TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSRS Sklep III R 40/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2016-12-09

dr. Mile Dolenc (preds.), Vladimir Balažic (poroč.), Franc Seljak

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - odškodninski spor - odgovornost države za delo sodišča - protipravnost - dvom v nepristranskost sodišča

Ni primerno, da bi Okrožno sodišče v Ljubljani presojalo dopustnost svojega lastnega ravnanja. To bi lahko povzročilo dvom v nepristranskost sodišča.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrožno sodišče v Celju.

1. Tožeča stranka je vložila odškodninsko tožbo zoper toženo stranko (državo) zaradi povrnitve škode, ki naj bi jo utrpela zaradi dolgotrajnega in nezakonitega postopanja Okrožnega sodišča v Ljubljani v pravdnem sporu P 3179/2010. Med drugim naj tožeča stranka zaradi dolgotrajnosti postopka ne bi prišla do poplačila v izvršilnem postopku zoper dolžnika, ki je sledil ugodilni sodbi.

2. Okrožno sodišče v Ljubljani je predlagalo določitev drugega stvarno pristojnega sodišča, da postopa v tej zadevi. Ker se obravnavani odškodninski spor vodi zaradi domnevnih kršitev Okrožnega sodišča v Ljubljani, naj bi obstajal tehten razlog za prenos pristojnosti.

4. Po določbi 67. člena ZPP lahko Vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi.

5. Iz tožbe je razvidno, da tožeča stranka vtožuje odškodnino zaradi domnevno protipravnega ravnanja  Okrožnega sodišča v Ljubljani. Ni primerno, da bi Okrožno sodišče v Ljubljani presojalo dopustnost svojega lastnega ravnanja. To bi lahko povzročilo dvom v nepristranskost sodišča. Navedeno predstavlja tehten razlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča, da postopa v zadevi, zato je Vrhovno sodišče odločilo, da se za odločanje v tej zadevi določi Okrožno sodišče v Celju.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep III DoR 102/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2016-11-22

Vladimir Balažic (preds.), dr. Mile Dolenc (poroč.), Franc Seljak

OBLIGACIJSKO PRAVO - POGODBENO PRAVO - CIVILNO PROCESNO PRAVO

dopuščena revizija - pogodbena kazen - pravna domneva - izpodbojnost - pogodbeno dogovorjena pravna domneva - zdravstvene storitve - izvajanje zdravstvenih storitev - pridobitništvo - doplačilo za zdravljenje - operacija

Revizija se dopusti glede vprašanja iz izreka odločbe.

Revizija se dopusti glede vprašanja, ali je po drugem odstavku 45. člena Splošnega dogovora za pogodbeno leto 2011 in po enaki določbi splošnih dogovorov za kasnejša pogodbena leta pridobitništvo pravno dejstvo, zoper katerega je dopustna domneva, ki jo je mogoče ovreči oziroma izpodbiti tako, da izvajalec (v konkretnem primeru tožena stranka) zatrjuje in dokazuje, da njegov cilj pri obravnavi zavarovanih oseb ni bil pridobitništvo - pridobivanje dobička oziroma da dobička ni ustvaril.

1. Sodišče prve stopnje je v delu, relevantnem za odločitev o predlogu za dopustitev revizije, zavrnilo tožbeni zahtevek za plačilo pogodbene kazni v višini 162.000,00 EUR z zamudnimi obrestmi (II. točka izreka). Sodišče druge stopnje je pritožbo tožeče stranke zavrnilo in sodbo sodišča prve stopnje potrdilo tudi v II. točki izreka (I. točka izreka). Pravno podlago za vtoževano pogodbeno kazen je predstavljal prvi odstavek 46. člena v zvezi s 3. točko drugega odstavka 45. člena Splošnega dogovora za pogodbeno leto 2011 oziroma za kasnejša pogodbena leta v zvezi s Pogodbo o izvajanju programa zdravstvenih storitev za pogodbeno leto 2010, ki je veljala tudi v letu 2011.

2. Tožeča stranka je zoper sodbo sodišča druge stopnje vložila predlog za dopustitev revizije. V zvezi s stališčem sodišča druge stopnje, da se v primeru drugega odstavka 45. člena Splošnega dogovora pridobitništvo domneva in da je domnevo mogoče ovreči, je zastavila tri vprašanja.

