VSRS sklep VIII Ips 47/2015
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2015-09-22

mag. Ivan Robnik (preds.), Marjana Lubinič (poroč.), Miran Blaha, mag. Marijan Debelak, Borut Vukovič

SOCIALNO ZAVAROVANJE - CIVILNO PROCESNO PRAVO

obnova postopka - bistvena kršitev določb pravdnega postopka

Stališče nižjih sodišč, da lahko v obnovitvenem postopku odločata samo v časovnih okvirih prejšnje odločitve, je zmotno. Zlasti še, ker je sodišče prve stopnje zavrnilni del izreka omejilo z datumom zaključka glavne obravnave, kar pomeni, da ta časovna omejitev ni imela materialnopravne podlage, pač pa je bila procesne narave. Datum, ki je bil v prejšnjem postopku postavljen le zaradi zaključka glavne obravnave, je odpadel.

Reviziji se ugodi, sodba sodišča druge stopnje in III ter IV. točka sodbe sodišča prve stopnje se razveljavita in se zadeva v tem obsegu vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Odločitev o stroških revizijskega postopka se pridrži za končno odločbo.

1. Sodišče prve stopnje je na predlog tožnika za obnovo postopka v zadevi III Ps 3600/2012 z dne 8. 7. 2013 (s sklepom) razveljavilo III. točko izreka navedene sodne odločbe, in sicer v delu, s katerim je bil zavrnjen zahtevek za ugotovitev, da je bil tožnik začasno nezmožen za delo od 19. 5. 2013 do 8. 7. 2013 zaradi bolezni. Presodilo je, da je podan obnovitveni razlog (kateri, v sodbi sodišča prve stopnje ni navedeno), ker je tožnik kasneje pridobil nove dokaze o nezmožnosti za delo tudi po 19. 5. 2013. Angažiralo je izvedenca ortopedske stroke in na podlagi njegovega mnenja ugodilo tožnikovemu zahtevku za ugotovitev nezmožnosti za delo tudi za čas od 19. 5. 2013 do 8. 7. 2013, to je do datuma, do katerega je bilo odločeno v prvotnem sporu (do dneva izdaje sodbe v prejšnjem postopku). Ker pa je tožnik v obnovljenem postopku zahteval priznanje nezmožnosti za delo tudi po 8. 7. 2013, je sodišče višji zahtevek zavrnilo z obrazložitvijo, da lahko v obnovljenem postopku odloča le v mejah odločitve v prvem sojenju.

2. Sodišče druge stopnje je zavrnilo tožnikovo pritožbo in potrdilo izpodbijano sodno odločbo (pravilno: sodbo, saj se tožnik zoper sklep, s katerim je uspel, logično, ni pritožil) sodišča prve stopnje. Pojasnilo je, da je bila obnova predlagana le zoper tisti del izreka sodbe, ki se je nanašal na obdobje od 19. 5. 2013 do 8. 7. 2013, zato v obnovljenem postopku ni bilo mogoče razsojati o tožnikovi delazmožnosti izven okvirov tega obdobja. Res je sicer tožnik zahteval ugotovitev delazmožnosti za čas od 19. 5. 2013 dalje, vendar tako postavljen zahtevek ni bil dovolj določen, saj ni dopustno uveljavljanje začasne nezmožnosti za delo „ad infinitum“.

3. Zoper pravnomočno sodbo je tožnik vložil pravočasno revizijo zaradi bistvenih kršitev določb pravdnega postopka in zmotne uporabe materialnega prava. Navaja, da je zahteval ugotovitev nezmožnosti za delo za čas od 19. 10. 2012 dalje, saj je tožena stranka izdala odločbo, da je od tega dne dalje zmožen za delo. V prvem postopku je sodišče ugotovilo, da je nezmožen za delo od 19. 10. 2012 do 18. 5. 2013 (v tem delu je bilo torej zahtevku ugodeno), zavrnilo pa je zahtevek za ugotovitev nezmožnosti za delo od 19. 5. 2013 do 8. 7. 2013. Kasneje je predlagal obnovo postopka, ker se je v kasnejšem zdravljenju izkazalo, da je prišlo do hude infekcije, zaradi katere ni bil zmožen za delo po 18. 5. 2013, ker zdravljenje takrat še ni bilo zaključeno. Meni, da bi moralo sodišče v obnovljenem postopku odločati o njegovi delazmožnosti tudi po datumu prejšnje sodbe, ki je bila v zavrnilnem delu razveljavljena, in sicer glede na postavljeni zahtevek, da je tožnik nezmožen za delo od 19. 5. 2013 dalje. Meje 8. 7. 2013, ki jo je določilo sodišče, tožnik ni postavil. Gre za datum zaključka glavne obravnave v prejšnjem postopku, ki zaradi razveljavitve zavrnilnega dela sodbe in nove glavne obravnave za razsojo ne more biti več odločilen. Sicer pa je sodišče prve stopnje kljub obrazložitvi, da ne more odločati izven časovnih meja odločitve v prvotnem postopku, o zahtevku odločilo meritorno, saj je zavrnilo, kar je tožnik zahteval več in drugače. S tem je po mnenju revidenta zagrešilo bistveno kršitev iz 14. točke drugega odstavka 339. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS, št. 26/99 in naslednji) in kršilo 25. člen Ustave RS. V obnovljenem postopku bi moralo sodišče odločiti o delazmožnosti za čas po 19. 5. 2013 in glede na novo izvedeniško mnenje zahtevku ugoditi vsaj do izdaje sodbe v ponovljenem postopku. Namesto tega je ugodilo zahtevku do 8. 7. 2013 in kljub mnenju specialista, da je nezmožen za delo tudi naprej, v presežku zahtevek zavrnilo. Zato predlaga spremembo izpodbijane sodbe z ugoditvijo pritožbi in zahtevku v celoti, podredno pa razveljavitev in vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v novo sojenje.

