TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSRS sklep III DoR 166/2015
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2016-02-10

Vladimir Balažic (preds.), dr. Miodrag Đorđević (poroč.), dr. Mile Dolenc

CIVILNO PROCESNO PRAVO - OBLIGACIJSKO PRAVO

predlog za dopustitev revizije - zavrženje predloga za dopustitev revizije - nepopolna vloga - odstop od sodne prakse - bistvena kršitev določb pravdnega postopka - opredelitev pomembnega pravnega vprašanja - prodajna pogodba - davek na dodano vrednost (DDV) - plačilo

Z zakonom so določene stroge zahteve po obveznih sestavinah predloga za dopustitev revizije, ki jim toženka ni zadostila. V predlogu namreč ni navedla okoliščin, ki bi kazale na pomembnost spornih pravnih vprašanj za pravni red kot celoto, ni natančno in konkretno navedla okoliščin domnevnih postopkovnih kršitev, niti ni izkazala odstopa od sodne prakse oziroma njenega neobstoja.

1. Prvostopenjsko sodišče je na pogodbeni podlagi ugodilo tožbenemu zahtevku za plačilo davka na dodano vrednost, vezanega na pravni posel prodaje blaga med strankama spora.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbo toženke zavrnilo in prvostopenjsko sodbo v celoti potrdilo.

3. Toženka je zoper sodbo sodišča druge stopnje vložila predlog za dopustitev revizije.

4. V skladu s četrtim odstavkom 367.b člena Zakona o pravdnem postopku mora stranka v predlogu za dopustitev revizije natančno in konkretno navesti sporno pravno vprašanje in pravno pravilo, ki naj bi bilo prekršeno, okoliščine, ki kažejo na njegovo pomembnost, ter na kratko obrazložiti, zakaj je sodišče druge stopnje to vprašanje rešilo nezakonito. Zatrjevane kršitve postopka mora predlagatelj opisati natančno in konkretno; na enak način mora izkazati tudi obstoj sodne prakse Vrhovnega sodišča, od katere naj bi odločitev odstopala, oziroma neenotnost sodne prakse.

5. Z zakonom so določene stroge zahteve po obveznih sestavinah predloga za dopustitev revizije, ki jim toženka ni zadostila. V predlogu namreč ni navedla okoliščin, ki bi kazale na pomembnost spornih pravnih vprašanj za pravni red kot celoto, ni natančno in konkretno navedla okoliščin domnevnih postopkovnih kršitev, niti ni izkazala odstopa od sodne prakse oziroma njenega neobstoja.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS sklep III R 4/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2016-02-10

Vladimir Balažic (preds.), dr. Miodrag Đorđević (poroč.), dr. Mile Dolenc

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - videz objektivne nepristranskosti - sodnik drugostopenjskega sodišča kot zakonec stranke v postopku - pritožba

Vrhovno sodišče ne dvomi, da so sodniki Višjega sodišča v Ljubljani, ki odločajo na podlagi Ustave in zakonov, sposobni objektivno odločati v vseh sporih. Kljub temu pa bi okoliščina, da je sodnica z Oddelka za gospodarsko sodstvo Višjega sodišča v Ljubljani (ki je pristojno za postopanje v zadevi) toženčeva žena, pri strankah in širši javnosti utegnila vzbuditi dvom v objektivno nepristranskost sodišča, kar je dovolj tehten razlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča.

Za odločanje v tej zadevi se določi Višje sodišče v Kopru.

1. Tožeča stranka v gospodarskem sporu V Pg 708/2012, vodenim pred Okrožnim sodiščem v Ljubljani, predlaga v pritožbenem postopku določitev drugega stvarno pristojnega višjega sodišča. Prenos pristojnosti utemeljuje z navajanjem, da ne pričakuje poštenega in neodvisnega sojenja zato, ker je žena toženca višja sodnica Višjega sodišča v Ljubljani.

3. Po določbi 67. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) lahko Vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, pred katerim naj se postopek nadaljuje, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Drug tehten razlog je lahko tudi zahteva po objektivni nepristranskosti sodišča, pri kateri gre za vprašanje, ali se po kriteriju razumnega opazovalca v javnosti ustvarja videz, da naj bi vsi sodniki danega sodišča zaradi določene okoliščine (največkrat zaradi tesnejših, predvsem sorodstvenih razmerij strank in sodnikov) ne mogli prosto odločati po svoji vesti.