4. Vrhovno sodišče je ugotovilo, da glede vprašanja, navedenega v izreku tega sklepa, obstajajo pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP), zato je revizijo glede tega vprašanja dopustilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep II DoR 181/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2016-10-20

Anton Frantar (preds.), dr. Ana Božič Penko (poroč.), Tomaž Pavčnik

predlog za dopustitev revizije - fikcija umika - plačilo sodne takse

Po določbah prvega in drugega odstavka 105. a člena ZPP mora biti ob vložitvi predloga za dopustitev revizije plačana sodna taksa in sicer najkasneje v roku, ki ga določi sodišče v nalogu za plačilo sodne takse, v katerem stranko opozori na posledice neplačila. Posledica neplačila sodne takse je določena v tretjem odstavku istega člena zakona; če sodna taksa v roku ni plačana in niso podani pogoji za taksno oprostitev, odlog ali obročno plačilo, se šteje, da je vloga umaknjena.

Šteje se, da je predlog za dopustitev revizije umaknjen.

1. Sodišče prve stopnje je sklep o izvršbi Okrajnega sodišča v Ljubljani VL 136213/2013 z dne 30. 8. 2013 obdržalo v veljavi. Sodišče druge stopnje je toženčevo pritožbo zavrnilo in sodbo sodišča prve stopnje potrdilo.

2. Toženec je vložil predlog za dopustitev revizije zoper sodbo pritožbenega sodišča. Meni, da je sodišče druge stopnje dokazno breme za utemeljitev pravnorelevantnih dejstev napačno porazdelilo.

3. Šteje se, da je predlog za dopustitev revizije umaknjen.

4. Po določbah prvega in drugega odstavka 105. a člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) mora biti ob vložitvi predloga za dopustitev revizije plačana sodna taksa in sicer najkasneje v roku, ki ga določi sodišče v nalogu za plačilo sodne takse, v katerem stranko opozori na posledice neplačila. Posledica neplačila sodne takse je določena v tretjem odstavku istega člena zakona; če sodna taksa v roku ni plačana in niso podani pogoji za taksno oprostitev, odlog ali obročno plačilo, se šteje, da je vloga umaknjena.

5. V konkretnem primeru je Vrhovno sodišče predlagatelja (toženca) s plačilnim nalogom, ki je bil njegovemu pooblaščencu vročen 28. 6. 2016, pozvalo, naj v petnajstih dneh plača 135,00 EUR sodne takse. Po izteku tega roka je bilo ugotovljeno, da sodna taksa ni bila plačana. Zato je nastopila posledica iz tretjega odstavka 105. a člena ZPP.

ZPP člen 105a, 105a/1, 105a/2, 105a/3, 105a/3.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep II DoR 175/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2016-10-06

Anton Frantar (preds.), Karmen Iglič Stroligo (poroč.), dr. Mateja Končina Peternel

dopuščena revizija - očetovstvo - priznanje očetovstva - izpodbijanje izjave o priznanju očetovstva - pravna praznina - anologija - rok za izpodbijanje - objektivni rok - napake volje - odločba Ustavnega sodišča

Revizija se dopusti glede vprašanja uporabe roka iz drugega odstavka 99. člena Obligacijskega zakonika za vložitev tožbe za izpodbijanje izjave o priznanju očetovstva.

Revizija se dopusti glede vprašanja uporabe roka iz drugega odstavka 99. člena Obligacijskega zakonika za vložitev tožbe za izpodbijanje izjave o priznanju očetovstva.

1. Tožnik vlaga predlog za dopustitev revizije zoper sklep, s katerim je sodišče druge stopnje zavrnilo njegovo pritožbo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje o zavrženju tožbe zaradi zamude triletnega objektivnega roka iz drugega odstavka 99. člena Obligacijskega zakonika (v nadaljevanju OZ) za izpodbijanje izjave o priznanju očetovstva. Navaja, da je Ustavno sodišče s sklepom U-I-129/15 z dne 11. 2. 2016 zavrglo zahtevo višjega sodišča za presojo ustavnosti 99. člena OZ v zvezi z roki za izpodbijanje izjav o priznanju očetovstva in zavzelo stališče, da so za zapolnjevanje tovrstnih pravnih praznin pristojna sodišča. Zato je mogoče odrešitve tega pravnega vprašanja pričakovati odločitev, ki bo pomembna za zagotovitev pravne varnosti, enotne uporabe prava in za razvoj preko sodne prakse. Opozarja, da je Ustavno sodišče že obravnavalo rok za izpodbijanje očetovstva in določbo Zakona o zakonski zvezi in družinskih razmerjih, ki ga je omejevalo na 5 let, razveljavilo. Nadalje trdi, da drugostopenjsko sodišče sodišče sploh ni odgovorilo na pritožbene navedbe, pač pa so v njej navedeni le razlogi za procesno odločitev. Meni, da s tem ni bilo zadoščeno zahtevi po obrazloženosti sodne odločbe.

2. Pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena Zakona o pravdnem postopku so podani glede v izreku opredeljenega pravnega vprašanja, zato je Vrhovno sodišče revizijo dopustilo.

ZPP člen 367a, 367a/1. ZZZDR člen 96. OZ člen 94, 99.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep II DoR 354/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2016-12-22

Anton Frantar (preds.), mag. Rudi Štravs (poroč.), Janez Vlaj

CIVILNO PROCESNO PRAVO - ODŠKODNINSKO PRAVO

predlog za dopustitev revizije - zavrnitev predloga za dopustitev revizije - povrnitev nepremoženjske škode - višina odškodnine

Vrhovno sodišče je zavrnilo predlog za dopustitev revizije, ker niso podani pogoji iz 367.a člena ZPP.

1. Tožnik se je poškodoval, ker je padel v odprt odtočni jašek, za škodo pa je odgovoren zavarovanec toženke (C., d. d., Novo mesto).

2. Sodišče prve stopnje je tožniku s sodbo prisodilo satisfakcijo 2.000 EUR (1.500 EUR za telesne bolečine in 500 EUR za primarni strah). Pritožbeno sodišče je zavrnilo pritožbi pravdnih strank proti prvostopenjski sodbi.

3. Tožnik je predlagal dopustitev revizije zoper sodbo pritožbenega sodišča zato, ker naj bi bila prisojena odškodnina prenizka v primerjavi s podobnimi odškodninskimi primeri iz sodne prakse.

5. Vrhovno sodišče je zavrnilo predlog za dopustitev revizije, ker niso podani pogoji iz 367.a člena Zakona o pravdnem postopku - ZPP. Obrazložitev tega sklepa ima podlago v drugem odstavku 367.c člena ZPP.

ZPP člen 367a, 367c, 367c/2. OZ člen 179.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep I R 131/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2016-12-22

Anton Frantar (preds.), mag. Rudi Štravs (poroč.), dr. Ana Božič Penko

predlog za določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - objektivna nepristranskost sodišča - sorodstvena vez med stranko v postopku in uslužbenko pristojnega sodišča - odvetnik kot stranka v postopku - manjše sodišče

Po oceni Vrhovnega sodišča splet relevantnih okoliščin (pravdna stranka je odvetnik s sedežem v kraju sedaj pristojnega sodišča ter sorodnik delavke sodišča, v relativno pomembnem sporu v katerem je udeleženih 20 tožnikov) narekuje delegacijo pristojnosti. Zato je določilo pristojnost Okrajnega sodišča v Mariboru.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrajno sodišče v Mariboru.

1. Do sedaj pristojno Okrajno sodišče v Murski Soboti je v predlogu navedlo, da ima prvi toženec A. A. sedež svoje odvetniške pisarne v neposredni bližini predlagajočega sodišča, da dnevno prihaja v stik s sodniki in sodnim osebjem sodišča, poleg tega pa je tudi sorodnik B. B., ki vodi vpisnik na pravdnem oddelku Okrajnega sodišča v Murski Soboti. Upoštevati bi bilo treba tudi okoliščino, da je po letnem razporedu dela za leto 2017 predviden enotni pravdni oddelek za vsa okrajna sodišča, ki so enote Okrožnega sodišča v Murski Soboti in bi bilo zato za odločanje v tej pravdni zadevi treba določiti drugo stvarno pristojno sodišče izven območja krajevne pristojnosti Okrožnega sodišča v Murski Soboti oziroma njegovih enot.

