TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSRS Sklep X Ips 51/2015
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2015-03-10

mag. Nina Betetto (preds.), Borivoj Rozman (poroč.), Peter Golob

odmera okoljske dajatve - novo pooblastilo za revizijo - pooblaščenec s PDI, zaposlen pri tožeči stranki - zavrženje revizije

Če pooblaščenec, ki ni odvetnik, reviziji ne priloži novega pooblastila, jo Vrhovno sodišče na podlagi 89. člena v zvezi s tretjim odstavkom 83. člena ZUS-1 kot nedovoljeno zavrže.

II. Tožeča stranka sama trpi svoje stroške revizijskega postopka.

1. Zoper izpodbijano sodbo je tožeča stranka (v nadaljevanju revidentka) po pooblaščencu vložila revizijo. Reviziji je priložila pooblastilo z dne 1. 12. 2014, dano pooblaščencu, ki je zaposlen pri revidentki. Priložila je potrdilo, iz katerega izhaja, da ima pooblaščenec opravljen pravniški državni izpit. Priglasila je tudi stroške revizijskega postopka.

3. Po določbi drugega odstavka 95. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP), ki se po določbi prvega odstavka 22. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) primerno uporablja za vprašanja postopka, ki v ZUS-1 niso urejena, mora strankin pooblaščenec za vložitev revizije predložiti novo strankino pooblastilo. Smisel zahteve po predložitvi novega pooblastila je v zagotovitvi možnosti posebnega preudarka stranke pred vložitvijo izrednega pravnega sredstva.

4. V obravnavani zadevi je revizijo vložil pooblaščenec, ki reviziji ni priložil novega pooblastila. V smislu drugega odstavka 95. člena ZPP je pooblastilo za vložitev revizije novo, če izvira iz časa, ko je stranki že nastala pravica do vložitve izrednega pravnega sredstva, kar pomeni, da mora biti dano po tem, ko je bila sodna odločba že vročena stranki(1). Ker torej pooblastilo z dne 1. 12. 2014 izvira iz časa pred nastankom pravice do vložitve izrednega pravnega sredstva (sodba z dne 16. 12. 2014 je bila revidentki vročena 22. 12. 2014), predloženo pooblastilo ni novo.

5. Glede na navedeno, je Vrhovno sodišče revizijo na podlagi 89. člena v zvezi s tretjim odstavkom 83. člena ZUS-1 (ta določa, da ni dovoljena revizija, ki jo je vložila stranka, ki te pravice nima) kot nedovoljeno zavrglo.

6. Ker je Vrhovno sodišče revizijo zavrglo, revidentka na podlagi prvega odstavka 165. člena ZPP in prvega odstavka 154. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1 sama trpi svoje stroške revizijskega postopka.

(1) Enako odločbe Vrhovnega sodišča v zadevah X Ips 82/2010, X Ips 357/2014, II Ips 244/2014, X Ips 96/2014 in druge.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

VSRS Sklep X Ips 312/2014 enako tudi X Ips 305/2014, X Ips
VSRS sklep I R 31/2015
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2015-03-05

Anton Frantar (preds.), mag. Nina Betetto (poroč.), dr. Ana Božič Penko

postopek razglasitve za mrtvega - krajevna pristojnost - določitev krajevno pristojnega sodišča

Presoja krajevno pristojnega sodišča na podlagi 12. člena ZNP.

Za odločanje v zadevi se določi Okrajno sodišče v Ljutomeru.

1. Predlagatelj je 23. 2. 2015 pri Okrajnem sodišču v Lendavi podal predlog, naj se A. A. razglasi za mrtvo. Navaja, naj bi bila pogrešana rojena 2. 12. 1879, iz zemljiškoknjižnega izpiska pa izhaja, da je solastnica zemljišča, na katerem bi bilo treba ustanoviti služnostno pravico v korist predlagatelja.