4. Vrhovno sodišče ne dvomi, da so sodniki Višjega sodišča v Ljubljani, ki odločajo na podlagi Ustave in zakonov, sposobni objektivno odločati v vseh sporih. Kljub temu pa bi okoliščina, da je sodnica z Oddelka za gospodarsko sodstvo Višjega sodišča v Ljubljani (ki je pristojno za postopanje v zadevi) toženčeva žena, pri strankah in širši javnosti utegnila vzbuditi dvom v objektivno nepristranskost sodišča, kar je dovolj tehten razlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča.(1) Pri tem je pomembna tudi odškodninska narava spora o zatrjevanem protipravnem ravnanju toženca kot nekdanjega direktorja tožnice ob visoki višini uveljavljanega tožbenega zahtevka. Zato je bilo treba predlogu za delegacijo pristojnosti ugoditi in določiti drugo višje sodišče, da odloči o pritožbi tožeče stranke.

Op. št. (1): Prim. odločbo Ustavnega sodišča Up-799/13-19 z dne 22. 1. 2015.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS sklep III DoR 2/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2016-03-29

dr. Mile Dolenc (preds.), Vladimir Balažic (poroč.), mag. Marijan Debelak

OBLIGACIJSKO PRAVO - POGODBENO PRAVO - CIVILNO PROCESNO PRAVO

dopuščena revizija - neposredna zahteva podjemnikovih sodelavcev od naročnika - neposreden zahtevek podizvajalca do naročnika - plačilo glavnemu izvajalcu

Revizija se dopusti glede vprašanja: Do kdaj lahko naročnik v okviru okoliščin iz 631. člena Obligacijskega zakonika (OZ) veljavno izpolni obveznost plačila glavnemu izvajalcu?

Revizija se dopusti glede vprašanja: Do kdaj lahko naročnik v okviru okoliščin iz 631. člena Obligacijskega zakonika (OZ) veljavno izpolni obveznost plačila glavnemu izvajalcu?

1. Sodišče prve stopnje je toženi stranki naložilo plačilo 12.117,50 EUR z zamudnimi obrestmi. Sodišče druge stopnje je pritožbo tožene stranke zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

2. Tožena stranka je zoper sodbo sodišča druge stopnje vložila predlog za dopustitev revizije. Med drugim izpostavlja stališče, da naj bi sodišče druge stopnje neutemeljeno prezrlo, da naj glede na izvedeno nakazilo tožene stranke (naročnice) glavnemu izvajalcu terjatev tožeče stranke (podizvajalke) ne bi obstajala več.

4. Vrhovno sodišče je ugotovilo, da glede vprašanja, opredeljenega v izreku tega sklepa, obstajajo pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP), zato je revizijo glede tega vprašanja dopustilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep I Kr 2/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2016-01-19

Barbara Zobec (preds.), Marko Šorli (poroč.), mag. Kristina Ožbolt

krajevna pristojnost - prenos krajevne pristojnosti - tehtni razlogi

Storilka je zaradi svoje zaposlitve in narave dela s sodniki Višjega sodišča v Mariboru v vsakodnevnih stikih ter se z njimi osebno pozna. Navedeni okoliščini bi lahko vzbudili dvom v nepristranskost sodnega odločanja o njeni pritožbi.

Za odločanje v tej zadevi se določi Višje sodišče v Celju.

1. Okrajno sodišče na Ptuju je s sklepom PRnk 42/2015 z dne 18. 11. 2015 zavrnilo predlog storilke L. S. za nadomestitev plačila globe z delom v splošno korist ali v korist samoupravne lokalne skupnosti ter ji naložilo plačilo sodne takse. Storilka je zoper tak sklep 23. 12. 2015 vložila pritožbo. Okrajno sodišče na Ptuju je 30. 12. 2015 zadevo predložilo v odločanje Višjemu sodišču v Mariboru.

2. Višja sodnica D. Š. z Višjega sodišča v Mariboru je 13. 1. 2016 pred Vrhovnim sodiščem vložila predlog za prenos pristojnosti na drugo višje sodišče. Vložnica v predlogu navaja, da je storilka zaposlena na Višjem sodišču v Mariboru kot vpisničarka dela izvršilnih zadev in da je v vsakodnevnem stiku z vsemi štirimi sodniki Oddelka za prekrške, ki je sedaj pristojen za odločanje o njeni pritožbi zoper prvostopenjski sklep. Vsi sodniki se s storilko vsakodnevno srečujejo, z njo komunicirajo in se z njo osebno poznajo. Ta dejstva pa bi pri udeležencih postopkov in tudi pri drugih lahko vzbudila dvom v nepristranskost Višjega sodišča v Mariboru.

