TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSRS Sklep VIII Ips 129/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2016-10-25

mag. Marijan Debelak (preds.), mag. Ivan Robnik (poroč.), Marjana Lubinič, Borut Vukovič, mag. Irena Žagar

uveljavljanje zahtevkov iz delovnega razmerja - jamstveni sklad - zavrženje revizije

Ne glede na to, da sta predmet spora dokončna odločba tožene stranke in sklep njenega Javnega jamstvenega in preživninskega sklada, gre v tej zadevi dejansko za premoženjski spor o pravicah tožnika iz delovnega razmerja, glede katerih tožnik ni izrecno opredelil vrednosti spora oziroma ni izkazal, da njihova vrednost presega 40.000,00 EUR. Prav tako ni izkazal, da bi v tej zadevi uveljavljal dopustitev revizije, oziroma da bi v smislu določb ZPP sodišče revizijo dopustilo. Zato revizija ni dovoljena.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožnikov tožbeni zahtevek za odpravo sklepa Javnega jamstvenega in preživninskega sklada z dne 3. 7. 2014 in odpravo odločbe tožene stranke z dne 8. 12. 2014, s katerima je bila kot prepozna zavržena tožnikova zahteva z dne 3. 6. 2014 za priznanje pravice do izplačila nadomestila v višini neizplačanih plač za obdobje zadnjih treh mesecev do višine zneska treh minimalnih plač ter nadomestila za čas neizrabljenega letnega dopusta in zahteva za plačilo odpravnine največ do višine ene minimalne plače, ker je bil njegov bivši delodajalec 24. 1. 2014 izbrisan iz sodnega registra. Zavrnilo je tudi podredni tožbeni zahtevek, da se izpodbijani sklep in odločba spremenita tako, da se tožniku prizna pravica do navedenih izplačil in toženi stranki naloži plačilo tožnikovih stroškov postopka.

2. Sodišče druge stopnje je tožnikovo pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

3. Zoper pravnomočno sodbo sodišča druge stopnje vlaga tožnik revizijo in predlaga njeno spremembo v smeri ugoditve zahtevku.

5. Na podlagi 31. člena Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (v nadaljevanju ZDSS-1) je v premoženjskih individualnih delovnih sporih revizija dovoljena, če je dovoljena po določbah zakona, ki ureja pravdni postopek. Na podlagi določb 367. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) je revizija zoper pravnomočno sodbo, izdano na drugi stopnji, dovoljena, če vrednost izpodbijanega dela pravnomočne sodbe presega 40.000,00 EUR, sicer pa le, če jo na predlog stranke dopusti sodišče.

6. Ne glede na to, da sta predmet spora dokončna odločba tožene stranke in sklep njenega Javnega jamstvenega in preživninskega sklada, gre v tej zadevi dejansko za premoženjski spor o pravicah tožnika iz delovnega razmerja, glede katerih tožnik ni izrecno opredelil vrednosti spora oziroma ni izkazal, da njihova vrednost presega 40.000,00 EUR. Prav tako ni izkazal, da bi v tej zadevi uveljavljal dopustitev revizije, oziroma da bi v smislu določb ZPP sodišče revizijo dopustilo. Zato revizija ni dovoljena (1).

7. Glede na navedeno je sodišče na podlagi 377. člena ZPP (v zvezi s 374. členom ZPP) tožnikovo revizijo zavrglo.

(1) Enako stališče je Vrhovno sodišče sprejelo v sklepu VIII Ips 200/2015 z dne 19. 10. 2015.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep VIII R 19/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2016-11-10

mag. Ivan Robnik (preds.), Marjana Lubinič (poroč.), dr. Mateja Končina Peternel

spor o pristojnosti - stvarna pristojnost - pristojnost socialnega sodišča - odškodnina - odgovornost državnih organov in nosilcev javnih pooblastil

Predmet spora v tej zadevi je odškodnina za škodo, ki naj bi tožnici nastala zaradi protipravne ukinitve dodatka za nego mladoletnega otroka.

O povrnitvi škode, ki jo je državni organ oziroma nosilec javnih pooblastil povzročil zavarovancu oziroma upravičencu do socialnega varstva, v socialnem sporu odloča socialno sodišče.