2. Vrhovno sodišče je v skladu s petim odstavkom 12. člena Zakona o nepravdnem postopku odločilo, da se kot krajevno pristojno sodišče za odločanje v tej nepravdni zadevi določi Okrajno sodišče v Ljutomeru. Pri tem je upoštevalo, da je bila nasprotna udeleženka rojena na območju tega sodišča, kjer je bila kot solastnica nepremičnine parc. št. ... k.o. Mekotnjak vpisana v zemljiško knjigo. To sodišče bo zato najlažje ugotavljalo in preverjalo pravno odločilna dejstva in okoliščine v tem postopku.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS sklep I R 9/2015
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2015-01-29

Anton Frantar (preds.), Janez Vlaj (poroč.), Nina Betetto

prenos pristojnosti po sklepu predsednika sodišča - sodni zaostanki - krajevna pristojnost

Delegacijski postopek ni namenjen razreševanju morebiti spornega vprašanja krajevne pristojnosti sodišča za postopanje v določeni zadevi, torej odločanju o ugovoru krajevne pristojnosti, saj imajo stranke za tak primer na razpolago po zakonu druga procesnopravna sredstva.

1. V tej pravdni zadevi, ki jo je Okrajno sodišče na Jesenicah prejelo v reševanje od Okrajnega sodišča v Kranju na podlagi 105. a člena  Zakona o sodiščih, je tožnik v več svojih vlogah (primeroma na listovnih številkah 11, 12, 15, 26, 27 spisa) Okrajnemu sodišču na Jesenicah odrekal pristojnost za postopanje in odločanje v postopku ter se zavzemal za predodelitev zadeve na Okrajno sodišče v Kranju - pretežno oziroma smiselno z obrazložitvijo, da sprememba letnega razporeda dela na sodiščih z območja sodnega okrožja Okrožnega sodišča v Kranju „ni materialnopravna podlaga za prenos pristojnosti, ki je določena v zakonu.“ Zato je Okrajno sodišče na Jesenicah, ki je tožnikove trditve opredelilo kot predlog za delegacijo pristojnosti v pomenu določbe 67. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP), spis posredovalo Vrhovnemu sodišču zaradi odločitve o tožnikovem predlogu.

3. Po določbi 67. člena ZPP lahko Vrhovno sodišče na predlog stranke (ali pristojnega sodišča) določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Iz te zakonske določbe izhaja, da je delegacijski postopek namenjen prenosu pristojnosti s sodišča, ki je po zakonu stvarno in krajevno pristojno za postopanje, na drugo stvarno pristojno sodišče, ki sicer, po zakonu, ne bi bilo krajevno pristojno za postopanje v zadevi (ob izpolnjevanju zakonsko predvidenih pogojev). Naj bo na tem mestu tožniku pojasnjeno, da krajevna pristojnost Okrajnega sodišča na Jesenicah za postopanje in odločanje v tej zadevi ima zakonsko podlago (105. a člen Zakona o sodiščih). Sicer pa je pomembno predvsem to, da delegacijski postopek v nobenem primeru ni namenjen razreševanju morebiti spornega vprašanja krajevne pristojnosti sodišča za postopanje v določeni zadevi, torej odločanju o ugovoru krajevne pristojnosti, saj imajo stranke za tak primer na razpolago po zakonu druga procesnopravna sredstva. Ker tožnik razloga, ki bi bil kakorkoli upošteven ob odločanju o delegaciji pristojnosti v pomenu 67. člena ZPP, sploh ni ponudil, je bilo treba njegov predlog zavrniti.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS sklep I R 35/2015
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2015-03-12

Anton Frantar (preds.), dr. Mateja Končina Peternel (poroč.), mag. Rudi Štravs

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - dvom v nepristranskost sodnika - poznanstvo sodnika pristojnega sodišča in pooblaščenca stranke - odvetnik - dolgotrajnost postopka

Osebno poznanstvo sodnikov z odvetnikom, ki je bil prej sodnik ali predsednik pristojnega sodišča, ni razlog za prenos pristojnosti. Prav tako ne dolgotrajnost postopka.

