TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSRS sklep II DoR 3/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2016-03-31

Anton Frantar (preds.), Janez Vlaj (poroč.), Tomaž Pavčnik

dopuščena revizija - bistvena kršitev določb pravdnega postopka - materialno procesno vodstvo - trditveno in dokazno breme - skupno premoženje - razpolaganje s skupnim premoženjem - denarna sredstva

Revizija se dopusti glede vprašanja ali je sodišče druge stopnje pri presoji, da tožnica ni zmogla trditvenega in dokaznega bremena v zvezi s tem, ali so bila denarna sredstva porabljena za skupno premoženje ali ne, kršila določbe Zakona o pravdnem postopku.

Revizija se dopusti glede vprašanja ali je sodišče druge stopnje pri presoji, da tožnica ni zmogla trditvenega in dokaznega bremena v zvezi s tem, ali so bila denarna sredstva porabljena za skupno premoženje ali ne, kršila določbe Zakona o pravdnem postopku.

1. Sodišče prve stopnje je razsodilo, da je toženec dolžna tožnici plačati 13.200,00 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 25. 8. 2012 dalje do plačila in ji povrniti pravdne stroške. V presežku je tožbeni zahtevek zavrnilo.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbi toženca ugodilo in sodbo sodišča prve stopnje spremenilo tako, da je tožbeni zahtevek v celoti zavrnilo.

3. Tožnica je zoper pravnomočno odločbo vložila predlog za dopustitev revizije. Navaja, da pravnomočna sodba zanjo predstavlja sodbo presenečenja, ter da ji ni bila dana možnost opredeliti se do drugačnih stališč višjega sodišča. Meni, da bi moralo sodišče druge stopnje uporabiti pooblastila v okviru materialnoprocesnega vodstva. Poudarja, da je pokojna denar prejela v času trajanja zakonske zveze v zvezi z delom. Premoženjski režim po Zakonu o zakonski zvezi in družinskih razmerjih (ZZZDR) je kogentne narave in ima prednost pred Zakonom o dedovanju (ZD). Kot pomembno pravno vprašanje izpostavlja: Ali in pod kakšnimi pogoji se odgovornost za dolgove razteza tudi na obveznost partnerja, ki izvirajo iz njegove poslovne dejavnosti (npr. iz s.p.). Navaja, da sodne prakse Vrhovnega sodišča ni.

5. Vrhovno sodišče je ugotovilo, da so glede vprašanja, smiselno izpostavljenega v dovoljenem predlogu tožnice in opredeljenega v izreku tega sklepa, podani pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) in je zato v tako začrtanem obsegu revizijo dopustilo (tretji odstavek 367. c člena istega zakona).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep I Kr 39627/2015-17
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2016-02-25

Marko Šorli (preds.), Vesna Žalik (poroč.), mag. Kristina Ožbolt

zasebna tožba - izbirna krajevna pristojnost

ZKP v drugem odstavku 26. člena daje zasebnemu tožilcu možnost, da zasebno tožbo vloži pri sodišču, na območju katerega ima obdolženec stalno ali začasno prebivališče. Gre za izbirno krajevno pristojnost, zato se sodišče, pri katerem je zasebna tožba vložena in ima obdolženec na območju tega sodišča stalno ali začasno prebivališče, ne more izreči za krajevno nepristojno.

Za odločanje v tej zadevi je krajevno pristojno Okrajno sodišče v Slovenj Gradcu.

1. Zasebni tožilec B. J. je po pooblaščenki odvetnici A. Z. na Okrajno sodišče v Slovenj Gradcu 5. 10. 2015 vložil zasebno tožbo zoper obdolženo M. Z. zaradi storitve kaznivega dejanja razžalitve po prvem odstavku 158. člena Kazenskega zakonika (v nadaljevanju KZ-1) in po prvem odstavku 160. člena KZ-1.

2. Okrajno sodišče v Slovenj Gradcu se je s sklepom I K 39627/2015 z dne 5. 11. 2015 izreklo za krajevno nepristojno in zadevo odstopilo Okrajnemu sodišču v Celju z obrazložitvijo, da je bilo kaznivo dejanje storjeno na območju Okrajnega sodišča v Celju.

