VSRS Sklep I Up 36/2015
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2015-11-04

Peter Golob (preds.), Brigita Domjan Pavlin (poroč.), dr. Erik Kerševan

zavrženje tožbe kot prepozne - utemeljena pritožba - dvom o pravilni osebni vročitvi

Ker obstaja dvom o tem, da je vročilnico, ki je pripeta odločbi drugostopenjskega organa, res podpisala tožnica, in ni mogoče z gotovostjo šteti, da je bila odločba drugostopenjskega organa tožnici vročena na dan, ki ga je ugotovilo sodišče prve stopnje, je Vrhovno sodišče na podlagi prvega odstavka 79. člena ZUS-1 pritožbi ugodilo, izpodbijani sklep razveljavilo in zadevo vrača sodišču prve stopnje v novo odločanje. V ponovljenem postopku naj sodišče prve stopnje preveri pravilnost vročitve drugostopenjske upravne odločbe in pravočasnost tožbe.

I. Pritožbi se ugodi, izpodbijani sklep se razveljavi in se zadeva vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

II. Odločitev o pritožbenih stroških se pridrži za končno odločbo.

1. Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje na podlagi 2. točke prvega odstavka 36. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) kot prepozno zavrglo tožničino tožbo zoper odločbo Območne Geodetske uprave Ljubljana, Geodetske pisarne Logatec, št. 02112-886/2013 z dne 14. 5. 2014, v zvezi z odločbo tožene stranke, št. 3532-78/2014/4/00641111 z dne 10. 9. 2014.

2. Sodišče prve stopnje je v obrazložitvi izpodbijanega sklepa navedlo, da iz vročilnice v upravnem spisu izhaja, da je bila odločba drugostopenjskega upravnega organa tožnici osebno vročena 16. 9. 2014. Ker se je tridesetdnevni rok za vložitev tožbe v upravnem sporu iztekel 16. 10. 2014, tožnica pa je tožbo priporočeno na pošto oddala šele 24. 10. 2014, je tožba prepozna.

3. Zoper sklep sodišča prve stopnje vlaga pritožbo tožnica. Navaja, da je sodišče prve stopnje zmotno ugotovilo, da ji je bila drugostopenjska odločba vročena že 16. 9. 2014. Odločbo je prejela 24. 9. 2014, kar je posebej zabeležila na odločbi. Zato njena tožba ni prepozna. Dodaja še, da je napačna ugotovitev datuma vročitve verjetno posledica tega, ker je v upravnem postopku kot stranka sodeloval tudi Jožef Bizjak in je šlo za vročanje dveh odločb. Predlaga, da Vrhovno sodišče pritožbi ugodi. Priglaša stroške pritožbenega postopka.

5. Po določbi 23. člena ZUS-1 prične teči rok za tožbo z vročitvijo upravnega akta stranki. Tožbo je treba vložiti v 30 dneh od vročitve upravnega akta, s katerim je bil postopek končan (prvi odstavek 28. člena ZUS-1).

6. Na podlagi prvega odstavka 87. člena Zakona o splošnem upravnem postopku (v nadaljevanju ZUP) se morajo odločbe in sklepi ter drugi dokumenti, od katerih vročitve začne teči rok, vročiti osebno tistemu, kateremu so namenjeni. Če se vročitev ne da opraviti neposredno naslovniku, pusti vročevalec v hišnem predalčniku, na vratih stanovanja, poslovnega prostora ali delavnice pisno sporočilo. Če sporočila ni mogoče pustiti na prej določenih mestih, ga lahko pusti tudi v poštnem predalu ali na drugem primernem mestu. V sporočilu navede, kje se dokument nahaja in da ga mora naslovnik prevzeti v 15 dneh. Na sporočilu in na samem dokumentu, ki bi ga moral vročiti, navede vročevalec vzrok take vročitve, datum in kraj, kjer je sporočilo pustil, ter se podpiše (tretji odstavek 87. člena ZUP). Vročitev v takem primeru velja za opravljeno z dnem, ko naslovnik prevzame dokument. Če dokumenta ne prevzame v 15 dneh, velja vročitev za opravljeno z dnem preteka tega roka (četrti odstavek 87. člena ZUP).

7. V obravnavani zadevi tožnica  navaja, da ji odločba ni bila osebno vročena 16. 9. 2014, temveč jo je prevzela 24. 9. 2014. Navaja torej, da vročilnice, na katero se v izpodbijanem sklepu sklicuje sodišče prve stopnje, ni podpisala.

8. Če stranka zatrjuje, da ni lastnoročno podpisala vročilnice o sprejemu dokumenta, se mora, kadar gre za obvezno osebno vročanje, ta okoliščina raziskati in na nedvoumen način ugotoviti, kdo je vročilnico podpisal in kdaj je stranka prejela dokument. Po pregledu listin sodnega in upravnih spisov, to je tožničinega pooblastila in  njene na zapisnik dane pritožbe v upravnem postopku, Vrhovno sodišče ugotavlja, da obstaja dvom o tem, da je vročilnico, ki je pripeta odločbi drugostopenjskega organa, res podpisala tožnica. Iz vročilnice tudi ni razvidno, da je bila vročitev opravljena po določbah tretjega in četrtega odstavka 87. člena ZUP. Prav tako iz podatkov spisa ne izhaja, da je bila oseba, ki je vročilnico podpisala, pooblaščena za vročitev (89. člen ZUP).

9. Glede na navedeno ni mogoče z gotovostjo šteti, da je bila odločba drugostopenjskega organa tožnici vročena 16. 9. 2014, kot to ugotavlja sodišče prve stopnje. Vrhovno sodišče je zato na podlagi prvega odstavka 79. člena ZUS-1 pritožbi ugodilo, izpodbijani sklep razveljavilo in zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v novo odločanje. V ponovljenem postopku naj sodišče prve stopnje preveri pravilnost vročitve drugostopenjske upravne odločbe in posledično pravočasnost tožbe.

10. Odločitev o stroških postopka temelji na določbi tretjega odstavka 165. člena Zakona o pravdnem postopku v zvezi z določbo prvega odstavka 22. člena ZUS-1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

VSRS Sklep I Up 103/2020, enako tudi VSRS Sklep I Up 98/2020