Za odločanje v tej zadevi je pristojno Delovno  in socialno sodišče v Ljubljani.

1. Okrožno sodišče v Celju je 2. 11. 2015 izdalo sklep o nepristojnosti v zadevi P 685/2015 po ugotovitvi, da vrednost spornega predmeta ne dosega zneska 20.000,00 EUR. Po pravnomočnosti sklepa je zadevo odstopilo v reševanje Okrajnemu sodišču v Celju.

2. Okrajno sodišče v Celju je sprožilo spor o pristojnosti. Navaja, da se zahtevek nanaša na področje socialnih prejemkov, konkretno gre za odškodninski zahtevek zoper državni organ oziroma nosilca javnih pooblastil, ki naj bi povzročila tožnici, kot upravičenki do pravic s področja socialnega varstva, škodo pri odločanju o teh pravicah.

3. Za odločanje je pristojno Delovno  in socialno sodišče v Ljubljani.

4. Predmet spora v tej zadevi je odškodnina za škodo, ki naj bi tožnici nastala zaradi protipravne ukinitve dodatka za nego mladoletnega otroka. O pravici sta odločali toženki, ki sta ukinitev dodatka utemeljevali z dejstvom, da je tožnica prejela dodatek za pomoč in postrežbo, do obeh dodatkov pa da ni upravičena. Višje delovno in socialno sodišče, ki je odločalo o zakonitosti odločb o ukinitvi pravice, je odločilo, da sta odločbi nezakoniti in da se pravici do dodatkov ne izključujeta.

5. Po drugem odstavku 7. člena Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (v nadaljevanju ZDSS-1, Ur. l. RS št. 2/2004) o povrnitvi škode, ki jo je državni organ oziroma nosilec javnih pooblastil povzročil zavarovancu oziroma upravičencu do socialnega varstva, v socialnem sporu odloča socialno sodišče. Za odločanje v socialnih sporih za območje Republike Slovenije je po 3. točki 12. člena ZDSS-1 pristojno Delovno in socialno sodišče v Ljubljani.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep VIII DoR 95/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2016-11-15

mag. Marijan Debelak (preds.), mag. Ivan Robnik (poroč.), Borut Vukovič

predlog za dopustitev revizije - ugoditev predlogu - dopuščena revizija - vrnitev stroškov izobraževanja - pravniki - vsi nastali stroški

Ali v pogodbi o izobraževanju pojem „vsi nastali stroški v zvezi z izobraževanjem“ zajema tudi stroške, ki so delodajalcu nastali z izplačilom nadomestila plače za dneve odsotnosti delavca iz naslova Pogodbe o izobraževanju (v bruto znesku)?

Revizija se dopusti glede pravnega vprašanja, ali določba pogodbe o izobraževanju, sklenjene med strankama v sporu, ki glasi „vsi stroški v zvezi z izobraževanjem“ vključuje tudi nadomestilo plače izplačano za dneve odsotnosti delavca na izobraževanju (v bruto znesku)?

1. Sodišče druge stopnje je zavrnilo pritožbo tožeče stranke zoper sodbo sodišča prve stopnje, s katero je bil zavrnjen tožničin zahtevek za vrnitev stroškov izobraževanja v višini izplačanega nadomestila plače za čas odsotnosti toženke z dela v zvezi z volunterskim pripravništvom na sodišču in pripravo na pravniški državni izpit, ker ga toženka ni uspešno opravila. Pri tem je presodilo, da pojem „vsi stroški v zvezi z izobraževanjem“ ne zajemajo tudi stroškov v zvezi s toženki izplačanim nadomestilom plače za čas njene odsotnosti z dela. Do pritožbenih navedb v zvezi z ugotovitvami sodišča prve stopnje, da je toženka v času spornega izobraževanja sicer opravila vse obveznosti na njenem delovnem mestu, se pri tem sodišče druge stopnje ni opredelilo.

2. Tožnica predlaga, da se zoper pravnomočno sodbo sodišča druge stopnje dopusti revizija glede naslednjih pravnih vprašanj:

- Ali v pogodbi o izobraževanju pojem „vsi nastali stroški v zvezi z izobraževanjem“ zajema tudi stroške, ki so delodajalcu nastali z izplačilom nadomestila plače za dneve odsotnosti delavca iz naslova Pogodbe o izobraževanju (v bruto znesku)?

