VSRS sklep VIII DoR 22/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2016-04-06

mag. Ivan Robnik (preds.), Marjana Lubinič (poroč.), Borut Vukovič

CIVILNO PROCESNO PRAVO - DELOVNO PRAVO - JAVNI USLUŽBENCI

predlog za dopustitev revizije - stroški izobraževanja - vojaki - šola za podčastnike - dopuščena revizija

Revizija se dopusti glede vprašanja, ali je toženec glede na določbe 93. člena Zakona o obrambi in 7. člena Pravilnika o izobraževanju, usposabljanju in izpopolnjevanju v MORS ter sklenjeni sporazum o prenehanju delovnega razmerja dolžan vrniti sorazmerni del stroškov izobraževanja.

Revizija se dopusti glede vprašanja, ali je toženec glede na določbe 93. člena Zakona o obrambi in 7. člena Pravilnika o izobraževanju, usposabljanju in izpopolnjevanju v MORS ter sklenjeni sporazum o prenehanju delovnega razmerja dolžan vrniti sorazmerni del stroškov izobraževanja.

1. Sodišče prve stopnje je razveljavilo sklep o izvršbi Okrajnega sodišča v Ljubljani VL 133316/2013 z dne 23. 8. 2013 in zavrnilo zahtevek tožeče stranke za plačilo 7.612,48 EUR iz naslova stroškov izobraževanja, z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 3. 11. 2012 do plačila. Presodilo je, da toženec ni dolžan vrniti sorazmernega dela stroškov izobraževanja (osnovno strokovno usposabljanje na šoli za podčastnike), ker mu je delovno razmerje prenehalo 30. 9. 2011, to je po prenehanju obveznosti vračila sorazmernega dela stroškov izobraževanja, ki se je glede na določbo prvega odstavka 7. člena Pravilnika o izobraževanju, usposabljanju in izpopolnjevanju v MORS (v nadaljevanju Pravilnik) izteklo 23. 4. 2010. Štelo je, da je s tem Pravilnikom tožeča stranka operacionalizirala splošno določbo iz drugega odstavka 93. člena Zakona o obrambi (v nadaljevanju ZObr). Sodišče druge stopnje je s pravno presojo soglašalo. Ocenilo je, da za sporazum, s katerim se je toženec zavezal plačati sorazmeren del stroškov izobraževanja, ob sklenitvi ni bilo zakonite podlage.

2. Tožeča stranka v predlogu za dopustitev revizije navaja, da je veljavnost 93. člena ZObr močnejša od 7. člena Pravilnika. Nasprotje med navedenima določbama bi moralo sodišče rešiti v prid zakona. Meni tudi, da določba 7. člena Pravilnika ne velja za izobraževanje na šoli za podčastnike. Toženec je zavezan za vrnitev sorazmernega dela stroškov osnovnega izobraževanja, ker je delovno razmerje prekinil pred potekom časa, določenega v 93. členu ZObr, to je pred potekom desetih let. Določba Pravilnika, ki določa kot pogoj za vrnitev sorazmernega dela le dveletno obdobje, se ne more uporabiti. Poleg tega je toženec s tožnico sklenil sporazum o prenehanju delovnega razmerja, s katerim se je zavezal sorazmerni del stroškov vrniti. Predlaga dopustitev revizije o vprašanjih:

- ali je pripadnik stalne sestave, ki sklene pogodbo o zaposlitvi za podčastnika, dolžan vrniti sorazmeren del šolnine, če ne ostane v delovnem razmerju 10 let,

- ali določbe Pravilnika veljajo tudi za izobraževanje v šoli za podčastnike,

- ali ima sporazum o prenehanju pogodbe o zaposlitvi naravo pogodbe,

- ali je tožnik s podpisom sporazuma pripoznal dolg v višini sorazmernega dela šolnine.

4. Sodišče po prvem odstavku 367.a člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP, Ur. l. RS št. 26/99 in naslednji) dopusti revizijo, če je od odločitve Vrhovnega sodišča mogoče pričakovati odločitev o pravnem  vprašanju, ki je pomembno za zagotovitev pravne varnosti, enotne uporabe prava ali za razvoj prava preko sodne prakse. Sodišče dopusti revizijo zlasti v naslednjih primerih: če gre za pravno vprašanje, glede katerega odločitev sodišča druge stopnje odstopa od sodne prakse Vrhovnega sodišča; če gre za pravno vprašanje, glede katerega sodne prakse Vrhovnega sodišča ni, še zlasti, če sodna praksa višjih sodišč ni enotna; ali če gre za pravno vprašanje, glede katerega sodna praksa Vrhovnega sodišča ni enotna.

5. Revizijsko sodišče ocenjuje, da so glede vprašanja, oblikovanega v izreku tega sklepa, izpolnjeni pogoji iz 367a. člena ZPP, zato je revizijo v tem obsegu dopustilo. Glede ostalih vprašanj, pogoji iz 367a. člena ZPP niso izpolnjeni.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.