VSRS Sklep X Ips 114/2014
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2016-05-25

Peter Golob (preds.), Marko Prijatelj (poroč.), Nataša Smrekar

dovoljenost revizije - prepoved izvajanja streljanja - pomembno pravno vprašanje ni postavljeno - splošno in nekonkretizirano vprašanje - zelo hude posledice za stranko niso izkazane

Vrhovno sodišče zgolj pripominja, da tudi sicer prepoved ravnanj, ki jih revidentu nalaga izpodbijana inšpekcijska odločba in za katere sam revident ves čas postopka zatrjuje, da jih ne in jih ni opravljal, s tega vidika ne more povzročiti nobenih hudih posledic.

II. Tožeča stranka sama trpi svoje stroške revizijskega postopka.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo (I. točka izreka) na podlagi prvega odstavka 63. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) zavrnilo tožbo tožeče stranke (v nadaljevanju revident) zoper odločbo Ministrstva za notranje zadeve, Inšpektorata Republike Slovenije za notranje zadeve, št. 061-84/2012/4 (4-04) z dne 11. 4. 2012. Z navedeno odločbo je prvostopenjski organ odločil, da se tožeči stranki do pridobitve ustreznega dovoljenja začasno prepove izvajati streljanje na notranjem klubskem strelišču na lokaciji ... za posameznike, ki ne izpolnjujejo pogojev po prvem odstavku 56. člena Zakona o orožju (v nadaljevanju ZOro-1), in se jim orožje ne sme posojati po 44. členu ZOro-1 ter ni pogojev, da se jim orožje prepusti v uporabo za streljanje po drugem odstavku 50. členu ZOro-1. Tožena stranka je z odločbo, št. 061-84/2012/15 (1324-04 z dne 22. 11. 2012, pritožnikovo pritožbo zoper navedeno prvostopenjsko odločbo zavrnila. Z II. točko izreka pa je odločilo, da vsaka stranka trpi svoje stroške postopka.

2. Zoper navedeno pravnomočno sodbo sodišča prve stopnje je revident vložil revizijo. Njeno dovoljenost utemeljuje z razlogi po 2. in 3. točki drugega odstavka 83. člena ZUS-1. Predlaga, da se reviziji ugodi in se izpodbijana sodba spremeni tako, da se revidentovi tožbi ugodi ter se odpravi izpodbijana odločba tožene stranke ter se zadeva po potrebi vrne prvostopenjskemu organu v ponoven postopek z navodili za postopanje. Priglaša stroške postopka.

3. Tožena stranka v odgovoru na revizijo predlaga njeno zavrnitev.

5. Po drugem odstavku 83. člena ZUS-1 je revizija dovoljena, če je izpolnjen eden izmed tam navedenih pogojev za njeno dovoljenost. Po ustaljeni upravnosodni praksi Vrhovnega sodišča je tako trditveno kot dokazno breme o izpolnjevanju pogojev za dovoljenost revizije na strani revidenta, saj revizije po uradni dolžnosti ni mogoče dovoliti. Vrhovno sodišče glede na značilnost tega pravnega sredstva ter svoj položaj in temeljno funkcijo v sodnem sistemu svojih odločitev o tem, da revizija ni dovoljena, podrobneje ne razlaga (razlogi za to so pojasnjeni že v sodbi X Ips 420/2014 z dne 2. 12. 2015).

6. Po 2. točki drugega odstavka 83. člena ZUS-1, na katero se sklicuje revident, je revizija dovoljena, če gre po vsebini zadeve za odločitev o pomembnem pravnem vprašanju ali če odločba sodišča prve stopnje odstopa od sodne prakse Vrhovnega sodišča glede pravnega vprašanja, ki je bistveno za odločitev, ali če v sodni praksi sodišča prve stopnje o tem pravnem vprašanju ni enotnosti, Vrhovno sodišče pa o tem še ni odločalo.

7. Kakšne so zahteve za to, da se določeno pravno vprašanje upošteva kot izpolnjevanje pogoja za dovoljenost revizije po določbi 2. točke drugega odstavka 83. člena ZUS-1, izhaja iz ustaljene prakse Vrhovnega sodišča (npr. sklepi X Ips 286/2008 z dne 19. 6. 2008, X Ips 592/2007 z dne 21. 5. 2009, X Ips 189/2009 z dne 4. 6. 2009, X Ips 660/2008 z dne 14. 11. 2010).

