VSRS sodba VIII Ips 240/2015
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2015-12-08

mag. Ivan Robnik (preds.), Marjana Lubinič (poroč.), mag. Marijan Debelak, Karmen Iglič Stroligo, dr. Mateja Končina Peternel

izredna odpoved pogodbe o zaposlitvi - neupravičeno uveljavljanje stroškov prevoza na delo - zakonitost detektivnega dela pri nadzoru

Ne glede na že sicer določno zakonsko ureditev glede detektivskega preverjanja upravičenosti povrnitve potnih stroškov ima delodajalec pravico, da zaščiti svoj premoženjski interes tako, da z nadzorom preveri, ali delavec dejansko prihaja na delo s kraja, označenega v pogodbi o zaposlitvi, in s tem ne zlorablja svojega premoženjskega upravičenja do povrnitve potnih stroškov. Zbiranje podatkov od drugih oseb, neposredna zaznava in vizualno beleženje delavčevega prihajanja na delo v razumnih okvirih, zato ne pomeni nezakonitega posega v delavčevo pravico do zasebnosti.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo zahtevek tožnika za ugotovitev nezakonitosti izredne odpovedi pogodbe o zaposlitvi z dne 29. 5. 2013. Posledično je zavrnilo reintegracijski in reparacijski zahtevek. Ugotovilo je, da je tožnik huje kršil  obveznosti iz delovnega razmerja, ker je v obdobju od 8. 4. 2013 do 15. 5. 2013 prihajal na delo iz bivališča v A., čeprav je delodajalcu sporočil, da prihaja na delo iz B. Zato mu je ta neupravičeno priznaval potne stroške iz B. Na podlagi tako ugotovljenega dejanskega stanja je presodilo, da je izredna odpoved po prvi in drugi alineji prvega odstavka 110. člena Zakona o delovnih razmerjih (v nadaljevanju ZDR-1, Ur. l. RS, št. 21/2013) utemeljena, saj ima tožnikova kršitev tudi znake kaznivega dejanja goljufije.

2. Sodišče druge stopnje je zavrnilo tožnikovo pritožbo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje. Na izrecne pritožbene navedbe je odgovorilo, da detektivka, ki je odkrila kršitev, ni kršila določb Zakona o detektivski dejavnosti (v nadaljevanju ZDD-1, Ur. l. RS, št. 17/2011 in naslednji).

3. Zoper pravnomočno sodbo sodišča druge stopnje je tožnik vložil revizijo zaradi zmotne uporabe materialnega prava in bistvenih kršitev določb pravdnega postopka. Navaja, da je detektivska agencija opravljala prikrite preiskovalne ukrepe, ki jih ne bi smela, saj so ti pridržani organom pregona. Detektivka naj bi pri zbiranju podatkov kršila 9. člen in 13. člen ZDD-1. Pri zbiranju osebnih podatkov naj bi bilo kršeno načelo sorazmernosti, sodišči pa nista tehtali, ali je bil poseg v zasebnost tožnika upravičen, zato sodba ne vsebuje razlogov o odločilnih dejstvih.

4. Revizija je bila v skladu s 375. členom Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP, Ur. l. RS, št. 26/99 in naslednji) vročena toženi stranki, ki nanjo ni odgovorila.

6. Revizija je izredno pravno sredstvo zoper pravnomočno sodbo, izdano na drugi stopnji (prvi odstavek 367. člena ZPP). Revizijsko sodišče preizkusi izpodbijano sodbo samo v tistem delu, v katerem se izpodbija z revizijo, in v mejah razlogov, ki so v njej navedeni (prvi odstavek 371. člena ZPP).

7. Revizija na začetku sicer uveljavlja zmotno uporabo materialnega prava, vendar tega razloga v nadaljevanju ne obrazloži, zato ga revizijsko sodišče ni moglo preizkusiti.

8. Sicer revizija uveljavlja bistveno kršitev določb pravdnega postopka, ker naj bi sodišče svoje dejanske ugotovitve oprlo na dokaze, pridobljene s strani najete detektivske agencije na nezakonit način.

9. Tožena stranka je revidentu podala izredno odpoved pogodbe o zaposlitvi v skladu s prvo in drugo alinejo prvega odstavka 110. člen ZDR-1, ker je tožnik v obdobju od 8. 4. 2013 do 15. 5. 2013 prihajal na delo v A. iz bivališča v A., čeprav je toženi stranki sporočil, da prihaja na delo iz B. Posledično si je revident pridobil neupravičeno premoženjsko korist zaradi previsoko izplačanih stroškov prevoza na delo. Sodišče je svoje ugotovitve oprlo na izsledke detektivke, ki je bila tudi zaslišana, in pri tem dokazno ocenilo tudi revidentovo izpoved, izpoved revidentove žene in brata ter vpogledalo v kazenski spis.