3. Okrajno sodišče v Celju je 4. 2. 2016 pred Vrhovnim sodiščem sprožilo spor o pristojnosti. V predlogu navaja, da je v primeru vložitve zasebne tožbe zasebnemu tožilcu dana možnost izbire krajevne pristojnosti. Določba drugega odstavka 26. člena Zakona o kazenskem postopku (v nadaljevanju ZKP) namreč določa, da se zasebna tožba lahko vloži tudi pri sodišču, na območju katerega ima obdolženec stalno ali začasno prebivališče, in ne zgolj pri sodišču, na območju katerega je bilo kaznivo dejanje storjeno ali poskušeno.

4. Za kazniva dejanja, za katera se storilec preganja na zasebno tožbo, je praviloma pristojno sodišče na območju katerega je bilo kaznivo dejanje storjeno ali poskušeno (prvi odstavek 26. člena ZKP). Vendar pa ZKP v drugem odstavku 26. člena daje zasebnemu tožilcu možnost, da zasebno tožbo vloži pri sodišču, na območju katerega ima obdolženec stalno ali začasno prebivališče. Gre za izbirno krajevno pristojnost, zato se sodišče, pri katerem je zasebna tožba vložena in ima obdolženec na območju tega sodišča stalno ali začasno prebivališče, ne more izreči za krajevno nepristojno. V obravnavanem primeru ima obdolženka stalno prebivališče na območju Okrajnega sodišča v Slovenj Gradcu, pri katerem je zasebni tožilec vložil zasebno tožbo. Zato Vrhovno sodišče pritrjuje Okrajnemu sodišču v Celju, da je za odločanje o tej zadevi krajevno pristojno Okrajno sodišče v Slovenj Gradcu.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS sklep III DoR 28/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2016-03-29

dr. Mile Dolenc (preds.), Vladimir Balažic (poroč.), mag. Marijan Debelak

dopuščena revizija - poslovni prostori - najemna pogodba - najem poslovnega prostora - odpoved najemne pogodbe - pisna odpoved - sodna odpoved - kogentne določbe zakona

Revizija se dopusti glede vprašanja ali je pritožbeno sodišče zmotno uporabilo materialno pravo s tem, ko je odločilo, da je določba 26. člena Zakona o poslovnih stavbah in poslovnih prostorih prisilne narave, zaradi česar naj dogovor o sporazumnem načinu odpovedi najemne pogodbe za poslovne prostore za nedoločen čas med pogodbenima strankama sploh ne bi bil možen.

Predlogu se ugodi in se revizija dopusti glede vprašanja:

Ali je pritožbeno sodišče zmotno uporabilo materialno pravo s tem, ko je odločilo, da je določba 26. člena Zakona o poslovnih stavbah in poslovnih prostorih prisilne narave, zaradi česar naj dogovor o sporazumnem načinu odpovedi najemne pogodbe za poslovne prostore za nedoločen čas med pogodbenima strankama sploh ne bi bil možen?

1. Sodišče druge stopnje je sklep o izvršbi, na podlagi katerega je bila tožena stranka dolžna plačati 5.467,08 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi, razveljavilo v celoti ter toženi stranki naložilo plačilo vtoževanega zneska.

2. Zoper sodbo sodišča druge stopnje vlaga tožena stranka predlog za dopustitev revizije.

3. Revizijsko sodišče ugotavlja, da so izpolnjeni pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) glede vprašanja, opredeljenega v izreku sklepa. Revizijo je zato v tem obsegu dopustilo. Glede drugega zastavljenega vprašanja pa predlogu ni ugodilo, saj predlagateljica ni zatrjevala odstopa od sodne prakse oziroma njene neenotnosti ali neobstoja (četrti odstavek 367.b člena ZPP).

ZPSPP člen 26. ZPP člen 367a, 367a/1, 367b, 367b/4.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS sklep III DoR 38/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2016-04-18

dr. Mile Dolenc (preds.), Vladimir Balažic (poroč.),  mag. Marijan Debelak

dopuščena revizija - dokazi - listine - listina v tujem jeziku - overjen prevod listine

Revizija se dopusti glede vprašanj ali neoverjen prevod dokaznih listin in posameznega dela tuje sodne odločbe, brez ustrezne sledljivosti, izvora in vprašljive kvalitete prevoda, zadosti kriterijem prevedenih listin po drugem odstavku 226. člena Zakona o pravdnem postopku in ali se na tak način prevedena listina oziroma odločba tujega organa lahko vsebinsko uporabi v sodni odločbi.

