VSRS sodba III Ips 130/2014
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2016-02-24

Vladimir Balažic (preds.), dr. Miodrag Đorđević (poroč.), mag. Marijan Debelak, dr. Mile Dolenc, mag. Rudi Štravs

POGODBENO PRAVO - OBLIGACIJSKO PRAVO - ODŠKODNINSKO PRAVO

povrnitev premoženjske škode - prodajna pogodba - odgovornost za pravne napake - najemno razmerje na prodani nepremičnini - zemljišče - refleksna škoda - izgubljeni dobiček - posredna škoda - škoda zaradi izgube zaupanja - vmesna sodba

Tretji odstavek 468. člena OZ pogojuje uveljavljanje zahtevka kupca zaradi napake kupljene stvari po splošnih pravilih o odškodninski odgovornosti le na primere nastanka škode na drugih njegovih dobrinah. Gre za izjemo glede predpostavk in časovnih okvirov pri uveljavljanju povrnitve škode, ki je vezana le na t. i. refleksno škodo. Vendar pa vtoževana škoda iz naslova izgubljenega dobička zaradi izpada dohodka od oddaje parkirišč ne predstavlja refleksne škode. Vtoževana škoda zaradi izgubljenega dobička je namreč škoda, ki je nastala kot normalna posledica pravne napake dela zemljišča. Vtoževana škoda je neposredna posledica omejene rabe 19 parkirišč kot dela kupljene nepremičnine, ki je zaradi s pravnim prednikom tožnice sklenjeno najemno pogodbo v tem delu obremenjena s pravno napako (tretji odstavek 490. člena OZ).

Tožeča stranka je dolžna toženi stranki povrniti 3.320,84 EUR njenih stroškov revizijskega postopka, v petnajstih dneh (v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od prvega dne po izteku roka za prostovoljno izpolnitev obveznosti).

1. Sodišče prve stopnje je (v delu, relevantnem za revizijsko odločanje – I. točki izreka)(1) z vmesno sodbo odločilo o utemeljenosti tožbenega zahtevka, in sicer glede povračila izgubljenega dobička zaradi kršitve kupoprodajne pogodbe za zemljišče v k. o. ... Presodilo je, da tožnica ni bila seznanjena z dejstvom obstoja najemnega razmerja za del kupljenega zemljišča (parkirišča), zaradi česar je tožbeni (odškodninski) zahtevek utemeljen na podlagi 243. člena Obligacijskega zakonika (v nadaljevanju OZ).

2. Pritožbeno sodišče je pritožbi toženke ugodilo in vmesno sodbo sodišča prve stopnje v izpodbijanem (ugodilnem) delu spremenilo tako, da je tožbeni zahtevek  v celoti zavrnilo. Presodilo je, da vtoževana škoda zaradi neuporabe dela zemljišča (parkirišča) ni refleksna škoda, zaradi česar uporaba 243. člena OZ ne pride v poštev. Ker pa tožnica pravice iz naslova pravnih napak ni pravočasno uveljavljala, je pritožbeno sodišče zaradi izteka prekluzivnega roka iz prvega odstavka 495. člena OZ tožbeni zahtevek za plačilo vtoževane odškodnine (v celoti) zavrnilo s stroškovno posledico.

3. Zoper sodbo sodišča druge stopnje je tožnica vložila revizijo. Uveljavlja revizijski razlog zmotne uporabe materialnega prava. Vrhovnemu sodišču predlaga, da sodbo pritožbenega sodišča spremeni tako, da zavrne pritožbo toženke in v izpodbijanem (ugodilnem) delu potrdi sodbo sodišča prve stopnje, oziroma podrejeno, da izpodbijano sodbo razveljavi ter zadevo vrne pritožbenemu sodišču v ponovno odločanje.

4. Toženka je na revizijo odgovorila in predlagala, da jo Vrhovno sodišče zavrne.

5. Iz dejanskih ugotovitev sodišč prve in druge stopnje, na katere je revizijsko sodišče vezano (tretji odstavek 370. člena Zakona o pravdnem postopku, v nadaljevanju ZPP), izhajajo naslednja pravno relevantna dejstva:

- tožnica kot kupka in toženka kot prodajalka sta 22. 5. 2009 sklenili „Kupoprodajno pogodbo št. P 006/09“ o prodaji nepremične v k. o. ... (v nadaljevanju Pogodbo), ki je v naravi predstavljala poslovno stavbo s parkirišči;

- tožnica je 10. 10. 2009 izvedela za obstoj najemne pogodbe z dne 20. 5. 1993, s katero je pravni prednik toženke del zemljišča (19 parkirišč) oddal v brezplačni najem družbi S. d. o. o., in sicer za dobo 99 let;

- tožnica je s tožbo, s katero je zahtevala odškodnino zaradi izpada mesečne najemnine za 19 parkirišč pred poslovno stavbo (in sicer za preostalo obdobje 83 let najema), vložila 30. 4. 2012.