3. Po prvem odstavku 35. člena Zakona o kazenskem postopku (v nadaljevanju ZKP) v zvezi z dvanajsto alinejo prvega odstavka 67. člena Zakona o prekrških (v nadaljevanju ZP-1) lahko skupno neposredno višje sodišče za postopek določi drugo stvarno pristojno sodišče na svojem območju, če je očitno, da se bo tako lažje izvedel postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi.

4. Upoštevaje okoliščine obravnavanega primera, ki jih v predlogu navaja višja sodnica, bi po presoji Vrhovnega sodišča lahko bilo omajano zaupanje strank in javnosti v nepristranskost krajevno pristojnega pritožbenega sodišča. Storilka je zaradi svoje zaposlitve in narave dela s sodniki Višjega sodišča v Mariboru v vsakodnevnih stikih ter se z njimi osebno pozna. Navedeni okoliščini pa bi lahko vzbudili dvom v nepristranskost sodnega odločanja o njeni pritožbi.

5. V predlogu navedene okoliščine predstavljajo tehten razlog za prenos krajevne pristojnosti iz prvega odstavka 35. člena ZKP v zvezi z dvanajsto alinejo prvega odstavka 67. člena ZP-1. Zato je Vrhovno sodišče za odločanje o storilkini pritožbi določilo drugo stvarno pristojno sodišče, in sicer Višje sodišče v Celju.

ZKP člen 35, 35/1. ZP-1 člen 67, 67/1-12.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep I Kp 10477/2012-912
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2016-02-09

Barbara Zobec (preds.), mag. Damijan Florjančič (poroč.), Vesna Žalik

pripor - sklep o upravičenosti pripora sodišča druge stopnje

Za preizkušanje in ugotovitev pripornih razlogov po tretjem odstavku 394. člena ZKP ni potreben predlog državnega tožilca, saj ta preizkus opravi sodišče druge stopnje po uradni dolžnosti, če je obdolženec že v priporu.

1. Višje sodišče v Ljubljani je v uvodoma citirani kazenski zadevi zoper obdolženega M. P., ob odločanju v pritožbenem postopku zoper sodbo Okrožnega sodišča v Novem mestu I K 10477/2012 z dne 10. 9. 2015, na podlagi tretjega odstavka 394. člena Zakona o kazenskem postopku (v nadaljevanju ZKP) po uradni dolžnosti preizkusilo, če so še podani razlogi za pripor zoper priprtega obdolženca. Z izpodbijanim sklepom je bilo ugotovljeno, da sta priporna razloga iz 1. in 3. točke prvega odstavka 201. člena ZKP zoper obdolženega še podana.

2. Zoper navedeni sklep Višjega sodišča v Ljubljani je obdolženčev zagovornik vložil pritožbo, v kateri uvodoma navaja, da jo vlaga iz vseh pritožbenih razlogov, navedenih v 370. in 181. členu ZKP. Predlagal je, da se izpodbijani sklep razveljavi in pripor zoper obdolženega M. P. odpravi.

4. Glede na pavšalno navedene pritožbene razloge, ko se zatrjuje le, da je izpodbijani sklep nezakonit in nepravilen; da priporni razlogi ne obstajajo, ker jih Višje sodišče ni ugotavljalo in v zvezi z njimi ni izvajalo dokazov; da tožilstvo ni predlagalo podaljšanja pripora in da izrečena kazen zapora ni priporni razlog, nanje ni mogoče niti vsebinsko odgovoriti. Poleg tega, da so v izpodbijanjem sklepu konkretno obrazloženi priporni razlogi (točki 5 in 6 obrazložitve), utemeljeni na določno navedenih razlogih, je treba še poudariti, da za preizkušanje in ugotovitev pripornih razlogov po tretjem odstavku 394. člena ZKP ni potreben predlog državnega tožilca, saj ta preizkus opravi sodišče druge stopnje po uradni dolžnosti, če je obdolženec že v priporu. Izrečena kazen zapora pa tudi ni bila sama po sebi v izpodbijanem sklepu navajana kot priporni razlog, temveč v povezavi z utemeljevanjem pripornega razloga begosumnosti (točka 6 obrazložitve izpodbijanega sklepa), pri čemer se je treba strinjati s stališčem, da je dolžina izrečene kazni zapora vsekakor okoliščina, ki pomembno vpliva na oceno nevarnosti, da bi obdolženec pobegnil in se na ta način izognil izvršitvi kazni.