- Ali je v konkretnem primeru višje sodišče zagrešilo absolutni bistveni kršitvi pravil postopka iz 14. in 15. točke drugega odstavka 339. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) - ker ni odločilo o vseh izpodbijanih razlogih za zavrnitev tožničinega tožbenega zahtevka in ker je kljub drugačni vsebini uvodnega dela pogodbe o izobraževanju ugotovilo, da se pogodba ne sklicuje na za tožnico veljavno kolektivno pogodbo dejavnosti?

Utemeljuje pomen prvega vprašanja za pravno varnost in enotno uporabo prava ter navaja, da stališče sodišča odstopa od sicer enotne prakse sodišča druge stopnje.

4. Glede pravnega vprašanja, kot je opredeljeno v izreku, so podani pogoji za dopustitev revizije v smislu 376a. člena ZPP. Zato je sodišče glede tega vprašanja v skladu s tretjim odstavkom 367c. člena ZPP revizijo dopustilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep VIII DoR 87/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2016-11-15

mag. Marijan Debelak (preds.), mag. Ivan Robnik (poroč.), Borut Vukovič

CIVILNO PROCESNO PRAVO - ODŠKODNINSKO PRAVO

predlog za dopustitev revizije - zavrženje predloga - vsebina predloga - pravno vprašanje

Ker tožnica v predlogu za dopustitev revizije ni oblikovala pravnega vprašanja, o katerem naj bi sodišče odločalo in predlog ni oblikovan v skladu z navedenimi določbami ZPP, ga je sodišče na podlagi šestega odstavka 367b. člena ZPP zavrglo.

1. Sodišče druge stopnje je zavrnilo tožničino pritožbo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje, s katero je bil zavrnjen tožničin tožbeni zahtevek za plačilo odškodnine v znesku 7.000,00 EUR, ker tožnica ni dokazala, da bi njen nadrejeni delavec tožene stranke, ki je bil za to ravnanje že pravnomočno obsojen za kaznivo dejanje neupravičene osebne preiskave, ob sicer ugotovljeni zahtevi za izročitev osebnega mobitela in ob pregledu le tega brez tožničinega soglasja in odobritve sodišča pregledoval tudi tožničina zasebna sporočila in slike intimne narave, zaradi česar naj bi tožnica utrpela duševne bolečine in strah.

2. Tožnica predlaga, da se zoper pravnomočno sodbo sodišča druge stopnje dopusti revizija. V predlogu poudarja, da je sodišče glede dejanskega stanja na podlagi 14. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) v civilni pravdi in tudi v tem sporu glede obstoja kaznivega dejanja in kazenske odgovornosti storilca vezano na pravnomočno obsodilno sodbo kazenskega sodišča. V zvezi s tem pa ne oblikuje določnega pravnega vprašanja, glede katerega naj bi odločalo sodišče na podlagi vložene revizije.

4. Na podlagi četrtega, petega in šestega odstavka 367b. člena ZPP mora stranka v predlogu za dopustitev revizije natančno in konkretno navesti sporno pravno vprašanje in pravno pravilo, ki naj bi bilo prekršeno, okoliščine, ki kažejo na njegovo pomembnost ter na kratko obrazložiti, zakaj je sodišče druge stopnje to vprašanje rešilo nezakonito; zatrjevane kršitve postopka mora opisati natančno in konkretno, na enak način pa mora izkazati tudi obstoj sodne prakse Vrhovnega sodišča, od katere naj bi odločitev odstopala, oziroma neenotnost sodne prakse z navedbo opravilnih številk zadev oziroma predložitvijo kopij sodnih odločb sodišč druge stopnje, na katere se sklicuje.

5. Ker tožnica v predlogu za dopustitev revizije ni oblikovala pravnega vprašanja, o katerem naj bi sodišče odločalo in predlog ni oblikovan v skladu z navedenimi določbami ZPP, ga je sodišče na podlagi šestega odstavka 367b. člena ZPP zavrglo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep VIII DoR 50/2010-5, enako tudi VSRS Sklep VIII DoR 48/2010, VSRS Sklep VIII DoR 52/2010
VSRS Sklep I R 105/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2016-10-20

Anton Frantar (preds.), dr. Mateja Končina Peternel (poroč.), Tomaž Pavčnik

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - nezadovoljstvo z delom sodišča

Nestrinjanje s postopkom oziroma zatrjevane napake v njem niso razlog za prenos pristojnosti.