1. Ali neoverjen prevod dokaznih listin in posameznega dela tuje sodne odločbe, brez ustrezne sledljivosti, izvora in vprašljive kvalitete prevoda, zadosti kriterijem prevedenih listin po drugem odstavku 226. člena Zakona o pravdnem postopku?

2. Se na tak način prevedena listina oziroma odločba tujega organa lahko vsebinsko uporabi v sodni odločbi?

1. Sodišče prve stopnje je sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine VL 156363/2012 z dne 18. 10. 2012 vzdržalo v veljavi do zneska 8.864,00 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi (I. točka izreka sodbe), v preostanku pa ga je razveljavilo in tožbeni zahtevek v tem delu zavrnilo (II. točka izreka sodbe). Toženki je naložilo povrnitev pravdnih stroškov tožnice (III. točka izreka sodbe).

2. Sodišče druge stopnje je zavrnilo pritožbo toženke in v izpodbijanem delu potrdilo prvostopenjsko sodbo (I. točka izreka). Odločilo je še, da vsaka stranka krije svoje pritožbene stroške (II. točka izreka).

3. Zoper sodbo sodišča druge stopnje je toženka vložila predlog za dopustitev revizije glede sedmih vprašanj. Pomembnost predlaganih vprašanj utemeljuje s pomenom za zagotovitev pravne varnosti, enotno uporabo prava in razvoj prava preko sodne prakse. Zatrjuje neobstoj sodne prakse Vrhovnega sodišča.

5. Pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena Zakona o pravdnem postopku so izpolnjeni glede vprašanj, navedenih v izreku tega sklepa. Vrhovno sodišče je zato revizijo v tem obsegu dopustilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep I Upr 1/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2016-03-15

Peter Golob (preds.), Nataša Smrekar (poroč.), mag. Tatjana Steinman

BREZPLAČNA PRAVNA POMOČ - CIVILNO PROCESNO PRAVO

brezplačna pravna pomoč - delegacija pristojnosti - drugi tehtni razlogi - objektivna nepristranskost sodišča

V obravnavani zadevi utegne okoliščina, da želi prosilec brezplačno pravno pomoč za vložitev tožbe zoper A, ki je sodnik in dolgoletni predsednik Okrožnega sodišča v Z, ki je stvarno pristojno za odločanje o brezplačni pravni pomoči, povzročiti dvom o konkretnosti postopka in nepristranskosti odločanja.

Za odločanje v zadevi se določi Okrožno sodišče v Slovenj Gradcu.

1. Prosilec je pred Okrožnim sodiščem v Z. vložil prošnjo za dodelitev brezplačne pravne pomoči v zvezi s tožbo zoper A. A. Prošnja se vodi pod opr. št. Bpp 339/2016.

2. Predsednik Okrožnega sodišča v Z. je z dopisom z dne 2. 3. 2016 Vrhovnemu sodišču predlagal prenos krajevne pristojnosti za odločanje o prosilčevi prošnji za dodelitev brezplačne pravne pomoči. Navedel je, da je Okrožno sodišče v Z na podlagi vsebinsko enake prošnje za brezplačno pravno pomoč istega prosilca že predlagalo prenos pristojnosti, o kateri je Vrhovno sodišče odločilo s sklepom I Upr 6/2015. S tem sklepom je za odločanje v enakem primeru (isti prosilec, bistveno enaka zadeva, za katero prosi za brezplačno pomoč) za odločanje določilo Okrožno sodišče v Slovenj Gradcu, ker je ocenilo, da bi odločanje Okrožnega sodišča v Z o prošnji za brezplačno pravno, ki se nanaša na zadevo zoper sodnika in nekdanjega predsednika A. A. tega sodišča, lahko vzbudilo dvom o njegovi nepristranskosti. Meni, da so tudi v tem primeru podani enaki razlogi za delegacijo pristojnosti.

