VSRS sodba II Ips 326/2013
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2015-09-17

dr. Ana Božič Penko (preds.), mag. Nina Betetto (poroč.), Vladimir Horvat, Karmen Iglič Stroligo, Tomaž Pavčnik

ODŠKODNINSKO PRAVO - OBLIGACIJSKO PRAVO - CIVILNO PROCESNO PRAVO

pogodba o vodenju transakcijskega računa - kršitev osebnostnih pravic - nepremoženjska škoda - prekoračitev stanja (limita) na transakcijskem računu - odobritev prekoračitve stanja (limita) na računu - blokada kreditne kartice - podlage odškodninske odgovornosti - protipravnost - - izpodbijanje dejanskega stanja - bistvena kršitev določb pravdnega postopka - protispisnost

Sodišče prve stopnje je pravilno interpretiralo vsebino Pristopne izjave, ki določa možnost brezplačne izredne odobritve limita (prekoračitve) v višini petkratnika plače, kar ne pomeni, da je banka avtomatično zavezana k brezpogojni sklenitvi takšne pogodbe. Tudi v tem primeru namreč velja pogodbena svoboda strank (3. člen OZ). Prav tako ni kršila pogodbe z blokado toženkine kartice ..., ki je bila toženki izdana v zvezi s pogodbo o vodenju transakcijskega računa, saj je imela ob ugotovljenih neporavnanih obveznostih toženke za njeno blokado podlago v sami pogodbi. Tožnica je toženko o višini negativnega stanja obvestila z opominom z dne 16. 10. 2006 ter jo hkrati pozvala k izpolnitvi in opozorila na posledice (blokiranje bankomatske, plačilnih in kreditnih kartic). Ker toženka ni uspela dokazati protipravnosti ravnanja tožnice in s tem ne njene odškodninske odgovornosti, sta nižji sodišči utemeljeno zavrnili njen odškodninski tožbeni zahtevek po nasprotni tožbi.

Neutemeljeni so tudi revizijski očitki „protispisnosti“, saj to po vsebini niso. "Protispisnost" obstaja le, če gre pri ugotavljanju odločilnih dejstev za napako pri povzemanju/prenosu vsebine listin oziroma izpovedbe prič, torej takrat, ko je sodišče dokazom pripisalo drugačno vsebino od tiste, ki jo imajo v resnici. Ni pa te postopkovne kršitve, če sodišče tolmači dokaze napačno oziroma drugače kot revidentka. V tem primeru gre lahko le za zmotno dokazno oceno, torej za zmotno ugotovitev dejanskega stanja, uveljavljanje katere na revizijski stopnji ni dovoljeno (tretji odstavek 370. člena ZPP).

Tožena stranka mora v 15 dneh od vročitve te sodbe povrniti tožeči stranki stroške odgovora na revizijo v znesku 2.045,33 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od naslednjega dne po izteku roka za izpolnitev obveznosti, določenega v tej točki izreka, do plačila.

1. Sodišče prve stopnje je odločilo, da ostane v veljavi sklep o izvršbi Okrajnega sodišča v Ljubljani 2456 I 3630/2007 z dne 10. 4. 2007, s katerim je bilo toženki naloženo plačilo 12.209,31 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 13. 2. 2007 naprej ter izvršilni stroški v višini 130,44 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi. Zavrnilo je tožbeni zahtevek po nasprotni tožbi za plačilo 65.100,00 EUR odškodnine z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 23.180,00 EUR od vložitve tožbe in od 42.320,00 EUR od izdaje sodbe dalje, za zaprtje tožničinega osebnega računa ter za pravdne stroške.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbo toženke zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

3. Toženka je vložila revizijo zoper sodbo v delu, ki se nanaša na zavrnitev tožbenega zahtevka po nasprotni tožbi, iz razlogov zmotne uporabe materialnega prava in bistvenih kršitev določb pravdnega postopka iz 14. in 15. točke drugega odstavka 339. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP). Meni, da ji izpodbijana sodba daje negativen predznak, čeprav iz listinskih dokazov izhaja, da je s tožnico poslovala korektno, vse dokler ta ni začela kršiti svojih pogodbenih zavez v zvezi z vodenjem transakcijskega računa, s čimer je bilo poseženo v pravico do poštene obravnave iz 6. člena Evropske konvencije o človekovih pravicah (v nadaljevanju EKČP).