3. Vrhovno sodišče lahko tudi na predlog pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek ali če so za to drugi tehtni razlogi (67. člen Zakona o pravdnem postopku - ZPP). Med druge tehtne razloge v smislu navedene zakonske določbe, spada tudi zahteva po objektivni nepristranskosti zaradi česar mora biti izključen vsak dvom javnosti in pravdnih strank v nepristranskost vseh sodnikov določenega sodišča. Po oceni Vrhovnega sodišča splet relevantnih okoliščin (pravdna stranka je odvetnik s sedežem v kraju sedaj pristojnega sodišča ter sorodnik delavke sodišča, v relativno pomembnem sporu v katerem je udeleženih 20 tožnikov) narekuje delegacijo pristojnosti. Zato je določilo pristojnost Okrajnega sodišča v Mariboru.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep I R 115/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2016-11-10

Anton Frantar (preds.), mag. Rudi Štravs (poroč.), Janez Vlaj

predlog za določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz razlogov smotrnosti - prebivališče strank - sedež strank - prebivališče prič

Vrhovno sodišče ocenjuje, da so podane realne možnosti za hitrejšo in cenejšo rešitev spora, če bo o zadevi odločalo piransko sodišče.

Za odločanje se določi pristojnost Okrajnega sodišča v Piranu.

1. Pristojno Okrajno sodišče v Novi Gorici je Vrhovnemu sodišču posredovalo predlog tožene stranke, da se določi pristojnost Okrajnega sodišča v Piranu. Tožnik ima namreč stalno prebivališče v Izoli, toženka pa ima tam svoj sedež. V odškodninskem sporu bo treba zaslišati priče, ki vse živijo na Obali. Zato bi bilo z vidika ekonomičnosti smotrno,  da o zadevi odloča piransko sodišče.

3. Vrhovno sodišče lahko tudi na predlog stranke določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek (67. člen Zakona o pravdnem postopku - ZPP). Vrhovno sodišče s tem v zvezi ocenjuje, da so podane realne možnosti za hitrejšo in cenejšo rešitev spora, če bo o zadevi odločalo piransko sodišče.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep III Ips 91/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2016-11-22

Vladimir Balažic (preds.), dr. Mile Dolenc (poroč.), dr. Ana Božič Penko, Franc Seljak, mag. Rudi Štravs

dovoljenost revije - vrednost spornega predmeta - zavrženje revizije

Revizija je v gospodarskih sporih dovoljena le, če vrednost izpodbijanega dela pravnomočne sodbe presega 200.000,00 EUR (490. člen Zakona o pravdnem postopku, v nadaljevanju ZPP) ali če jo na predlog stranke dopusti Vrhovno sodišče (tretji odstavek 367. člena ZPP).

II. Tožeča stranka mora v 15 dneh od vročitve te odločbe povrniti toženi stranki stroške revizijskega postopka v višini 1.696,00 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od prvega naslednjega dne po izteku roka za izpolnitev obveznosti.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek za plačilo 91.340,51 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi.

2. Sodišče druge stopnje je prvostopenjsko sodbo potrdilo.

3. Zoper sodbo sodišča druge stopnje tožeča stranka vlaga revizijo. Predlaga, da  revizijsko sodišče reviziji ugodi ter sodbi sodišč druge in prve stopnje spremeni tako, da tožbenemu zahtevku ugodi, podrejeno pa, da obe sodbi razveljavi ter zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

5. Revizija je v gospodarskih sporih dovoljena le, če vrednost izpodbijanega dela pravnomočne sodbe presega 200.000,00 EUR (490. člen Zakona o pravdnem postopku, v nadaljevanju ZPP) ali če jo na predlog stranke dopusti Vrhovno sodišče (tretji odstavek 367. člena ZPP).

6. Vrednost izpodbijanega dela pravnomočne sodbe znaša 91.340,51 EUR, ta znesek pa ne presega revizijskega praga iz 490. člena ZPP. Tožeča stranka tudi ni izkazala, da bi bila revizija dopuščena, zato ta ni dovoljena. Vrhovno sodišče je na podlagi 377. člena ZPP iz navedenega razloga revizijo zavrglo.