1. Upnik je 2. 12. 2015 pri Okrajnem sodišču v Piranu vložil predlog za izvršbo. Sodišče je predlagano izvršbo dovolilo. Dolžnik je zoper sklep o izvršbi vložil ugovor, ki ga je sodišče s sklepom In 266/2015 z dne 25. 4. 2016 zavrnilo. Zoper ta sklep je dolžnik vložil pritožbo, predlagal pa je tudi vrnitev v prejšnje stanje. Dolžnik vlaga še predlog za prenos pristojnosti, ker je sodišče, pred katerim se vodi izvršilni postopek, že dokazano kršilo njegove ustavne in osnovne človekove pravice v kazenskem postopku, ki je tekel pred njim. Zaradi pomanjkanja zaupanja v njegovo neodvisnost predlaga prenos pristojnosti na drugo sodišče.

3. Po 67. členu Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) lahko Vrhovno sodišče na predlog strank ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako lažje opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Med druge tehtne razloge šteje tudi zahteva po objektivni nepristranskosti sodišča, ki naj izključi vsak razumen dvom strank in javnosti v nepristranskost sodišča.

4. Dolžnikovi razlogi za prenos pristojnosti po oceni Vrhovnega sodišča niso drugi tehtni razlogi v smislu 67. člena ZPP. Toženec navaja predvsem razloge v zvezi s po njegovi oceni nedopustnim ravnanjem sodišča v zvezi z drugim postopkom. Nestrinjanje s postopkom oziroma zatrjevane napake v njem pa niso razlog za prenos pristojnosti. V primeru napak imajo stranke na razpolago pravna sredstva.(1)

5. Ker izpostavljeni razlogi ob razumnih merilih ne ustvarjajo videza pristranskosti pristojnega sodišča, je Vrhovno sodišče toženčev predlog za prenos pristojnosti zavrnilo.

(1) Primerjaj odločbo Vrhovnega sodišča I R 134/2015.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS sklep I R 101/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2016-10-01

Anton Frantar (preds.), mag. Nina Betetto (poroč.), Karmen Iglič Stroligo

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - sorodnik sodnice pristojnega sodišča kot stranka v postopku - objektivna nepristranskost sodišča

Okoliščina, da je toženec brat ene izmed sodnic istega sodišča, pomeni okoliščino, zaradi katere bi bil lahko okrnjen videz nepristranskosti sodišča.

Za odločanje o tej zadevi se določi Okrožno sodišče v Kranju.

1. Pred Okrožnim sodiščem v Ljubljani je v teku pravdni postopek zaradi razveze zakonske zveze, zaupanja mladoletnega otroka v vzgojo in varstvo, določitve preživnine in stikov P 1303/2016.

2. Okrožno sodišče v Ljubljani je Vrhovnemu sodišču predložilo predlog za prenos pristojnosti, v katerem pojasnjuje, da je toženec brat okrožne sodnice na tem sodišču A. A. Zadeva zavarovanja Z 8/2016, ki teče med istima strankama, je bila iz enakih razlogov odstopljena v reševanje Okrožnemu sodišču v Kranju.

4. V skladu s 67. členom Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) lahko Vrhovno sodišče na predlog stranke določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako lažje opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi.

5. Med druge tehtne razloge po ustaljeni sodni praksi spada tudi zahteva po objektivni nepristranskosti sodišča, ki zagotavlja izključitev razumnega dvoma strank v nepristranskost odločanja pristojnega sodišča. Okoliščina, da je toženec brat ene izmed sodnic istega sodišča, pomeni okoliščino, zaradi katere bi bil lahko v tej zadevi, ki se nanaša na razmerja o starših in otrocih, okrnjen videz nepristranskosti sodišča. Vrhovno sodišče je zato za odločanje v tej zadevi določilo drugo stvarno pristojno sodišče, in sicer Okrožno sodišče v Kranju.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep I R 114/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2016-11-10