4. V zvezi z nepremoženjsko škodo zaradi posega v osebnostne pravice zaradi odklonitve sklenitve nove pogodbe o odobritvi limita revidentka vztraja pri trditvah, da je tožnica kršila pogodbo o vodenju paketa A. in zato ravnala protipravno. Protispisno je stališče nižjih sodišč, da tožnica ni kršila pogodbe o vodenju transakcijskega računa, saj sta ugotovili, da iz 9. člena pogodbe izhaja, da bosta stranki izredni limit uredili s posebno pogodbo, ki se imenuje Pristopna izjava k paketu A. z dne 7. 9. 2004 (v nadaljevanju Pristopna izjava). Tožnica toženki v letu 2006 ne bi smela pogojevati odobritve izrednega limita, saj za to ni imela podlage. Pristopna izjava in dopis tožnice toženki z dne 4. 10. 2006 pred drugostopenjskim sodiščem nista bila upoštevana, s čimer je to zagrešilo bistveno kršitev določb pravdnega postopka iz 15. točke drugega odstavka 339. člena ZPP. V zvezi s tem je protispisno ocenilo tudi premoženjske razmere toženke v septembru 2006. Materialnopravno zmotno so bile uporabljene določbe 82., 131. in 239. člena Obligacijskega zakonika (v nadaljevanju OZ). Nižji sodišči se nista opredelili do višine nepremoženjske škode, kljub temu da jo je toženka v zadostni meri opredelila na glavni obravnavi dne 6. 7. 2009.

5. Toženka je dokazala premoženjsko škodo, ki jo je utrpela zaradi izgubljenega pričakovanega dobička, ker zaradi neodobritve limita ni uspela pravočasno kupiti delnic RMUKR na Sarajevski borzi, s katerimi bi nato ob prodaji zaslužila najmanj 23.100,00 EUR. Sodišču je predložila listine, ki dokazujejo, da je v relevantnem obdobju trgovala z delnicami na S. borzi in jih kasneje z dobičkom prodajala. Protispisno je stališče pritožbenega sodišča, da zaradi tveganosti posla ni mogoče dokazati premoženjske škode (15. točka drugega odstavka 339. člena ZPP).

6. Tudi v zvezi z zahtevkom za povrnitev nepremoženjske škode zaradi posega v osebnostne pravice zaradi blokade ... kartice sta nižji sodišči zmotno uporabili določbe 82., 131. in 239. člena OZ. Toženka je na dan valute poravnala svoje obveznosti na kartici (za oktober 2006 v višini 152.772,00 SIT). Tožnica ji je sicer 16. 10. 2006 poslala opomin, s katerim jo je obvestila, da ji bo, če ne poravna negativnega stanja na transakcijskem računu, blokirala bančne in kreditne kartice, vendar je bil opomin nepodpisan. Toženka se je nanj odzvala z reklamacijo skladno z določbami Zakona o varstvu potrošnikov, vendar ji je tožnica namesto odgovora na reklamacijo poslala še drugi (nepodpisan) opomin, ki ga toženka v času blokade ... kartice (še) ni prejela. Tudi drugi opomin daje toženki 14 dnevni rok za plačilo obveznosti, zato do blokade ne bi smelo priti. Glede na navedeno so zaključki v izpodbijani sodbi protispisni in pomenijo kršitev določb pravdnega postopka iz 14. in 15. točke drugega odstavka 339. člena ZPP. Z blokado “odvzemi kartico“ je tožnica posegla v osebnostne pravice toženke, in sicer v pravico do dobrega imena, poštenosti in pravico do osebnega dostojanstva.

7. Revizija je bila vročena tožnici, ki je nanjo obrazloženo odgovorila in predlagala njeno zavrženje, podredno pa njeno zavrnitev.

9. Uvodoma Vrhovno sodišče RS opozarja, da revidentka izhaja iz predpostavk, ki se ne ujemajo z na revizijski stopnji neizpodbojnim dejanskim stanjem. Nižji sodišči sta ugotovili, da sta pravdni stranki 6. 9. 2004 sklenili pogodbo o vodenju transakcijskega računa, v kateri sta v 9. členu določili, da banka imetniku računa odobri prekoračitev pozitivnega stanja v skladu s pogodbo o odobritvi limita, v kateri so natančno opredeljeni pogoji, roki in znesek odobrenega limita. V zvezi s to pogodbo sta sklenili pogodbo o odobritvi limita za obdobje od 8. 9. 2005 do 8. 9. 2006, s katero je tožnica toženki za ta čas odobrila dovoljeno prekoračitev pozitivnega stanja v znesku 1.500.00,00 SIT. Po poteku te pogodbe o odobritvi limita pravdni stranki nista sklenili nove, saj toženka od oktobra 2006 na transakcijski račun ni zagotovila nobenih prilivov niti ni poravnala negativnega salda na računu.