7. Na podlagi prvega odstavka 154. člena v zvezi s prvim odstavkom 165. člena ZPP je Vrhovno sodišče odločilo, da tožeča stranka sama krije svoje stroške revizijskega postopka. Toženi stranki je dolžna povrniti 1.676,00 EUR stroškov odgovora na revizijo in 20,00 EUR materialnih stroškov, skupaj torej 1.696,00 EUR.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep II Ips 707/2009, enako tudi VS RS Sklep II Ips 846/2009, VS RS Sklep II Ips 760/2009, VS RS Sklep II Ips 685/2009, VS RS Sklep II Ips 490/2009
VSRS Sklep X Ips 300/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2016-09-07

Brigita Domjan Pavlin (preds.), Marko Prijatelj (poroč.), Nataša Smrekar

UPRAVNI SPOR - PRAVO VIZUMOV, AZILA IN PRISELJEVANJA

mednarodna zaščita - pravno sredstvo zoper sodbo sodišča prve stopnje - nedovoljena revizija - možnost pritožbe - začasna odredba

Zoper sodbo sodišča prve stopnje, ki ni pravnomočna, so revidenti vložili revizijo, čeprav je bila zoper navedeno sodbo možna pritožba. Pritožbo so revidenti predhodno že vložili v skladu s pravilnim pravnim poukom, ki ga je v sodbi podalo sodišče prve stopnje. Ker tako revizija očitno ni dovoljena, jo je Vrhovno sodišče zavrglo kot nedovoljeno (89. člen ZUS-1).

II. Zahteva za izdajo začasne odredbe se zavrže.

1. Sodišče prve stopnje je na podlagi prvega odstavka 63. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) zavrnilo tožbo tožnikov zoper odločbo tožene stranke št. 2142-299/2015/9 (1312-02) z dne 31. 5. 2016. Z izpodbijano odločbo je tožena stranka zavrnila njihovo prošnjo za priznanje mednarodne zaščite kot neutemeljeno.

2. Tožniki (v nadaljevanju revidenti) vlagajo revizijo, katere dovoljenost utemeljujejo s 3. točko drugega odstavka 83. člena ZUS-1 ter jo utemeljujejo iz razlogov nepravilne uporabe materialnega prava in bistvenih kršitev določb postopka.

4. Po prvem odstavku 83. člena ZUS-1 se revizija lahko vloži le zoper pravnomočno sodbo sodišča prve stopnje, po četrtem odstavku 83. člena ZUS-1 pa revizija ni dovoljena v volilnih zadevah, v sporih, v katerih je dovoljena pritožba, ter v primeru, če jo vloži nekdo, ki nima te pravice, nekdo, ki jo je umaknil, ali nekdo, ki zanjo nima pravnega interesa, ali če je vložena zoper sodbo, zoper katero je po zakonu ni mogoče vložiti.

5. Zoper sodbo sodišča prve stopnje, ki ni pravnomočna, so revidenti vložili revizijo, čeprav je bila zoper navedeno sodbo možna pritožba. Pritožbo so revidenti predhodno že vložili v skladu s pravilnim pravnim poukom, ki ga je v sodbi podalo sodišče prve stopnje. Ker tako revizija očitno ni dovoljena, jo je Vrhovno sodišče zavrglo kot nedovoljeno (89. člen ZUS-1).

6. Revidenti so zahtevali tudi izdajo začasne odredbe na podlagi drugega odstavka 84. člena ZUS-1. Na podlagi navedene določbe lahko Vrhovno sodišče na zahtevo revidenta izda začasno odredbo do odločitve o reviziji zaradi razlogov iz drugega odstavka 32. člena tega zakona. Ker je Vrhovno sodišče s tem sklepom revizijo zavrglo, začasno odredbo na podlagi citirane določbe pa lahko izda samo do odločitve o reviziji, procesna predpostavka za njeno izdajo ni več izpolnjena. Zahtevo za izdajo začasne odredbe je zato Vrhovno sodišče zavrglo ob smiselni uporabi 89. člena v zvezi z drugim odstavkom 84. člena ZUS-1.

