa do števcev dovolj konkretizirana – ni določen točen način izpolnitve, a gre za obligacijo uspeha. Zmoten naj bi bil tudi zaključek sodišč, da se sodni sklep ne nanaša na rabo sosednje nepremičnine. Gre namreč za edini možni dostop do števcev. Termin za ogled števcev naj bi toženka namenoma določila tako, da se z najemnico nista mogla uskladiti; na pozive za določitev dodatnih terminov pa naj bi toženka ne reagirala.

9. Toženka v odgovoru na revizijo navaja, da revizija ni dovoljena, saj naj bi šlo pri vtoževani odškodnini za navadno deljivo terjatev, kar pomeni, da na vsakega tožnika (kot navadnega sospornika) odpade le polovica zneska, ki pa ne dosega revizijskega praga. Tudi sicer naj bi bila revizija neutemeljena. Tožnika sta v vseh dosedanjih postopkih propadla z zahtevki za dopustitev dostopa do južne strani stavbe preko dvorišča. Od 18. 4. 2014 dalje pa toženka niti ni več lastnica tega dvorišča, zato v zvezi z njim nima več lastniških upravičenj.

10. Kadar je na upniški strani več oseb, so solidarne, če je solidarnost dogovorjena ali z zakonom določena (406. člen Obligacijskega zakonika). Tožnika vtožujeta izgubljeni dobiček, ki naj bi ga utrpela zaradi nesklenitve najemne pogodbe, v kateri bi skupaj nastopala kot najemodajalca. S tožbo sta izrecno zahtevala nerazdelno plačilo odškodnine, zato gre za dogovorjeno solidarnost, posledično pa revizijsko sporna vrednost znaša celotni vtoževani znesek, ki presega prag za dovoljeno revizijo (drugi odstavek 367. člena Zakona o pravdnem postopku, v nadaljevanju ZPP

11. Ob ugotovljenem dejanskem stanju je treba pritrditi presoji sodišč nižjih stopenj, da nista podani protipravnost ravnanja toženke in vzročna zveza med njenim ravnanjem ter zatrjevano škodo. Tožnika v reviziji sama priznavata, da točen način izpolnitve obveznosti omogočanja dostopa do števcev s sklepom nepravdnega sodišča ni bil določen, zato so odveč navedbe, da toženka ni reagirala na njun poziv za določitev desetih mogočih terminov. Ugotovljeno je bilo, da je en termin določila, torej je svojo obveznost poskušala izpolniti. Vendar pa ga nista izkoristila - če ga že potencialna najemnica ni mogla - niti tožnika sama, čeprav sta mogla pričakovati, da bo ob dejstvu, da normalna komunikacija med pravdnimi strankami zaradi močne skrhanosti odnosov ni mogoča in da je prav dostop preko dvorišča že dlje časa sporen, nadaljnje dogovarjanje lahko oteženo. Hkrati tožnika nista trdila, da termina sama nista mogla izkoristiti ali da fotografije števcev najemnici ne bi zadoščale, temveč si je števce želela ogledati na lastne oči. Že vse to narekuje sklep o pomanjkanju protipravnosti ravnanja toženke in o pomanjkanju vzročne zveze, ki ga še dodatno utrjuje ugotovitev, da bi tožnika – glede na zaostrene odnose s toženko – lahko števce že pred nastalim sporom prestavila in se tako izognila morebitnim nadaljnjim konfliktom. Nastalo škodo zaradi odstopa od predpogodbe je zato mogoče pripisati predvsem normalnemu poslovnemu tveganju, ki sta ga sprejela ob dejstvu, da v najem ponujata poslovni prostor v etažni lastnini, kjer je sodelovanje z drugo etažno lastnico oteženo.

12. Ker razlogi, zaradi katerih je bila revizija vložena, niso podani, jo je Vrhovno sodišče na podlagi 378. člena ZPP kot neutemeljeno zavrnilo (I. točka izreka).

13. V skladu s prvim odstavkom 165. člena ZPP je revizijsko sodišče odločilo tudi o stroških, ki so nastali v revizijskem postopku. Ker tožnika z revizijo nista uspela, v skladu s prvim odstavkom 154. člena ZPP sama krijeta svoje revizijske stroške (II. točka izreka), medtem ko sta toženki dolžna povrniti njene stroške revizijskega postopka. Ti so odmerjeni v skladu z Zakonom o odvetniški tarifi in znašajo 1.294,00 EUR (1.274,00 EUR za nagrado za postopek z revizijo po tar. št. 3300 in 20,00 EUR za pavšal za plačilo poštnih in telekomunikacijskih storitev po tar. št. 6002; strošek DDV ni bil priglašen).

V revizijskem postopku se uporablja ZPP, kot je veljal pred sprejemom novele ZPP-E.

Obligacijski zakonik (2001) - OZ  - člen 131

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367, 367/2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.