4. Po 67. členu ZPP v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1 lahko Vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek ali če so za to drugi tehtni razlogi. Primarni, glavni razlog za prenos pristojnosti je sicer smotrnost, vendar pa se pomembnost instituta delegacije kaže tudi v zagotavljanju ustavne pravice do nepristranskega sojenja, saj pravni standard „drugih tehtnih razlogov“ zajema različne okoliščine, zlasti tudi takšne, ki lahko vzbujajo dvom v objektivno nepristranskost sodišča, ki se izraža v percepciji javnosti o nevtralnosti in neodvisnosti sodišča kot nosilca sodne funkcije.(1)

5. Po presoji Vrhovnega sodišča utegne v obravnavanem primeru okoliščina, da želi prosilec brezplačno pravno pomoč za vložitev tožbe zoper A. A., ki je sodnik in dolgoletni predsednik Okrožnega sodišča v Z, ki je stvarno pristojno za odločanje o brezplačni pravni pomoči, povzročiti dvom o korektnosti postopka in nepristranskosti odločanja.

6. Glede na navedeno je utemeljeno za odločanje v zadevi namesto Okrožnega sodišča v Z določiti drugo stvarno pristojno sodišče, in sicer je Vrhovno sodišče za odločanje v zadevi določilo Okrožno sodišče v Slovenj Gradcu.

(1) Glej sklep Vrhovnega sodišča I R 15/2014 z dne 6. 2. 2014.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS sklep Cp 7/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2016-04-07

Anton Frantar (preds.), dr. Ana Božič Penko (poroč.), dr. Mateja Končina Peternel

pritožba - sklep o zavrnitvi ugovora zoper sklep o plačilu sodne takse - plačilni nalog

Ugovor zoper plačilni nalog je bil zavrnjen, ker ni bilo ugotovljeno, da bi bil podan kateri od ugovornih razlogov. Ta sta po določbi prvega odstavka 34. a člena ZST-1 dva: da je bila taksa že plačana in da jo je sodišče napačno odmerilo.

Pritožba se zavrne in se izpodbijani sklep potrdi.

1. Drugostopenjsko sodišče je s sklepom I Cp 435/2015 z dne 11. 9. 2015 nasprotni udeleženki izreklo denarno kazen zaradi žalitve sodišča. Nasprotna udeleženka je zoper sklep o denarni kazni vložila pritožbo. Sodišče jo je zato s plačilnim nalogom pozvalo k plačilu sodne takse za pritožbo. Zoper plačilni nalog je nasprotna udeleženka podala ugovor, ki ga je drugostopenjsko sodišče z izpodbijanim sklepom I Cp 435/2015 z dne 4. 2. 2016 zavrnilo.

2. Znotraj roka za vložitev pritožbe zoper navedeni sklep sodišča druge stopnje se je nasprotna udeleženka na slednjega odzvala tako, da je njegov drugopis lastnoročno „dopolnila“ z naslovom „ugovor sodnici Višjega sodišča v Celju A. A.“ ter s pripombami, iz katerih je razvidno, da delitvi solastnine nasprotuje, ker je sodnica Okrožnega sodišča v Celju B. B. ugotovila, da je lastnica svojega doma nasprotna udeleženka. Namesto, da bi to upoštevalo, ji pritožbeno sodišče očita, da ga je užalila. Poudarja, da sodišče stalno krši njene človekove pravice in zaključi z grobimi žalitvami predsednice senata pritožbenega sodišča.

4. Ugovor zoper plačilni nalog je bil zavrnjen, ker ni bilo ugotovljeno, da bi bil podan kateri od ugovornih razlogov. Ta sta po določbi prvega odstavka 34. a člena Zakona o sodnih taksah (v nadaljevanju ZST-1) dva: da je bila taksa že plačana in da jo je sodišče napačno odmerilo.

5. Da bi bila taksa že plačana, nasprotna udeleženka ni trdila. Pritožbo utemeljuje zgolj s svojim prepričanjem, da niso podani pogoji za delitev solastnine, ker je sporna nepremičnina njena izključna last. Ta okoliščina za odločitev o taksni obveznosti ni relevantna niti v zvezi z odločanjem o delitvi solastnine, še toliko manj pa v zvezi z določitvijo sodne takse za pritožbo zoper sklep o nasprotni udeleženki izrečeni denarni kazni zaradi žalitve sodišča.

6. V pritožbenem postopku sodišče po uradni dolžnosti pazi na pravilno uporabo materialnega prava. Zato je Vrhovno sodišče kot pritožbeno sodišče preverilo, ali je bila sodna taksa, ki jo določa ZST-1, odmerjena pravilno, skladno s tarifno številko 9641. Odgovor je pritrdilen.

