VSRS sodba II Ips 9/2014
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2015-11-26

Anton Frantar (preds.), mag. Rudi Štravs (poroč.), dr. Ana Božič Penko, Karmen Iglič Stroligo, Janez Vlaj

dopuščena revizija - zavarovalna pogodba - zavarovanje odškodninske odgovornosti - skrbnost - poškodba pri košnji

Zavarovanec ni ravnal dovolj skrbno, ker tožnika pred košnjo ni obvestil o tem, da je v travi pepel. Nižji sodišči sicer nista posebej ugotavljali ali je zavarovanec vedel za nevarnost zdrsa na pepelu, vendar je treba upoštevati, da gre pri tem za dejstvo, ki spada v trditveno in dokazno sfero toženke. Ta pa v  zvezi s  tem dejstvom ni postavila relevantnih trditev.

Tožena stranka mora tožeči stranki v 15 dneh povrniti stroške revizijskega postopka v znesku 412,36 EUR, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi od dneva nastopa zamude do plačila.

1. Sodišče prve stopnje je s sodbo zavezalo toženko, da plača tožniku 3.754,80 EUR, kolikor je znašala zavarovalna vsota v zvezi z zavarovanjem odškodninske odgovornosti B. F., ki je krivdno odgovoren za škodo, nastalo zaradi tožnikove poškodbe pri košnji 19. 4. 2008.

2. Pritožbeno sodišče je v celoti zavrnilo pritožbo toženke proti prvostopenjski sodbi.

3. Vrhovno sodišče je s sklepom II DoR 215/2013, 26. 9. 2013 dopustilo revizijo toženke glede vprašanja: ali je odločitev sodišča druge stopnje o obstoju odgovornosti zavarovanca toženke materialnopravno pravilna?

4. Toženka je vložila revizijo in poudarila, da sta napačni stališči pritožbenega sodišča o odgovornosti zavarovanca toženke in obstoju vzročne zveze. Šlo naj bi za povsem običajno opravilo, ki ne terja posebnih navodil, samo opozorilo, da je v v travi pepel pa tudi ne bi preprečilo škode. Odločitev pritožbenega sodišča, naj bi bila tudi v nasprotju s stališči Vrhovnega sodišča v odločbah II Ips 252/2009 z dne 8. 9. 2011 in II Ips 961/2007 z dne 12. 11. 2009. Obe sodbi obravnavata obveznosti delodajalca oziroma vprašanje njegove krivdne odgovornosti zaradi zatrjevane opustitve pisnih ali ustnih navodil glede načina opravljanja dela oziroma opozorila na morebitne nevarnosti pri delu. V konkretnem primeru pa niti ne gre za delodajalca, temveč za nekoga, ki mu je tožnik prijateljsko  in po lastni volji priskočil na pomoč pri košnji trave in je presoja njegove odgovornosti za nastanek škodnega dogodka po oceni toženke podvržena milejšim standardom.

5. Tožnik je argumentirano odgovoril na revizijo in zahteval povrnitev stroškov revizijskega postopka.

7. Vrhovno sodišče je preizkusilo sodbo pritožbenega sodišča samo v okviru pravnega vprašanja, glede katerega je bila revizija dopuščena. Pri presoji ali je pravilna odločitev sodišča druge stopnje o obstoju odgovornosti zavarovanca, je Vrhovno sodišče vezano na pravnorelevantna dejstva, ki predstavljajo dejansko podlago odločitve pritožbenega sodišča o toženkini pritožbi proti prvostopenjski sodbi.(1)

8. V zvezi z odločanjem o vzročni zvezi in krivdi toženkinega zavarovanca je pritožbeno sodišče upoštevalo naslednja relevantna dejstva:

- tožnik se je telesno poškodoval pri košnji zavarovančevega travnika, ki jo je opravljal na prošnjo zavarovanca in z zavarovančevo motorno kosilnico;

- tožnik se je poškodoval tako, da je z levim stopalom segel v območje rezila kosilnice,  ker mu je zdrsnilo na debelejšem sloju mokrega pepela, ki je bil izjemno spolzek („kot če bi stopil na led“) in skrit pod travo;

- zavarovanec je vedel za pepel, tožnika pa nanj pred košnjo ni opozoril.

9. Upoštevaje navedena dejstva je pravilno stališče pritožbenega sodišča, da zavarovanec ni ravnal dovolj skrbno(2), ker tožnika pred košnjo ni obvestil o tem, da je v travi pepel. Nižji sodišči sicer nista posebej ugotavljali ali je zavarovanec vedel za nevarnost zdrsa na pepelu, vendar je treba upoštevati, da gre pri tem za dejstvo, ki spada v trditveno in dokazno sfero toženke.(3) Ta pa v  zvezi s  tem dejstvom ni postavila relevantnih trditev.

10. Ob upoštevanju navedenih dejstev je opustitveno ravnanje zavarovanca tudi nedvomno v vzročni zvezi z nastankom škode. V primeru, da bi zavarovanec pravočasno informiral tožnika o stanju travnika, bi ta lahko tudi prilagodil svoja ravnanja (in se v skrajnem primeru odločil, da zavarovancu ne bo prijateljsko priskočil na pomoč pri košnji trave) ter tako preprečil nastanek škode.

11. Tožnikov odškodninski primer se tudi v bistvenem razlikuje od primerov v okvirih zadev II Ips 252/2009 in II Ips 961/2007, na katere opozarja revidentka. V obeh sodnih primerih je bila obravnavana škoda, ki je nastala zaradi običajnih nevarnosti, ki bi jih oškodovanci morali prepoznati brez posebnega opozorila delodajalca.

12. Vrhovno sodišče je zavrnilo revizijo ob upoštevanju 378. člena ZPP. Odločitev o revizijskih stroških ima podlago v prvih odstavkih 165. in 154. člena ZPP. Tožnikovi stroški revizijskega postopka so odmerjeni v skladu z veljavno odvetniško tarifo.

Op. št. (1): Primerjaj določbi prvega odstavka 6. člena in 10. člena Obligacijskega zakonika (OZ).

Op. št. (2): Primerjaj določbo tretjega odstavka 370. člena ZPP.

Op. št. (3): Primerjaj določbo prvega  odstavka 131. člena OZ.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.