5. Upoštevaje navedeno, ko v izpodbijanem sklepu niso bile ugotovljene nepravilnosti ali v pritožbi nakazane pomanjkljivosti oziroma nezakonitosti, je bila pritožba zavrnjena kot neutemeljena.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep II DoR 351/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2016-12-01

Anton Frantar (preds.), Karmen Iglič Stroligo (poroč.), mag. Rudi Štravs

predlog za dopustitev revizije - zavrženje predloga za dopustitev revizije - nepravdni postopek - postopek zaradi odvzema roditeljske pravice

V nepravdnem postopku revizija ni dovoljena, razen če zakon določa drugače (34. člen Zakona o nepravdnem postopku). Ker zakon v petem poglavju, v katerem ureja postopek za odvzem in vrnitev roditeljske pravice, ne določa drugače, revizija ni dovoljena in je zato tudi ni mogoče dopustiti.

1. Udeleženki je višje sodišče glede na konkretne okoliščine primera v izpodbijanem sklepu priznalo pravni interes za vložitev pritožbe zoper sklep sodišča prve stopnje, ki je odločilo, da se ne izvede postopek po uradni dolžnosti za odvzem roditeljske pravice nasprotnemu udeležencu; sicer pa je njeno pritožbo zavrnilo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje.

2. Udeleženka vlaga predlog za dopustitev revizije in predlaga, da Vrhovno sodišče dopusti revizijo glede naslednjih vprašanj:

1. „ali je glede na to, da je oče mladoletnih otrok vzel materi mladoletnih otrok življenje in da je osumljen storitve kaznivega dejanja, za katerega je zagrožena najnižja kazen 15 let zapora, tako da do polnoletnosti otrok ne bo mogel dejansko izvrševati kot oče roditeljske pravice, to je, da preživlja, vzgaja in oskrbuje svoja mladoletna otroka, zadošča oziroma je odločilno, da se odvzame roditeljska pravica očetu, pri čemer oče že pred tragičnim dogodkom ni živel z družino (mladoletni otroci) in jih preživljal;

2. ali je med centrom za socialno delo in očetom dogovorjena pravica do stikov z mladoletnima otrokoma lahko razlog za to, da se roditeljska pravica ne odvzame očetu;

3. ali se lahko izvršujejo stiki mladoletnih otrok z očetom kljub temu, da je odvzeta roditeljska pravica očetu.“

4. Izpodbijani sklep je bil izdan v nepravdnem postopku. V nepravdnem postopku revizija ni dovoljena, razen če zakon določa drugače (34. člen Zakona o nepravdnem postopku). Ker zakon v petem poglavju, v katerem ureja postopek za odvzem in vrnitev roditeljske pravice, ne določa drugače, revizija ni dovoljena in je zato tudi ni mogoče dopustiti.

5. Predlagateljev predlog je zato Vrhovno sodišče zavrglo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep I R 106/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2016-10-20

Anton Frantar (preds.), Tomaž Pavčnik (poroč.), mag. Rudi Štravs

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - nezadovoljstvo z delom sodišča

„Drug tehten razlog“ za določitev pristojnosti drugega sodišča so po ustaljeni sodni praksi tudi okoliščine, zaradi katerih bi bil lahko okrnjen videz nepristranskosti sodišča. Po ustaljeni sodni praksi pa takšnih okoliščin ne predstavlja zgolj strankino subjektivno nezaupanje v sodišče, ki ni utemeljeno na preverljivih objektivnih dejstvih.

1. Stranski intervenient je na sodišče naslovil predlog za prenos krajevne pristojnosti sodišča v zadevi IV P 622/2015 Okrožnega sodišča v Mariboru. Obširno pojasnjuje, kako teče postopek. Ob tem navaja dejstva, ki naj bi kazala na pristranskost sodnice. Dalje govori o vplivanju na izvedence in na sodišče. Trdi, da bi postopek z izločitvami posameznih sodnikov predolgo trajal. Navaja, da je bil pooblaščenec nasprotne stranke prej sodnik tega sodišča.