5. Revizijsko sodišče na podlagi prvega odstavka 371. člena ZPP preizkusi izpodbijano sodbo samo v tistem delu, v katerem se izpodbija z revizijo, in v mejah razlogov, ki so v njej navedeni. Revizije ni mogoče vložiti zaradi zmotno ali nepopolno ugotovljenega dejanskega stanja (tretjo odstavek 370. člena ZPP).

6. Očitek bistvene kršitve določb pravdnega postopka iz 14. točke drugega odstavka 339. člena ZPP je utemeljen. Med obrazložitvijo in III. točko izreka sodbe sodišča prve stopnje obstaja neskladje, saj je sodišče kljub obrazložitvi, da ne more odločati o tožnikovi delazmožnosti za čas tudi po 8. 7. 2013 njegov zahtevek, s katerim je to zahteval, zavrnilo.

7. Ne glede na navedeno pa je tudi sicer stališče nižjih sodišč, da lahko v obnovitvenem postopku odločata samo v časovnih okvirih prejšnje odločitve, zmotno. Zlasti še, ker je sodišče prve stopnje zavrnilni del izreka omejilo z datumom zaključka glavne obravnave, kar pomeni, da ta časovna omejitev ni imela materialnopravne podlage, pač pa je bila procesne narave. Tožnikov zahtevek se je glasil na „priznanje bolniškega staleža do konca zdravljenja“. Na naroku z dne 16. 4. 2013 je sicer navedel, da vztraja pri tožbi, zahteva odpravo odločb tožene stranke in zahteva bolniški stalež do konca glavne obravnave, vendar pa take navedbe ni mogoče šteti za spremembo tožbenega zahtevka, posebej še ne, ker je na zadnjem naroku za glavno obravnavo dne 8. 7. 2013 navedel, da „vztraja kot v tožbi“. Tožnik trajanja začasne nezmožnosti ni omejil z datumom 8. 7. 2013 (tega je določilo sodišče). Odločitev, da se zahtevek za ugotovitev začasne nezmožnosti za delo od 19. 5. 2013 do 8. 7. 2013 zavrne, je razveljavljena, zato je sodišče opravilo novo glavno obravnavo. Datum, ki je bil v prejšnjem postopku postavljen le zaradi zaključka glavne obravnave, je odpadel, zato bi moralo sodišče o tožbenem zahtevku, ki je zaradi dovoljene obnove in razveljavitve prejšnje odločitve ostal še odprt, odločiti v celoti.

8. Zaradi bistvene kršitve, ki jo je zagrešilo sodišče prve stopnje, sodišče druge stopnje pa ponovilo, ker je ni odpravilo, je Vrhovno sodišče na podlagi prvega odstavka 379. člena ZPP reviziji ugodilo, sodbo sodišča druge stopnje in III. ter IV. točko izreka sodbe sodišča prve stopnje razveljavilo in zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v novo sojenje. V ponovljenem postopku bo moralo sodišče prve stopnje odločiti o celotnem še odprtem tožbenem zahtevku, z upoštevanjem vseh okoliščin primera, torej tudi ugovorov tožene stranke v zvezi z uveljavljanjem pravic iz zdravstvenega zavarovanja v primeru dalj časa trajajoče zdravstvene nezmožnosti za delo.

9. Odločitev o strokih revizijskega postopka se pridrži za končno odločbo (tretji odstavek 165. člena ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.