ZUS-1 člen 32, 32/2, 83, 83/1, 83/4, 84, 84/2, 89.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep I Up 162/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2016-10-27

Peter Golob (preds.), Marko Prijatelj (poroč.), Nataša Smrekar

UPRAVNI SPOR - PRAVO VIZUMOV, AZILA IN PRISELJEVANJA

mednarodna zaščita - umik tožbe pred pravnomočnostjo odločbe - razveljavitev sodbe prve stopnje - ustavitev postopka

V obravnavanem primeru so tožniki tožbo umaknili pred odločitvijo Vrhovnega sodišča o pritožbi tožene stranke zoper navedeno sodbo sodišča prve stopnje, torej pred pravnomočnostjo s tožbo izpodbijane odločbe. Glede na umik tožbe pred pravnomočnostjo odločbe je Vrhovno sodišče na podlagi drugega odstavka 34. člena ZUS-1 postopek ustavilo.

I. Ugotovi se, da je tožeča stranka umaknila tožbo v zadevi, ki jo Upravno sodišče Republike Slovenije v Ljubljani vodi kot I U 1762/2015.

II. Sodba Upravnega sodišča Republike Slovenije I U 1762/2015-10 z dne 1. 4. 2016 se razveljavi in se postopek v tem upravnem sporu ustavi.

1. Tožeča stranka je 11. 12. 2015 pri prvostopenjskem sodišču vložila tožbo v upravnem sporu zoper odločbo tožene stranke, št. 2142-232/2014/22 (1312-14) z dne 13. 11. 2015, s katero je bila zavrnjena njena prošnja za mednarodno zaščito v Republiki Sloveniji. Sodišče prve stopnje je s sodbo I U 1762/2015-10 z dne 1. 4. 2016 navedeni tožbi ugodilo in izpodbijano odločbo tožene stranke odpravilo in zadevo vrnilo toženi stranki v ponoven postopek. Zoper to sodbo je tožena stranka 22. 4. 2016 vložila pritožbo. Dne 10. 10. 2016 pa je tožeča stranka priporočeno po pošti na prvostopenjsko sodišče poslala vlogo z dne 7. 10. 2016, s katero je umaknila tožbo zoper navedeno odločbo tožene stranke. Ta umik je Vrhovno sodišče prejelo priporočeno po pošti 12. 10. 2016.

2. Po 34. členu Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) lahko tožnik umakne tožbo brez privolitve toženca do pravnomočne odločbe. Če se tožba umakne, sodišče postopek s sklepom ustavi.

3. V obravnavanem primeru so tožniki tožbo umaknili pred odločitvijo Vrhovnega sodišča o pritožbi tožene stranke zoper navedeno sodbo sodišča prve stopnje, torej pred pravnomočnostjo s tožbo izpodbijane odločbe. Glede na umik tožbe pred pravnomočnostjo odločbe je Vrhovno sodišče na podlagi drugega odstavka 34. člena ZUS-1 postopek ustavilo.

4. Ker je tožeča stranka z umikom tožbe zahtevo za pravno varstvo v obravnavani zadevi preklicala in tako umik tožbe ne bi mogel ustvariti učinkov pravnomočnosti sodbe sodišča prve stopnje, je bilo treba hkrati tudi razveljaviti sodbo sodišča prve stopnje, s katero je bilo tožbi sicer ugodeno.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep I Ips 8618/2011-313
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2017-10-02

popravni sklep - pisna pomota v številki - uradna dolžnost sodišča

Vrhovno sodišče s popravnim sklepom, izdanim na podlagi prvega odstavka 365. člena ZKP, lahko po uradni dolžnosti popravi očitno pisno pomoto.

Sodba Vrhovnega sodišča I Ips 8618/2011 z dne 7. septembra 2017 se v obrazložitvi v 4. vrstici točke 9 popravi tako, da se namesto številke 39647/2010 in datuma 24. 11. 2014 vstavi: "36893/2010 z dne 13. 3. 2014".

1. V pisno izdelani sodbi I Ips 8618/2011 z dne 7. septembra 2017 Vrhovnega sodišča Republike Slovenije je v obrazložitvi v točki 9 sodbe prišlo do očitne pisne pomote, saj je namesto sodbe Vrhovnega sodišča I Ips 36893/2010 z dne 13. 3. 2014 pomotoma navedena sodba I Ips 39647/2010 z dne 24. 11. 2014. Vrhovno sodišče s popravnim sklepom, izdanim na podlagi prvega odstavka 365. člena ZKP, popravlja to pomoto po uradni dolžnosti.

Zakon o kazenskem postopku (1994) - ZKP  - člen 365, 365/1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.