2. Okrožno sodišče v Mariboru je predlog za prenos pristojnosti predložilo Vrhovnemu sodišču Republike Slovenije.

4. Vrhovno sodišče lahko na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako lažje opravil postopek, ali če so za to podani drugi tehtni razlogi (67. člen Zakona o pravdnem postopku - ZPP).

5. „Drug tehten razlog“ za določitev pristojnosti drugega sodišča so po ustaljeni sodni praksi tudi okoliščine, zaradi katerih bi bil lahko okrnjen videz nepristranskosti sodišča. Po ustaljeni sodni praksi pa takšnih okoliščin ne predstavlja zgolj strankino subjektivno nezaupanje v sodišče, ki ni utemeljeno na preverljivih objektivnih dejstvih. Razloga za prenos pristojnosti prav tako ne utemeljujejo morebitne okoliščine, zaradi katerih bi moral biti razpravljajoči sodnik izločen. Pravno sredstvo za zagotovitev nepristranskosti sojenja v takšnem primeru namreč predstavljajo določbe o izločitvi sodnika. Razlogi, s katerimi predlagatelj zatrjuje pristranskost razpravljajoče sodnice, zato niso utemeljen razlog za prenos pristojnosti.

6. Neutemeljene so dalje tudi navedbe, ki govorijo o vplivanju na izvedence in na sodišče. Te navedbe namreč niso utemeljene na nobenih objektivnih dejstvih.

7. Predlagatelj prav tako ne navede objektivno preverljivih dejstev, zaradi katerih bi bilo treba izločiti prav vse sodnike Okrožnega sodišča v Mariboru. Navede edino to, da je bil pooblaščenec nasprotne stranke prej sodnik. To pa po prepričanju Vrhovnega sodišča Republike Slovenije še ne utemeljuje predloga za delegacijo. Drugače bi bilo, če bi bil nekdanji sodnik stranka postopka. Ker pa je (zgolj) pooblaščenec, pa po presoji Vrhovnega sodišča  Republike Slovenije ni utemeljenih razlogov, zaradi katerih bi bil omajan videz nepristranskega sojenja oziroma zaradi katerih bi bilo ogroženo profesionalno ravnanje sodnikov Okrožnega sodišča v Mariboru.

8. Ker je tako, je Vrhovno sodišče predlog za prenos pristojnosti zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep I R 124/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2016-12-08

Anton Frantar (preds.), Janez Vlaj (poroč.), dr. Ana Božič Penko

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - uslužbenec pristojnega sodišča kot stranka v postopku

Okoliščina, da je stranka postopka zaposlena na sodišču, ki je v danem primeru sicer stvarno in krajevno pristojno za odločanje o zoper njo naperjenem zahtevku tožeče stranke, je – upoštevaje tudi organizacijski potek običajnega delovnega procesa, ki implicira dnevne službene stike sodnikov pravdnega oddelka s kurirjem – tehten razlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča v pomenu določbe 67. člena ZPP.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrožno sodišče v Kranju.

1. V tem postopku pred Okrožnim sodiščem v Ljubljani je slednje na podlagi določbe 67. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) predlagalo delegacijo pristojnosti, ker je toženec A. A. zaposlen na tem sodišču kot kurir – administrator sicer na preiskovalnem oddelku, vendar opravlja kurirska dela tudi za sodnike pravdnega oddelka in je z njimi dnevno v stiku. To je po mnenju predlagajočega sodišča tehten razlog za prenos pristojnosti na drugo stvarno pristojno sodišče, da se ohrani objektivna nepristranskost sodišča in s tem zaupanje strank v pošteno postopanje in odločanje, s predlogom za delegacijo pristojnosti pa soglašata tudi obe pravdni stranki.