7. Po povedanem je pritožba neutemeljena in jo je Vrhovno sodišče zavrnilo ter izpodbijani sklep pritožbenega sodišča kot prvostopenjskega sodišča potrdilo (353. člen Zakona o pravdnem postopku).

ZST-1 člen 34a. ZST-1 tarifna številka 9641.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS sklep I R 11/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2016-02-04

Anton Frantar (preds.), mag. Rudi Štravs (poroč.), Janez Vlaj

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - objektivna nepristranskost sodišča - uslužbenka pristojnega sodišča kot stranka v postopku

Drug tehten razlog za delegacijo pristojnosti, je lahko tudi zahteva po objektivni nepristranskosti sodišča. To pomeni, da lahko Vrhovno sodišče določi drugo stvarno pristojno sodišče za odločanje tudi v primerih, ko bi lahko stranki ali javnost, zaradi posebnih razmerij določenega udeleženca v postopku do sodišča, podvomili v nepristranskost vseh sodnikov določenega sodišča.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrožno sodišče v Kranju.

1. V predlogu sedaj pristojnega sodišča je navedeno, da je zakonita zastopnica toženca A. A., zaposlena pri predlagajočem sodišču kot vodja za brezplačno pravno pomoč. V drugi pravdni zadevi (P 195/2013-IV) zaradi dodelitve mladoletnega otroka in določitve stikov je tožnik v zvezi z navedeno okoliščino že predlagal delegacijo pristojnosti in je Vrhovno sodišče predlogu ugodilo ter določilo pristojnost Okrožnega sodišča v Kranju. Stališče predlagatelja je, da bi bilo treba tudi v tej pravdni zadevi določiti drugo pristojno sodišče, ker bi sicer lahko nastal dvom v nepristranskost sojenja.

3. Vrhovno sodišče lahko tudi na predlog pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopka v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi (67. člen Zakona o pravdnem postopku). Drug tehten razlog za delegacijo pristojnosti, v smislu navedene zakonske določbe, je lahko tudi zahteva po objektivni nepristranskosti sodišča. To pomeni, da lahko Vrhovno sodišče določi drugo stvarno pristojno sodišče za odločanje tudi v primerih, ko bi lahko stranki ali javnost, zaradi posebnih razmerij določenega udeleženca v postopku do sodišča, podvomili v nepristranskost vseh sodnikov določenega sodišča. Zaradi tega je Vrhovno sodišče določilo pristojnost Okrožnega sodišča v Kranju za odločanje v pravdni zadevi.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep I R 135/2009, enako tudi I R 71/2010
VSRS sklep I R 22/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2016-02-18

Anton Frantar (preds.), dr. Ana Božič Penko (poroč.), Karmen Iglič Stroligo

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - objektivna nepristranskost sodišča - uslužbenka pristojnega sodišča kot stranka v postopku

Razlog za dvom v objektivno nepristranskost sodišča je lahko okoliščina, da je stranka postopka zaposlena na pristojnem sodišču.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrožno sodišče v Novi Gorici.

1. Okrožno sodišče v Kopru, ki je stvarno in krajevno pristojno za odločanje v tej zadevi, je Vrhovnemu sodišču predlagalo, naj za odločanje določi drugo stvarno pristojno sodišče in sicer zaradi izključitve vsakega dvoma strank v objektivno nepristranskost sodišča; ta bi lahko bil podan zaradi okoliščine, da je drugo tožena stranka zaposlena kot strojepiska na Okrožnem sodišču v Kopru in je pri opravljanju svojega dela pogosto v stikih tudi s sodniki civilnega oddelka.

3. Po določbi 67. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) lahko Vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako lažje opravil postopek, ali če so za to podani drugi tehtni razlogi.

