VSRS sklep VIII Ips 246/2015
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2016-01-26

mag. Ivan Robnik (preds.), mag. Marijan Debelak (poroč.), Karmen Iglič Stroligo, dr. Mateja Končina Peternel, Marjana Lubinič

starejši delavci - odpoved pogodbe o zaposlitvi - poslovni razlog - varovana kategorija delavcev - delavec pred upokojitvijo - prehodna ureditev

V zvezi z vprašanjem, kdaj mora delavec dopolniti starost določeno v prehodni določbi 226. člena ZDR-1 v povezavi s 114. členom ZDR-1, je odločilno dejstvo, ali delavec določeno starost dopolni ob odpovedi pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga ne pa, ali jo dopolni enkrat v letu, v katerem mu je odpovedana pogodba o zaposlitvi.

Reviziji se ugodi, sodba sodišča druge stopnje se razveljavi in se zadeva vrne temu sodišču v novo sojenje.

Odločitev o revizijskih stroških se pridrži za končno odločbo.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek za ugotovitev nezakonitosti redne odpovedi pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga, ki jo je tožena stranka podala tožniku dne 5. 5. 2014 in za ugotovitev, da delovno razmerje tožniku pri toženi stranki ni prenehalo, zato ga je ta dolžna pozvati nazaj na delo, ga prijaviti v zavarovanje in mu iz naslova plače (zmanjšane za davke in prispevke) plačati mesečne zneske, kot bi jih dobival na podlagi odpovedane pogodbe o zaposlitvi, če bi bil zaposlen pri toženi stranki, ter vse druge prejemke, do katerih bi bil na podlagi tega upravičen.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbi tožnika ugodilo in sodbo sodišča prve stopnje spremenilo tako, da je tožbenemu zahtevku ugodilo. V obrazložitvi je navedlo, da je zmotno stališče sodišča prve stopnje, da posebno varstvo pred odpovedjo pogodbe o zaposlitvi uživajo le tisti delavci, ki so ob podaji oziroma vročitvi redne odpovedi pogodbe o zaposlitvi že stari 55 let in ne tisti, ki v tekočem letu dosežejo to starost, saj trenutno veljavni Zakon o delovnih razmerjih (1) (v nadaljevanju ZDR-1) drugače od prej veljavnega zakona (2) (v nadaljevanju ZDR) opredeljuje pojem starejšega delavca, ki uživa posebno varstvo.

3. Tožena stranka je vložila revizijo zoper sodbo sodišča druge stopnje zaradi zmotne uporabe materialnega prava. Navaja, da določba 226. člena ZDR-1 neposredno napotuje na uporabo 114. člena ZDR-1, po kateri naj bi bil zakonski pogoj starosti izpolnjen takrat, ko delavec dejansko dopolni zakonsko določeno starost 58 let. Na enak način naj bi razlagali tudi določbo 226. člena ZDR-1. Tudi iz te določbe, po kateri naj bi bile v letu 2013 delavke pred odpovedjo varovane šele potem, ko dopolnijo starost 54 let in 4 mesece in ne prej, izhaja, da se za izpolnitev pogoja šteje dejansko dopolnjena starost. Na enak način naj bi določbo 226. člena ZDR-1 razlagali tudi za ostale starostne pogoje, določene v tem členu. Zmotno naj bi bilo stališče sodišča druge stopnje, da novi ZDR-1 drugače ureja posebno varstvo delavcev. Zakonodajalec naj bi določbo 226. člena v ZDR-1 vnesel izključno zaradi pogoja starosti, ki je v primerjavi s staro zakonodajo določena višje, ter spremenjene pokojninske zakonodaje.

4. V pravočasni dopolnitvi revizije tožena stranka izpostavlja pravno napačno stališče sodišča druge stopnje in navaja, da naj bi po takšnem stališču delavci, ki bi v decembru 2014 dopolnili starost 55 let, že januarja istega leta uživali varstvo. To ni sprejemljivo.

6. Na podlagi 371. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) (3)  revizijsko sodišče preizkusi izpodbijano sodbo samo v tistem delu, v katerem se izpodbija z revizijo, in v mejah razlogov, ki so v njej navedeni. Pri tem je vezano na dejanske ugotovitve, ki so bile podlaga za izpodbijano sodbo, saj zaradi zmotne ali nepopolne ugotovitve dejanskega stanja revizije ni mogoče vložiti (tretji odstavek 370. člena ZPP).

7. Pravno podlago v tej zadevi predstavlja 114. člen ZDR-1 v povezavi s prehodno določbo 226. člena ZDR-1. Prvi odstavek 114. člena ZDR-1 med drugim določa, da delodajalec delavcu, ki je dopolnil starost 58 let, ne sme brez njegovega pisnega soglasja odpovedati pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga, dokler delavec ne izpolni pogojev za pridobitev pravice do starostne pokojnine. Glede na to, da je bila tožniku odpoved podana leta 2014, je treba upoštevati tudi prehodno določbo 226. člena ZDR, ki (med drugim) določa, da „ne glede na določbo prvega odstavka 114. člena tega zakona, uživajo posebno varstvo pred odpovedjo delavci, ki v letu 2014 izpolnijo pogoj starosti 55 let.“

8. Za razrešitev tega spora je bistveno vprašanje, ali po določbi 226. člena ZDR-1 uživajo posebno varstvo pred odpovedjo delavci, ki kadarkoli v letu 2014 dopolnijo 55 let, ali le tisti, ki to starost dopolnijo pred odpovedjo pogodbe o zaposlitvi?