3. Po določbi 67. člena ZPP lahko Vrhovno sodišče na predlog pristojnega sodišča (ali stranke) določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Okoliščina, da je stranka postopka zaposlena na sodišču, ki je v danem primeru sicer stvarno in krajevno pristojno za odločanje o zoper njo naperjenem zahtevku tožeče stranke, je – upoštevaje tudi organizacijski potek običajnega delovnega procesa, ki implicira dnevne službene stike sodnikov pravdnega oddelka s kurirjem – tehten razlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča v pomenu povzete zakonske določbe. Ta okoliščina bi namreč utegnila pri nasprotni stranki vzbuditi vtis pristranskosti, hkrati pa bi mogla negativno vplivati tudi na percepcijo javnosti o nevtralnosti in s tem objektivne nepristranskosti odločanja v postopku pred sodiščem, v katerem je kot stranka udeležen kurir – administrator stvarno in krajevno pristojnega sodišča, ki je znotraj delovnega procesa v dnevnem stiku s sodniki tega sodišča. Zato je Vrhovno sodišče predlogu ugodilo in za odločanje v tej zadevi določilo krajevno najbližje stvarno pristojno sodišče, torej Okrožno sodišče v Kranju.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep I R 123/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2016-12-01

Anton Frantar (preds.), mag. Rudi Štravs (poroč.), dr. Ana Božič Penko

spor o pristojnosti - izvršba na nepremičnino - kumulacija izvršilnih sredstev - dodatno sredstvo izvršbe - kraj, kjer leži nepremičnina

Za nepremičninsko izvršbo je tudi v zvezi z dodatnim sredstvom izvršbe krajevno pristojno sodišče, na območju katerega je nepremičnina (prvi odstavek 166. člena ZIZ). Nepremičnine, na katerih je bila dodatno predlagana izvršba so vse v katastrski občini Malija, ta pa spada na območje piranskega okrajnega sodišča.

Za odločanje je pristojno Okrajno sodišče v Piranu.

1. Okrajno sodišče v Kranju se je s sklepom izreklo za krajevno nepristojno za odločanje o predlogu za dodatno sredstvo izvršbe ter zadevo odstopilo v reševanje Okrajnemu sodišču v Kopru, na območju katerega naj bi bile nepremičnine v zvezi s katero je bilo predlagano dodatno sredstvo izvršbe.

2. Okrajno sodišče v Kopru je sprožilo spor o pristojnosti, ker je navedena nepremičnina vpisana v katastrsko občino Malija, ki je na območju Okrajnega sodišča v Piranu.

3. Podana je krajevna pristojnost Okrajnega sodišča v Piranu.

4. Za nepremičninsko izvršbo je tudi v zvezi z dodatnim sredstvom izvršbe krajevno pristojno sodišče, na območju katerega je nepremičnina (prvi odstavek 166. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju – ZIZ). Nepremičnine, na katerih je bila dodatno predlagana izvršba so vse v katastrski občini Malija, ta pa spada na območje piranskega okrajnega sodišča.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep I R 117/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2016-12-08

Anton Frantar (preds.), mag. Nina Betetto (poroč.), dr. Ana Božič Penko

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - sodnik pristojnega sodišča kot stranka v postopku - objektivna nepristranskost sodišča

Okoliščina, da je nasprotni udeleženec sodnik na sodišču, ki bi odločalo o pritožbi, pomeni okoliščino, zaradi katere bi bil lahko okrnjen videz nepristranskosti sodišča.

Za odločanje o pritožbi se določi Višje sodišče v Kopru.

1. Okrožno sodišče v Kranju je Vrhovnemu sodišču predložilo predlog za prenos pristojnosti, v katerem pojasnjuje, da je tretji udeleženec sodnik Višjega sodišča v Ljubljani, ki je pristojno za odločanje o pritožbi predlagateljice zoper sklep N 107/2016 Okrožnega sodišča v Kranju z dne 9. 8. 2016. Zaradi zagotavljanja videza nepristranskosti sodišča za odločanje o pritožbi je predlagalo določitev drugega pristojnega višjega sodišča.

3. V skladu s 67. členom Zakona o pravdnem postopku v zvezi s 37. členom Zakona o nepravdnem postopku lahko Vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako lažje opravil postopek ali če so za to drugi tehtni razlogi.

4. Med druge tehtne razloge po ustaljeni sodni praksi(1) spada tudi zahteva po objektivni nepristranskosti sodišča, ki zagotavlja izključitev razumnega dvoma strank v nepristranskost odločanja pristojnega sodišča. Okoliščina, da je tretji nasprotni udeleženec sodnik sodišča, ki je pristojno za odločanje o pritožbi, pomeni okoliščino, zaradi katere bi bil lahko okrnjen videz nepristranskosti sodišča. Vrhovno sodišče je zato za odločanje o pritožbi določilo drugo stvarno pristojno sodišče, Višje sodišče v Kopru.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.