Anton Frantar (preds.), Tomaž Pavčnik (poroč.), mag. Rudi Štravs

spor o pristojnosti - krajevna pristojnost - izbirna krajevna pristojnost

Ker ni podana izključna krajevna pristojnosti Okrajnega sodišča v Sevnici, Okrožno sodišče v Celju ni imelo podlage, da bi se po uradni dolžnosti izreklo za krajevno nepristojno. Ker je tožeča stranka z vložitvijo tožbe izbrala krajevno pristojnost z okrožja Okrožnega sodišča v Celju, je za odločanje v tej zadevi pristojno Okrajno sodišče s tega območja, to pa je Okrajno sodišče v Celju.

Za odločanje v tej zadevi je pristojno Okrajno sodišče v Celju.

1. Tožnik je v tej pravdi na Okrožno sodišče v Celju vložil tožbo za plačilo odškodnine za nepremoženjsko in premoženjsko škodo. Okrožno sodišče v Celju se je s sklepom P 601/2016 z dne 30. 9. 2016 izreklo za stvarno nepristojno ter hkrati odločilo, da se po pravnomočnosti sklepa zadeva odstopi stvarno in krajevno pristojnemu Okrajnemu sodišču v Sevnici.

2. Okrajno sodišče v Sevnici je na podlagi drugega odstavka 25. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) zadevo poslalo Vrhovnemu sodišču, ki naj reši spor o pristojnosti. Opirajoč se na dejstvo, da je tožnik krajevno pristojnost izbral na podlagi 52. člena ZPP in to v tožbi tudi izrecno navedel, meni, da je za razsojo krajevno pristojno Okrajno sodišče v Celju.

3. Za odločanje v tej zadevi je pristojno Okrajno sodišče v Celju.

4. Vrhovno sodišče ugotavlja, da je okrožno sodišče ob predhodnem preizkusu tožbe storilo dvoje. Najprej se je izreklo za stvarno nepristojno, za kar je imelo procesnopravno podlago v drugem odstavku 19. člena ZPP. Nato pa je še odločilo, da je za zadevo krajevno pristojno Okrajno sodišče v Sevnici. Za takšno odločitev pa Okrožno sodišče v Celju ni imelo procesnopravne podlage. Na podlagi prvega odstavka 22. člena ZPP se namreč sodišče lahko izreče za krajevno nepristojno le na ugovor tožene stranke, ki ga ta lahko poda najkasneje v odgovoru na tožbo. Ker ni podana izključna krajevna pristojnosti Okrajnega sodišča v Sevnici, Okrožno sodišče v Celju ni imelo podlage, da bi se po uradni dolžnosti izreklo za krajevno nepristojno. Ker je tožeča stranka z vložitvijo tožbe izbrala krajevno pristojnost z okrožja Okrožnega sodišča v Celju, je za odločanje v tej zadevi pristojno Okrajno sodišče s tega območja, to pa je Okrajno sodišče v Celju.

5. Na podlagi drugega odstavka 25. člena ZPP je zato Vrhovno sodišče odločilo, da je za odločanje v tej zadevi pristojno Okrajno sodišče v Celju.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep I R 99/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2016-10-13

Anton Frantar (preds.), mag. Rudi Štravs (poroč.), Janez Vlaj

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - razlogi za delegacijo pristojnosti - združitev zadev zaradi skupnega obravnavanja

Razlogi, ki jih je navedla toženka v prid predlagani delegaciji pristojnosti, so presplošni in že zaradi tega ni utemeljeno pričakovati, da bi bilo ekonomično določiti pristojnost Okrajnega sodišča v Celju. Dodaten razlog za zavrnitev toženkinega predloga pa predstavlja tudi njen dodatni predlog, ki se nanaša na združitev pravd za skupno obravnavanje, ki vse potekajo pri sedaj pristojnem Okrajnem sodišču v Ljubljani.

1. Pristojno Okrajno sodišče v Ljubljani je predložilo Vrhovnemu sodišču svoj pravdni spis, da bi odločilo o „predlogu tožene stranke za delegacijo pristojnosti po 67. členu ZPP“. Iz toženkinega odgovora na tožbo je razvidno, da je toženka predlagala, da pristojno sodišče „zadevo odstopi krajevno in stvarno pristojnemu sodišču v Celju“.