6. Bistvo revizije se nanaša na očitek zmotne uporabe 243. člena OZ, ker naj bi pritožbeno sodišče  zmotno presodilo, da vtoževana škoda, nastala zaradi izpada dobička od oddaje parkirišč, ne predstavlja t. i. refleksne škode, ter posledično, da je prekluzivni rok iz 495. člena OZ potekel že pred vložitvijo tožbe.

7. Tretji odstavek 468. člena OZ(2)  pogojuje uveljavljanje zahtevka kupca zaradi napake kupljene stvari po splošnih pravilih o odškodninski odgovornosti le na primere nastanka škode na drugih njegovih dobrinah. Gre za izjemo glede predpostavk in časovnih okvirov pri uveljavljanju povrnitve škode, ki je vezana le na t. i. refleksno škodo. Vendar pa vtoževana škoda iz naslova izgubljenega dobička zaradi izpada dohodka od oddaje parkirišč ne predstavlja refleksne škode. Vtoževana škoda zaradi izgubljenega dobička je namreč škoda, ki je nastala kot normalna posledica pravne napake dela zemljišča. Vtoževana škoda je neposredna posledica omejene rabe 19 parkirišč kot dela kupljene nepremičnine, ki je zaradi (s pravnim prednikom tožnice sklenjene) najemne pogodbe v tem delu obremenjena s pravno napako (tretji odstavek 490. člena OZ).

8. Bistveno je, da se pri nakupu poslovne stavbe uporaba parkirišč po naravi stvari šteje kot del premoženjskega interesa kupca za sklenitev tovrstnega pravnega posla.(3) Vtoževani izpad parkirnine do izteka najemne pogodbe tako predstavlja posredno škodo, vendar pa je ta neposredno povezana s predmetom izpolnitve, torej s prosto rabo celotne poslovne stavbe skupaj s pripadajočimi parkirišči. Tožnica torej vtožuje povrnitev škode prav na kupljeni nepremičnini in ne na kakšni „drugi dobrini kupca“. Zato ne gre za škodo iz tretjega odstavka 468. člena OZ, temveč za t. i. škodo zaradi zaupanja, ki se presoja po posebnih predpostavkah prodajalčeve odgovornosti za pravne napake.(4)

9. Revizijski očitek zmotne uporabe materialnega prava glede na obrazloženo ni utemeljen.

10. S tem je Vrhovno sodišče odgovorilo na revizijske navedbe, ki so bile po njegovi materialnopravni presoji bistvene za odločitev. Ker se po obrazloženem uveljavljani revizijski razlog ni izkazal za utemeljenega, je Vrhovno sodišče revizijo v skladu s 378. členom ZPP zavrnilo (I. točka izreka).

11. Ker tožnica z revizijo ni uspela, mora toženki povrniti potrebne stroške revizijskega odgovora (155. člen ZPP) – II. točka izreka. Gre za priglašene stroške, ki v seštevku (skupaj z davkom na dodano vrednost) znašajo 3.320,84 EUR.

Op. št. (1): Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek za povrnitev škode zaradi skupne uporabe kotlovnice v poslovni stavbi, ki jo je tožeča stranka vtoževala v višini 6.287,76 EUR (II. točka izreka njegove sodbe).

Op. št. (2): „Poleg tega in neodvisno od tega odgovarja prodajalec kupcu tudi za škodo, ki je temu zaradi napake stvari nastala na drugih njegovih dobrinah, in sicer po splošnih pravilih o odškodninski odgovornosti.“

Op. št. (3): Prim. Možina, D., Kršitev pogodbe, GV Založba, Ljubljana, 2006, str. 424; tudi Klarić, P., Odštetno pravo, Četvrto izdanje, Narodne novine, d. d., Zagreb, 2003, str. 193 in 194.

Op. št. (4): Prim. sklep VS RS III Ips 88/2006 z dne 11. 3. 2008 in sodbo VS RS II Ips 497/2009 z dne 11. 11. 2010.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.