VSRS sodba II Ips 223/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2016-11-17

Anton Frantar (preds.), dr. Mateja Končina Peternel (poroč.), mag. Nina Betetto, Tomaž Pavčnik, mag. Rudi Štravs

tisk - obvestilo - objava popravka - vsebina popravka - vsebina tožbenega zahtevka

Ob ugotovitvi sodišča, da se besedilo popravka objavljenega obvestila, katerega objavo je tožeča stranka zahtevala od tožene odgovorne urednice, in besedilo popravka objavljanega obvestila, katerega objavo zahteva tožeča stranka sedaj s tožbo, bistveno razlikujeta, saj je besedilu po tožbi dodan še en naslov, je pravilno stališče sodišča druge stopnje, da tega ni mogoče obravnavati kot pomoto. Prvi odstavek 27. člena ZMed določa, da se mora popravek objaviti brez sprememb in dopolnitev in da so dopustni le pravopisni popravki, če se prizadeti s tem strinja.  Vrhovno sodišče je večkrat poudarilo, da je v skladu z namenom ZMed in ureditve pravice do popravka, da je predmet tožbe za objavo popravka lahko le popravek, ki je bil prej predhodno naslovljen na odgovornega urednika in ne popravek, ki ga tožnik predstavi šele v pravdi (II Ips 510/2009). V takšnem primeru gre za nov popravek, ki odgovornemu uredniku še ni bil predložen in je to zadosten razlog za zavrnitev tožbenega zahtevka.

II. Tožeča stranka krije sama svoje stroške revizijskega postopka.

Tožeča stranka je s tožbo z dne 19. 1. 2016 od sodišča zahtevala, naj razsodi, da mora toženka kot odgovorna urednica informativnega programa B. objaviti popravek in prikaz nasprotnih dejstev tožnika z dne 22. 12. 2015 na prispevek z naslovom „Novo sprenevedanje vodilnih na A.“, ki je bil prikazan v oddaji ..., ki se je začela ob 19. uri na programu televizije B. dne 21. 12. 2015 z naslednjo vsebino:

Popravljamo vsebino izjav novinarjev C. C. in D. D., ki sta jih podala v oddaji ..., v prispevku z naslovom „Novo sprenevedanje vodilnih na A.“ dne 21. 12. 2015 na programu B., in prikazujemo nasprotna dejstva s strani Združenja SAZAS:

Dva dni pred objavo spornega obvestila je bil v oddaji ... na B. in na njegovi spletni strani objavljen prispevek, iz katerega je izhajalo, da so pri predsedniku A. našli konopljo in naj bi mu v zvezi s tem grozila kazenska ovadba. Na vsebino spletnega članka se je A. odzval s sporočilom za javnost, kjer je to navedbo zanika in mu priložil zapisnik o opravljeni hišni preiskavi, ki to navedbo potrjuje. V spornem obvestilu pa novinarka C. C. prvič omeni, da naj bi v zvezi z domnevno odkritimi sadikami indijske konoplje uvedli ločen postopek proti tretji osebi, torej ne proti predsedniku upravnega odbora A. E. E. Zato se vodilni na A. ne sprenevedajo, ko trdijo, da droge niso našli pri predsedniku njegovega upravnega odbora in da o tem policijski zapisnik ne obstaja.

2. Tožena stranka je v odgovoru na tožbo ugovarjala, da besedilo tožbenega zahtevka za objavo popravka ni enako besedilu, katerega objavo je tožeča stranka predhodno zahtevala od odgovorne urednice. Tožeča stranka je na prvem naroku za glavno obravnavo navedla, da je pri pisanju tožbe prišlo do pisne napake in da je v besedilu popravka v tožbenem zahtevku prvi naslov „Pri predsedniku A. niso našli konoplje“ odveč.

3. Sodišče prve stopnje je to navedbo tožeče stranke obravnavalo kot spremembo tožbe in je s sklepom odločilo, da se sprememba tožbe ne dovoli, nato pa je tožbeni zahtevek zavrnilo. Opozorilo je, da mora biti v skladu z določbo 27. člena Zakona o medijih (v nadaljevanju ZMed) popravek objavljen brez sprememb in dopolnitev in da v vsebino popravka ne sme posegati niti urednik niti sodišče. Zato je zaradi neskladja med besedilom, katerega objavo je tožeča stranka zahtevala od odgovorne urednice, in besedilom, katerega objavo zahteva s tožbenim zahtevkom, tožbeni zahtevek zavrnilo. V nadaljevanju pa je navedlo tudi, da zahtevano besedilo popravka ne prikazuje drugih ali nasprotnih dejstev in okoliščin, s katerimi bi tožeča stranka izpodbijala ali bistveno dopolnjevala navedbe v objavljenem besedilu  in je tudi iz tega razloga tožbeni zahtevek neutemeljen.