9. Iz dejanskih ugotovitev sodišč nižje stopnje izhaja, da tožnik, rojen 24. 5. 1959, pogoja starosti 55 let ob vročitvi odpovedi o zaposlitvi dne 5. 5. 2014 še ni izpolnil, izpolnil pa ga je 19 dni kasneje.

10. Sodišče druge stopnje je na podlagi jezikovne razlage 226. člena ZDR-1 štelo, da posebno varstvo pred odpovedjo pogodbe o zaposlitvi uživajo vsi tisti delavci, ki kadarkoli v letu 2014 dopolnijo starost 55 let, vendar je pri tem zmotno uporabilo materialno pravo.

11. Določba 226. člena govori o „delavcih, ki v letu 2014 izpolnijo pogoj starosti 55 let.“ Zakon torej govori o pogoju starosti 55 let, kot pravilno opozarja revident in ne zgolj o starosti 55 let. Pogoj starosti pa pomeni izpolnitev pogoja za posebno varstvo delavca pred odpovedjo. Tudi sicer je pomembno, da je 226. člen prehodna določba, ki jo je treba brati in razlagati skupaj z osnovno določbo, na katero se nanaša, torej skupaj s 114. členom ZDR-1. Ločeno tolmačenje namreč lahko pripelje do nesistemskih rešitev. Postopnega zniževanja starosti po prehodni določbi zakona in varstva delavca zaradi dopolnitve te starosti ni mogoče razlagati drugače kot posebnega varstva delavcev v skladu z osnovno določbo. Ker zakon ni izrecno drugače določil pogojev za prehodno obdobje, ni podlage za tolmačenje, da bi bilo varstvo v prehodnem obdobju drugačno kot varstvo po koncu tega obdobja. Takšna razlaga bi bila nesistemska in v nasprotju z namenom zakona.

12. Prvi odstavek 114. člena ZDR-1 šteje za delavce pred upokojitvijo (glej naslov člena) tiste, ki dopolnijo starost 58 let (pogoj starosti) ali tiste, ki jim do izpolnitve pogojev za starostno upokojitev manjka do pet let pokojninske dobe (pogoj pokojninske dobe). Določba 226. člena ZDR-1 se nanaša na prvega od navedenih dveh alternativnih pogojev iz prvega odstavka 114. člena ZDR-1. V letu 2014 je torej pogoj starosti izpolnjen z dopolnitvijo 55 let. V zvezi z vprašanjem, kdaj mora delavec dopolniti to starost, pa pri razlagi 226. člena ZDR-1 in 114. člena ZDR-1 velja enako stališče, kot ga je Vrhovno sodišče zavzelo že pri razlagi prej veljavnega 114. člena ZDR (4). Ni odločilno, ali delavec dopolni predvideno starost enkrat v letu, v katerem mu je odpovedana pogodba o zaposlitvi, temveč ali to starost dopolni ob odpovedi pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga. Varstvo po prvem odstavku 114. člena ZDR-1 se povezuje s starostjo delavca ob odpovedi pogodbe o zaposlitvi in se ne veže na dopolnitev te starosti kadarkoli v letu, v katerem delodajalec delavcu odpove pogodbo o zaposlitvi. Nobenega razloga ni, da bi v prehodnem obdobju veljala drugačna pravila glede relevantnega trenutka dopolnitve ustrezne starosti, kot sicer veljajo, in da bi prav v prehodnem obdobju oziroma samo v tem obdobju delavci uživali varstvo na drugih podlagah oziroma širše varstvo, kot delavci po koncu prehodnega obdobja.

13. Zmotna uporaba materialnega prava ima lahko za posledico spremembo izpodbijane sodbe, vendar na ta način ne bi bilo odgovorjeno na ostale pritožbene navedbe tožnika. Sodišče druge stopnje namreč zaradi drugačnega (napačnega) stališča glede uporabe 226. člena ZDR-1 ni zavzelo stališča oziroma odgovorilo na  ostale pritožbene navedbe tožnika zoper sodbo sodišča prve stopnje. Zato revizijsko sodišče zadevo vrača sodišču druge stopnje v novo sojenje.

14. Odločitev o revizijskih stroških se pridrži za končno odločbo (3. odstavek 165. člena ZPP).

Op. št. (1): Ur. l. RS, št. 21/2013 in nadaljnji.

Op. št. (2): Ur. l. RS št. 42/2002 in nadaljnji.

Op. št. (3): Ur. l. RS, št. 26/99 in nadaljnji.

Op. št. (4): Sodba VSRS VIII Ips 78/2013 z dne 11. 11. 2013.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.