1. Tožnik je 21. 11. 2014 pri Okrajnem sodišču v Ljubljani vložil tožbo zaradi motenja posesti in predlog za izdajo začasne odredbe. Dan pred narokom je predlagal prenos pristojnosti na drugo okrajno sodišče izven ljubljanskega okrožja, ker je bila pooblaščenka toženk – odvetnica A. A. pred časom predsednica Okrajnega sodišča v Ljubljani. Sklicuje se na potek preteklih postopkov pred tem sodiščem, v katerih je sodeloval kot stranka, tudi na postopek, v katerem je pooblaščenka toženk sodelovala kot sodnica, in izpostavlja dolgotrajnost postopka.

2. Toženki svojega mnenja o predlaganem prenosu pristojnosti nista podali.

4. Po 67. členu Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) lahko Vrhovno sodišče na predlog strank ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako lažje opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Med druge tehtne razloge šteje tudi zahteva po objektivni nepristranskosti sodišča, ki naj izključi vsak razumen dvom strank in javnosti v nepristranskost sodišča.

5. Razlogi za prenos pristojnosti, ki jih navaja tožnik, po oceni Vrhovnega sodišča  niso drugi tehtni razlogi v smislu 67. člena ZPP. Tožnik navaja predvsem razloge v zvezi s po njegovi oceni pristranskim sodničinim vodenjem postopka in v zvezi s preteklimi, prav tako pristransko vodenimi postopki, kar pripisuje povezavi sodnikov pristojnega sodišča s pooblaščenko toženk, ki je bila pred časom predsednica tega sodišča. Kot je Vrhovno sodišče že pojasnilo, osebno poznanstvo sodnikov z odvetnikom, ki je bil pred tem sodnik na istem sodišču, ni razlog za prenos pristojnosti.(1) Prav tako ne pooblaščenkina pretekla funkcija predsednice pristojnega sodišča. Drugačne odločitve ne narekujeta niti preteklo delo sodnikov v drugih postopkih in zatrjevana dolgotrajnost odločanja o predlogu za izdajo začasne odredbe.

6. Ker izpostavljeni razlogi ob razumnih merilih ne ustvarjajo videza pristranskosti pristojnega sodišča, je Vrhovno sodišče tožnikov predlog za prenos pristojnosti zavrnilo.

Op. št. (1): Primerjaj odločbo Vrhovnega sodišča I R 57/2002 z dne 5. 9. 2002.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep I Kr 47/2015
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2015-10-15

Barbara Zobec (preds.), mag. Kristina Ožbolt (poroč.), Vesna Žalik

postopek o prekršku - postopek proti mladoletnikom - krajevna pristojnost

Po določbi 174. člena ZP-1 je za postopek o prekršku proti mladoletniku pristojen sodnik sodišča, na območju katerega mladoletnik stalno ali začasno prebiva.

Za odločanje v tej zadevi je pristojno Okrajno sodišče v Celju.