3. Iz odgovora na tožbo je mogoče razbrati, da toženka ugovarja krajevno pristojnost Okrajnega sodišča v Ljubljani, in sicer zaradi razloga ekonomičnosti postopka. Šlo naj bi namreč za to, da zadevo za Slovensko zavarovalno združenje rešuje zavarovalnica, ki ima sedež v Mariboru, tožeča stranka stanuje v Celju, do prometne nezgode pa naj bi prišlo v bližini Celja, pri čemer je tudi odvetniška pisarna tožeče stranke iz Celja. Iz nadaljevanja odgovora na tožbo je razvidno še, da se na Okrajnem sodišču v Ljubljani „iz istega škodnega dogodka“ vodijo štirje pravdni postopki zaradi izplačila odškodnine za telesne poškodbe in zato toženka predlaga v skladu z načelom ekonomičnosti postopka združitev vseh pravdnih zadev.

4. Vrhovno sodišče lahko tudi na predlog stranke določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek.(1)  Delegacija sodne pristojnosti je tako načeloma dopustna takrat, kadar bi se pri drugem sodišču postopek lahko zaključil hitreje ali z manjšimi stroški. Pri tem je pomembno, da je delegacija pristojnosti institut, ki predstavlja izjemo glede na splošna pravila o sodni pristojnosti in je zato treba razloge za uporabo tega instituta razlagati restriktivno.

5. Vrhovno sodišče ocenjuje, da so razlogi, ki jih je navedla toženka v prid predlagani delegaciji pristojnosti, presplošni in že zaradi tega ni utemeljeno pričakovati, da bi bilo ekonomično določiti pristojnost Okrajnega sodišča v Celju. Dodaten razlog za zavrnitev toženkinega predloga pa predstavlja tudi njen dodatni predlog, ki se nanaša na združitev pravd za skupno obravnavanje, ki vse potekajo pri sedaj pristojnem Okrajnem sodišču v Ljubljani.

(1) Primerjaj določbo 67. člena Zakona o pravdnem postopku.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep I R 122/2016
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2016-11-24

Anton Frantar (preds.), Tomaž Pavčnik (poroč.), Janez Vlaj

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - zakonec nekdanje sodnice pristojnega sodišča kot stranka v postopku - objektivna nepristranskost sodišča

„Drug tehten razlog“ za določitev pristojnosti drugega sodišča so po ustaljeni sodni praksi tudi okoliščine, zaradi katerih bi bil lahko okrnjen videz nepristranskosti sodišča. Okoliščina, da je prvi tožnik mož upokojene sodnice sodnega oddelka, ki bi moralo odločati o pritožbi zoper sodbo sodišča prve stopnje, je po presoji Vrhovnega sodišča takšna okoliščina.

Za odločanje v pritožbenem postopku v tej zadevi se določi Višje sodišče v Ljubljani.

1. Višjemu sodišču v Kopru je bila zadeva predložena zaradi reševanja pritožbe zoper sodbo Okrožnega sodišča v Kopru P 197/2014 z dne 23. 6. 2016.

2. Višje sodišče v Kopru je Vrhovnemu sodišču predložilo predlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča. Predlog je utemeljilo na okoliščini, da je prvi tožnik mož upokojene sodnice, nekdanje vodje civilnega oddelka tega sodišča, A. A.

4. Vrhovno sodišče lahko na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to podani drugi tehtni razlogi (67. člen Zakona o pravdnem postopku - v nadaljevanju ZPP).

5. „Drug tehten razlog“ za določitev pristojnosti drugega sodišča so po ustaljeni sodni praksi tudi okoliščine, zaradi katerih bi bil lahko okrnjen videz nepristranskosti sodišča. Okoliščina, da je prvi tožnik mož upokojene sodnice sodnega oddelka, ki bi moralo odločati o pritožbi zoper sodbo sodišča prve stopnje, je po presoji Vrhovnega sodišča takšna okoliščina.

6. V skladu s 67. členom ZPP je zato Vrhovno sodišče predlogu ugodilo in za odločanje o pritožbi v tem postopku določilo Višje sodišče v Ljubljani.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.