4. Sodišče druge stopnje je pritožbi tožeče stranke delno ugodilo in je razveljavilo sklep, da se sprememba tožbe ne dovoli, sicer pa je pritožbo zavrnilo in sodbo sodišča prve stopnje potrdilo. Obrazložilo je, da je tožeča stranka s tem, ko je iz tožbenega zahtevka umaknila del besedila, tožbo delno umaknila v skladu s 188. členom Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP), ker pa se je tožena stranka že spustila v obravnavanje, bi bilo za umik tožbe potrebno njeno soglasje. Ker tožena stranka soglasja za delni umik tožbe ni dala, je sodišče druge stopnje odločilo, da postopka glede obravnavanja zahtevanega popravka ni mogoče ustaviti. V nadaljevanju je obrazložilo, da toženi stranki zato, ker se besedili razlikujeta, pred pravdo ni bila dana možnost, da se opredeli do objave popravka, katerega objavo želi doseči stranka po sodni poti (deveti odstavek 27. člena ZMed). Poudarilo je, da gre dejansko za nov popravek in je zato tožbeni zahtevek zavrnilo.

5. Zoper takšno odločitev tožeča stranka vlaga revizijo zaradi zmotne uporabe materialnega prava in zaradi bistvene kršitve določb pravdnega postopka. Poudarja, da je že iz umestitve dodatnega naslova in dejstva, da je obdan z enojnimi navednicami razvidno, da je šlo za pomoto, ko je pri pripravi zahtevka pomotoma ostal zapisan del oziroma poved iz zahtevka v drugi sorodni pravdi.

Opozarja na odločbo Višjega sodišča v Mariboru I Cp 424/2012, kjer je sodišče dopustilo, da se popravi očitna napaka, ko je bila v besedilu uporabljana beseda „Finance“ namesto besede „Večer“. Meni, da je sodišče druge stopnje napačno uporabilo materialnopravne določbe medijsko-pravne zakonodaje, ko se sklicuje na materialnopravni prekluzivni rok iz drugega odstavka 33. člena ZMed in nanj veže popravo pomote. Poudarja, da poprava očitne pomote ni vezana na noben rok. Zato predlaga, naj Vrhovno sodišče reviziji ugodi in sodbo sodišča druge stopnje spremeni tako, da pritožbi tožeče stranke ugodi in razveljavi sodbo sodišča prve stopnje ter mu zadevo vrne v ponovno sojenje.

6. Sodišče je revizijo vročilo toženi stranki, ki nanjo ni odgovorila.

8. Ob ugotovitvi sodišča, da se besedilo popravka objavljenega obvestila, katerega objavo je tožeča stranka zahtevala od tožene odgovorne urednice, in besedilo popravka objavljanega obvestila, katerega objavo zahteva tožeča stranka sedaj s tožbo, bistveno razlikujeta, saj je besedilu po tožbi dodan še en naslov, je pravilno stališče sodišča druge stopnje, da tega ni mogoče obravnavati kot pomoto. Prvi odstavek 27. člena ZMed določa, da se mora popravek objaviti brez sprememb in dopolnitev in da so dopustni le pravopisni popravki, če se prizadeti s tem strinja.  Vrhovno sodišče je večkrat poudarilo, da je v skladu z namenom ZMed in ureditve pravice do popravka, da je predmet tožbe za objavo popravka lahko le popravek, ki je bil prej predhodno naslovljen na odgovornega urednika in ne popravek, ki ga tožnik predstavi šele v pravdi (II Ips 510/2009). V takšnem primeru gre za nov popravek, ki odgovornemu uredniku še ni bil predložen in je to zadosten razlog za zavrnitev tožbenega zahtevka.

9. Revizijsko sodišče je tako ugotovilo, da uveljavljani revizijski razlogi niso podani, zato je revizijo kot neutemeljeno zavrnilo (378. člen ZPP).

10. Odločitev, da tožeča stranka sama krije svoje stroške revizijskega postopka temelji na prvem odstavku 165. člena ZPP in prvem odstavku 154. člena ZPP.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.