1. Policijska postaja Vrhnika je kot prekrškovni organ pri Okrajnem sodišču v Kranju vložila obdolžilni predlog proti mladoletnemu Ž. T. zaradi prekrška po drugem odstavku 33. člena Zakona o proizvodnji in prometu s prepovedanimi drogami. Okrajno sodišče v Kranju je s sklepom PR 365/2015 z dne 1. 9. 2015 zadevo odstopilo v reševanje Okrajnemu sodišču v Celju z obrazložitvijo, da se mladoletnik od 8. 7. 2015 nahaja v Prevzgojnem domu Radeče, zato je po 174. členu Zakona o prekrških (v nadaljevanju ZP-1) za odločanje krajevno pristojno Okrajno sodišče v Celju kot sodišče, na območju katerega ima mladoletnik začasno bivališče. Okrajno sodišče v Celju je z uvodoma navedenim predlogom sprožilo spor o pristojnosti, ker ima mladoletnik stalno bivališče na območju Okrajnega sodišča v Kranju, in sicer v Cerkljah na Gorenjskem, določba 174. člena ZP-1 pa posebej ne določa, kdaj je pristojno sodišče po stalnem ali začasnem bivališču mladoletnika. Po stališču Okrajnega sodišča v Celju bi Okrajno sodišče v Kranju z zaslišanjem mladoletnika v pravni pomoči pri tem sodišču lahko zadostilo načelu ekonomičnosti postopka, prav tako bi Okrajno sodišče v Kranju tudi lažje izvedlo postopek. Kot rečeno, ima mladoletnik na območju tega sodišča prijavljeno stalno bivališče, prav tako njegov oče kot zakoniti zastopnik, pa tudi kraj storitve prekrška, ki ga je zaznal policist Policijske postaje Vrhnika je na območju tega sodišča. Okrajno sodišče v Kranju bi tudi lažje raziskalo socialne razmere, v katerih mladoletnik živi, in vsestransko razčistilo dejansko stanje očitanega prekrška.

2. Določbe iz dvanajstega poglavja ZP-1 v postopku proti mladoletnikom se uporabljajo proti osebam, ki so storile prekršek kot mladoletniki, pa ob začetku postopka o prekršku še niso stare 19 let. Po določbi 174. člena ZP-1 je za postopek o prekršku proti mladoletniku pristojen sodnik sodišča oziroma oddelka sodišča, na območju katerega mladoletnik stalno ali začasno prebiva.

3. Iz podatkov v spisu je razvidno, da ima mladoletni Ž. T., rojen ..., stalno bivališče na naslovu P., Cerklje na Gorenjskem, od 8. 7. 2015 pa ima začasno bivališče na naslovu Pot na brod 23, Radeče (Prevzgojni dom Radeče). Na tem naslovu naj bi začasno bival do 8. 7. 2016. Ob tem, da mladoletnik dejansko biva na naslovu začasnega bivališča v Prevzgojnem domu Radeče, je za odločanje v tej zadevi glede na določbo 174. člena ZP-1 krajevno pristojno Okrajno sodišče v Celju.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS sklep II DoR 262/2015
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2015-10-22

mag. Rudi Štravs (preds.), Karmen Iglič Stroligo (poroč.), Tomaž Pavčnik

predlog za dopustitev revizije - zavrženje predloga za dopustitev revizije - laična revizija - državni pravniški izpit - vloga, ki jo vloži stranka sama

Ker je v obravnavanem primeru predlagateljica sama vložila predlog za dopustitev revizije in predlogu ni priložila dokaza o opravljenem pravniškem državnem izpitu, je Vrhovno sodišče njen predlog na podlagi citiranih zakonskih določil zavrglo.

1. Tožnica je vložila predlog za dopustitev revizije zoper sodbo sodišča druge stopnje, s katero je bilo delno ugodeno pritožbi toženca, njena pritožba pa v celoti zavrnjena in potrjena sodba sodišča prve stopnje. Tako je bilo pravnomočno odločeno, da se razveže zakonska zveza pravdnih strank in da se mladoletna hči dodeli v varstvo in vzgojo očetu - tožencu, tožnici je bilo naloženo plačevanje mesečne preživnine in urejeni so bili stiki med mladoletno hčerko in tožnico.

3. V postopku z izrednimi pravnimi sredstvi lahko stranka opravlja pravdna dejanja samo po pooblaščencu, ki je odvetnik, razen če ima stranka oziroma njen zakoniti zastopnik opravljen pravniški državni izpit (tretji in četrti odstavek 86. člena Zakona o pravdnem postopku, v nadaljevanju ZPP). Če predlogu za dopustitev revizije ni priložen dokaz, da ima stranka opravljen pravniški državni izpit, sodišče vlogo zavrže (367.č člen ZPP). Ker je v obravnavanem primeru predlagateljica sama vložila predlog za dopustitev revizije in predlogu ni priložila dokaza o opravljenem pravniškem državnem izpitu, je Vrhovno sodišče njen predlog na podlagi citiranih zakonskih določil zavrglo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