8. Revident v okviru 2. točke drugega odstavka 83. člena ZUS-1 uveljavlja dovoljenost revizije zaradi pomembnega pravnega vprašanja, o katerem naj niti upravno niti Vrhovno sodišče še nista odločala, kar pomeni, da bi bila po njegovem mnenju odločitev Vrhovnega sodišča o tem vprašanju izredno pomembna za razvoj sodne praksa, in sicer „ali in kdaj lahko predstavlja izvajanje športnega streljanja oziroma streljanja članov kluba na klubskem strelišču dejavnost civilnega strelišča?“. Navedeno vprašanje je zastavljeno povsem splošno in je povsem nekonkretizirano, tako da nanj brez podrobnejše opredelitve vprašanja in navedbe konkretnih dejanskih okoliščin ni mogoče odgovoriti. Zato tako zastavljeno vprašanje ni pomembno pravno vprašanje, zaradi katerega bi Vrhovno sodišče revizijo vsebinsko obravnavalo, poleg tega pa se tudi sicer revidentovi revizijski razlogi v bistvu nanašajo na zmotno ugotovitev dejanskega stanja, zaradi katere pa revizije ni mogoče vložiti (drugi odstavek 85. člena ZUS-1).

9. Revident uveljavlja dovoljenost revizije tudi zaradi zelo hudih posledic izpodbijanega akta po 3. točki drugega odstavka 83. člena ZUS-1. Zelo hude posledice, ki so nedoločen pravni pojem, je treba izkazati v vsakem primeru posebej. Upoštevaje pravilo o trditvenem in dokaznem bremenu ter ustaljeno upravnosodno prakso Vrhovnega sodišča (npr. X Ips 212/2008 z dne 4. 11. 2010, X Ips 85/2009 z dne 19. 8. 2010 in X Ips 148/2010 z dne 19. 8. 2010) mora revident obrazložiti, kakšne konkretne posledice ima zanj izpodbijana odločitev, navesti razloge, zakaj so te posledice zanj zelo hude, in to tudi izkazati. Revident pa zgolj z navedbami, da ima odločitev, ki se izpodbija v tem upravnem sporu, zanj zelo hude posledice, ker bo, če se bo prej navedeno pravno vprašanje še nadalje interpretiralo napačno (in se ne bo upoštevalo, kot se ne upošteva v tej obravnavani zadevi, da lahko na klubskem strelišču revidenta streljajo zgolj osebe, ki so njeni člani, skladno s statutom revidenta, in osebe, ki morajo za pridobitev članstva izpolniti pristopno izjavo), poseženo v samo bistvo revidentovega delovanja in se bo dejansko lahko s tako pretiranim omejevanjem klubskega športnega streljanja nenazadnje kršilo tudi revidentove ustavne pravice in njenih članov kot tudi področne zakonodaje, izpolnjevanja tega pogoja v obravnavani zadevi ni izkazal. Vrhovno sodišče zgolj pripominja, da tudi sicer prepoved ravnanj, ki jih revidentu nalaga izpodbijana inšpekcijska odločba in za katere sam revident veš čas postopka zatrjuje, da jih ne in jih ni opravljal, s tega vidika ne more povzročiti nobenih hudih posledic. Zato tudi uveljavljani pogoj za dovoljenost revizije po 3. točki drugega odstavka 83. člena ZUS-1 v obravnavani zadevi ni izkazan.

10. Vrhovno sodišče je zato revizijo zavrglo kot nedovoljeno na podlagi 89. člena ZUS-1. Ker uveljavljani pogoji za dovoljenost revizije iz drugega odstavka 83. člena ZUS-1 niso izpolnjeni, je Vrhovno sodišče revizijo zavrglo kot nedovoljeno na podlagi 89. člena ZUS-1.

11. Revident z revizijo ni uspel, zato sam trpi svoje stroške revizijskega postopka (prvi odstavek 165. člena in prvi odstavek 154. člena Zakona o pravdnem postopku - ZPP v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.