10. Zakon o plačilnem prometu v 10. členu določa, da izvajalci plačilnega prometa in imetniki transakcijskih računov določijo medsebojne pravice in obveznosti glede sredstev na računih in glede opravljanja plačilnega prometa s pisno pogodbo o vodenju transakcijskega računa v skladu s splošnimi pogoji o odprtju in vodenju transakcijskega računa. Nižji sodišči sta glede na določila sklenjene pogodbe o vodenju transakcijskega računa in veljavne splošne pogoje ugotovili, da tožnica z odklonitvijo sklenitve nove pogodbe o odobritvi limita ni kršila pogodbe in zato ni ravnala protipravno. Sodišče prve stopnje je pravilno interpretiralo vsebino Pristopne izjave, ki določa možnost brezplačne izredne odobritve limita (prekoračitve) v višini petkratnika plače, kar pa ne pomeni, da je banka avtomatično zavezana k brezpogojni sklenitvi takšne pogodbe. Tudi v tem primeru namreč velja pogodbena svoboda strank (3. člen OZ). Prav tako tožnica ni kršila pogodbe z blokado toženkine kartice ..., ki je bila izdana v zvezi s pogodbo o vodenju transakcijskega računa, saj je imela za njeno blokado podlago v sami pogodbi. Tožnica je toženko o višini negativnega stanja obvestila z opominom z dne 16. 10. 2006 ter jo hkrati pozvala k izpolnitvi in opozorila na posledice (blokiranje kartic), če svoje obveznosti ne bo izpolnila. Ker toženka svojih obveznosti ni izpolnila, ji je tožnica zablokirala kartico ... Toženka ni uspela dokazati protipravnosti ravnanja tožnice in s tem  njene odškodninske odgovornosti, zato sta nižji sodišči utemeljeno zavrnili njen odškodninski tožbeni zahtevek po nasprotni tožbi.

11. Neutemeljeni so tudi revizijski očitki „protispisnosti“, ki to po vsebini niso. "Protispisnost" obstaja le, če gre pri ugotavljanju odločilnih dejstev za napako pri povzemanju/prenosu vsebine listin oziroma izpovedbe prič, torej takrat, ko je sodišče dokazom pripisalo drugačno vsebino od tiste, ki jo imajo v resnici. Ni pa te postopkovne kršitve, če sodišče dokaze tolmači napačno oziroma drugače kot revidentka. V tem primeru gre lahko le za zmotno dokazno oceno, torej za zmotno ugotovitev dejanskega stanja,(1) uveljavljanje katere na revizijski stopnji ni dovoljeno (tretji odstavek 370. člena ZPP). Omenjena kršitev postopka tudi ni podana, če se v utemeljitev svoje ugotovitve sodišče na dokaz sploh ne sklicuje ali če je določeno dejstvo ugotovilo drugače, kot izhaja iz listine oziroma izpovedbe priče. Tudi v teh primerih gre za dokazno oceno, ne za "protispisnost". Glede na navedeno revizijski očitki, ki se nanašajo na vsebino pogajanj med pravdnima strankama neposredno po poteku pogodbe o odobritvi limita(2) ter navedbe o (neobvezujočem) opominu, ob ugotovitvi, da tožnica ni ravnala protipravno, niso  relevantni, zato se sodišče do njih ni (izrecno) opredelilo. Prav tako se glede na zavrnitev odškodninskega zahtevka po temelju sodišče ni bilo dolžno opredeljevati do višine zahtevane odškodnine.

12. Neutemeljen je tudi pavšalen revizijski očitek o kršitvi pravice do poštene obravnave iz 6. člena EKČP, saj nima podlage v trditvah, ugotovitvah sodišč ali spisovni dokumentaciji.

13. Revizijo je sodišče zavrnilo kot neutemeljeno, ker razlogi, zaradi katerih je bila  vložena, niso podani (378. člen ZPP).

14. V skladu z določbo prvega odstavka 154. člena v zvezi s prvim odstavkom 165. člena ZPP je revizijsko sodišče odločilo, da mora toženka tožniku povrniti stroške odgovora na revizijo. Sodišče jih je v skladu s stroškovnikom in Odvetniško tarifo odmerilo na 2.045,33 EUR, ki jih mora toženka plačati v petnajstdnevnem paricijskem roku (prvi in drugi odstavek 313. člena ZPP). Ti obsegajo seštevek nagrade odvetniku za sestavo odgovora na revizijo, določeno po veljavni Odvetniški tarifi, 2 % materialnih stroškov do 1000 točk in 1 % nad 1000 točk in DDV.

Op. št. (1): Prim. Sklep Vrhovnega sodišča RS II Ips 722/2005 z dne 28. 2. 2008.

Op. št. (2): Gre predvsem očitek neupoštevanja dopisa z dne 4. 10. 2006 in predloga o preusmeritvi nakazil najemnin na transakcijski račun, odprt pri tožnici, ter trditve o pogojevanju odobritve limita s prenosom najemnin na TRR.

ZPP člen 339, 339/2, 339/2-14, 339/2-15, 370, 370/3. OZ člen 3, 82, 131, 239. ZPlaP člen 10. EKČP člen 6.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.