4. Drug tehten razlog za določitev pristojnosti drugega stvarno pristojnega sodišča so po ustaljeni sodni praksi Vrhovnega sodišča tudi okoliščine, zaradi katerih bi bil lahko okrnjen videz nepristranskosti sodišča. Tak razlog lahko predstavlja tudi okoliščina, da je stranka v postopku zaposlena na sodišču, pred katerim teče pravda, še posebej, če narava njenega dela, tako kot v konkretnem primeru, terja pogoste kontakte s sodniki tega sodišča. Vrhovno sodišče je zato za odločanje v tej zadevi določilo Okrožno sodišče v Novi Gorici.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep I R 135/2009, enako tudi I R 71/2010
VSRS sklep I R 27/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2016-03-09

Anton Frantar (preds.), mag. Rudi Štravs (poroč.), Janez Vlaj

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - objektivna nepristranskost sodišča - sojenje v razumnem roku

Vrhovno sodišče lahko tudi na predlog stranke določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi (67. člen Zakona o pravdnem postopku - ZPP). Med druge tehtne razloge v smislu navedene zakonske določbe spadajo tudi primeri, v katerih bi odločanje pristojnega sodišča lahko nasprotovalo zahtevi po objektivni nepristranskosti sodišča. Vrhovno sodišče je zato, glede na naravo odškodninskega primera, določilo pristojnost Okrajnega sodišča v Novem mestu.

Za odločanje v tej zadevi se določi pristojnost Okrajnega sodišča v Novem mestu.

1. Tožnik je vložil tožbo glede plačila odškodnine zaradi sojenja v nerazumno dolgem času v pravdni zadevi pred Okrajnim sodiščem v Črnomlju (P 172/2011,  P 2/2013 in P 138/2014). V zvezi z zatrjevanim škodnim ravnanjem je tožnik prepričan, da obstajajo tehtni razlogi za delegacijo pristojnosti, saj je sedaj pristojno sodišče prav Okrajno sodišče v Črnomlju.

3. Vrhovno sodišče lahko tudi na predlog stranke določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi (67. člen Zakona o pravdnem postopku - ZPP). Med druge tehtne razloge v smislu navedene zakonske določbe spadajo tudi primeri, v katerih bi odločanje pristojnega sodišča lahko nasprotovalo zahtevi po objektivni nepristranskosti sodišča. Vrhovno sodišče je zato, glede na naravo odškodninskega primera, določilo pristojnost Okrajnega sodišča v Novem mestu.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS sklep I R 29/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2016-03-09

Anton Frantar (preds.), mag. Nina Betetto (poroč.), dr. Mateja Končina Peternel

spor o pristojnosti - krajevna pristojnost - izvršilni postopek - izvršba na nepremičnine - kraj bivališča dolžnika

Upnik je v izvršilnem predlogu kot prvo sredstvo izvršbe navedel prodajo dolžnikovih premičnin, zato je za pristojnost odločilno njegovo stalno prebivališče.

Za odločanje v zadevi je pristojno Okrajno sodišče v Piranu.

1. Upnik je 27. 11. 2015 vložil predlog za izvršbo na podlagi verodostojne listine pri Okrajnem sodišču v Domžalah. Okrajno sodišče v Domžalah se je s sklepom 1295 I 425/2015 z dne 3. 12. 2015 izreklo za krajevno nepristojno in odločilo, da bo zadevo po pravnomočnosti sklepa odstopilo krajevno pristojnemu Okrajnemu sodišču v Kopru.

2. Okrajno sodišče v Kopru pristojnosti ni sprejelo in je sprožilo negativni kompetenčni spor. Opozarja, da je upnik kot prvo izvršilno sredstvo navedel izvršbo na premičnine, glede katerih ni navedel, kje se nahajajo, dolžnik pa ima stalno prebivališče v Izoli. Očitno je, da je Okrajno sodišče v Domžalah zadevo pomotoma odstopilo v reševanje Okrajnemu sodišču v Kopru namesto Okrajnemu sodišču v Piranu.

3. V tej izvršilni zadevi je pristojno Okrajno sodišče v Piranu.

4. Upnik je v izvršilnem predlogu kot prvo sredstvo izvršbe navedel prodajo dolžnikovih premičnin, zato je za pristojnost odločilno njegovo stalno prebivališče (drugi odstavek 78. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju - v nadaljevanju ZIZ). Ker ima dolžnik stalno prebivališče na območju Okrajnega sodišča v Piranu, je Vrhovno sodišče na podlagi drugega odstavka 25. člena Zakona o pravdnem postopku v zvezi s 15. členom ZIZ odločilo, da je za odločanje v tej izvršilni zadevi pristojno Okrajno sodišče v Piranu.

ZIZI člen 15, 78, 78/2. ZPP člen 25, 25/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.