10. Revizija neutemeljeno uveljavlja bistveno kršitev določb pravdnega postopka iz 14. točke drugega odstavka 339. člena ZPP, ker naj bi sodišči nižjih stopenj ne  opravili tehtanja interesov strank pri posegu v revidentovo zasebnost. Sodišči se v razlogih resda nista spuščali v podrobno tehtanje pravnih interesov strank, vendar pa sta v razlogih za upravičenost angažiranja detektivske agencije pri preverjanju revidentove poti na delo upoštevali zakonsko ureditev detektivske dejavnosti. Pri tem sta s sklicevanjem na ZDD-1 utemeljevali, zakaj so dokazi, pridobljeni na tak način, zakoniti. S tem je bilo posredno ustrezno odgovorjeno tudi na vprašanje tehtanja interesov strank (izrecno poudarjenih v 3. členu Zakona o varstvu osebnih podatkov, Ur. l. RS, št. 86/2004 in naslednji), saj spoštovanje zakonske ureditve načeloma pomeni tudi spoštovanje zakonodajalčevega tehtanja pravic zasebnosti in pravice tistega, ki bi želel s pomočjo detektiva priti do določenih informacij.

11. Tudi sicer po presoji revizijskega sodišča v obravnavani zadevi ne gre za kršitev načela sorazmernosti v tehtanju revidentove pravice do zasebnosti in pravice delodajalca, da preverja (ne)upravičenost izplačevanja stroškov prevoza na delo. Revident je bil opazovan z javno dostopnih površin, opazovalo se ga je v relevantnem časovnem in krajevnem okviru, ko je bilo razumno pričakovati, da bo prihajal na delo. Ne glede na že sicer določno zakonsko ureditev glede detektivskega preverjanja upravičenosti povrnitve potnih stroškov ima delodajalec pravico, da zaščiti svoj premoženjski interes tako, da z nadzorom preveri, ali delavec dejansko prihaja na delo s kraja, označenega v pogodbi o zaposlitvi, in s tem ne zlorablja svojega premoženjskega upravičenja do povrnitve potnih stroškov. Zbiranje podatkov od drugih oseb, neposredna zaznava in vizualno beleženje delavčevega prihajanja na delo v razumnih okvirih, zato ne pomeni nezakonitega posega v delavčevo pravico do zasebnosti.

12. Detektivka je do podatkov prišla na način, da je od tožene stranke dobila podatek, kateri avto vozi revident in kako izgleda revident. Nato je preverjala parkirišča pred bivališčem v B., kjer revidentovega avtomobila ni bilo. Revident je med tednom peš odhajal z dela do stavbe na C v A., zjutraj pa je s tega naslova odšel peš na delo. O tem je detektivska agencija naredila poročilo. V skladu z izrecno določbo devete alineje drugega odstavka 26. člena ZDD-1 lahko detektiv pridobiva informacije o zlorabah uveljavljanja pravice do povračila stroškov prevoza na delo in z dela. Po določbi prvega odstavka 27. člena ZDD-1 lahko detektiv zbira podatke od oseb ali iz javno dostopnih virov, pridobiva podatke iz evidenc, osebno zaznava in uporablja tehnična sredstva. Detektivka je v obravnavni zadevi pridobivala podatke od oseb (tožene stranke) v skladu z 28. členom ZDD-1, z osebno zaznavo (30. člen ZDD-1) in uporabo tehničnih sredstev (31. člen ZDD-1). Zato so bili dokazi, pridobljeni na tak način, v skladu z ZDD-1 in je nanje sodišče lahko oprlo svoje dejanske ugotovitve. Ker so bile upoštevane specialne določbe ZDD-1 o ureditvi detektivske dejavnosti, tudi ni prišlo do kršitve določb drugih zakonov, ki urejajo delovanje državnih organov.

13. Glede na navedeno in v skladu s 378. členom ZPP je revizijsko sodišče revizijo zavrnilo kot neutemeljeno.

ZDR-1 člen 110, 110/1, 110/1-1, 110/1-2. ZDD-1 člen 26, 27, 28, 30, 31.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.