VSRS sklep II DoR 311/2015, enako tudi VSRS Sklep II DoR 595/2019, VSRS Sklep II DoR 632/2019, VSRS Sklep II DoR 174/2020
VSRS sklep II DoR 297/2015
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2015-11-05

mag. Rudi Štravs (preds.), Karmen Iglič Stroligo (poroč.), dr. Mateja Končina Peternel

predlog za dopustitev revizije - zavrženje predloga za dopustitev revizije - laična revizija - državni pravniški izpit - vloga, ki jo vloži stranka sama - spor majhne vrednosti

V obravnavanem primeru je predlagatelj sam vložil predlog za dopustitev revizije in ni priložil dokaza o opravljenem pravniškem državnem izpitu, poleg tega pa vlaga predlog v sporu majhne vrednosti, v katerem ni revizije, zato je tudi ni mogoče dopustiti.

1. Tožnik vlaga predlog za dopustitev revizije (prvotno imenovan pritožba) zoper sodbo, s katero je višje sodišče zavrnilo njegovo pritožbo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje o zavrnitvi tožbenega zahtevka, s katerim je od tožene stranke zahteval plačilo 1.665,63 EUR z zamudnimi obrestmi.

3. V postopku z izrednimi pravnimi sredstvi lahko stranka opravlja pravdna dejanja samo po pooblaščencu, ki je odvetnik, razen če ima stranka oziroma njen zakoniti zastopnik opravljen pravniški državni izpit (tretji in četrti odstavek 86. člena Zakona o pravdnem postopku, v nadaljevanju ZPP). Če predlogu za dopustitev revizije ali reviziji ni priložen dokaz, da ima stranka opravljen pravniški državni izpit, sodišče vlogo zavrže (367.č člen ZPP). V obravnavanem primeru je predlagatelj sam vložil predlog za dopustitev revizije in ni priložil dokaza o opravljenem pravniškem državnem izpitu, poleg tega pa vlaga predlog v sporu majhne vrednosti, v katerem ni revizije (osmi odstavek 458. člena ZPP), zato je tudi ni mogoče dopustiti.

4. Na podlagi citiranih zakonskih določil je zato Vrhovno sodišče zavrglo predlagateljevo vlogo.

ZPP člen 86, 86/3, 86/4, 367č, 377, 458, 458/8.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

VSRS sklep II DoR 311/2015, enako tudi VSRS Sklep II DoR 595/2019, VSRS Sklep II DoR 632/2019, VSRS Sklep II DoR 174/2020
VSRS sklep II DoR 311/2015, enako tudi VSRS Sklep II DoR 595/2019, VSRS Sklep II DoR 632/2019, VSRS Sklep II DoR 174/2020
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2015-11-26

Anton Frantar (preds.), Karmen Iglič Stroligo (poroč.), dr. Mateja Končina Peternel

predlog za dopustitev revizije - laična revizija - vloga, ki jo vloži stranka sama - opravljen pravniški državni izpit - zavrženje predloga za dopustitev revizije

Ker je v obravnavanem primeru predlagatelj sam vložil predlog za dopustitev revizije in predlogu ni priložil dokaza o opravljenem pravniškem državnem izpitu, je Vrhovno sodišče njegov predlog zavrglo.

1. Tožnik je vložil predlog za dopustitev revizije zoper sodbo sodišča druge stopnje, s katero je zavrnilo njegovo pritožbo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje o zavrnitvi zahtevka, da je toženec dolžan sanirati greznico na parceli št. 98/0 k. o. ..., vodnjak, vodovodno napeljavo od vodnjaka do stavbe na parceli št. *94/2 k.o. ... in po stavbi ter se mu prepove v bodoče posegati v greznico, tako da bi prišlo do prepuščanja fekalnih voda v vodnjak; ter o zavrnitvi zahtevka za plačilo odškodnine 10.000,00 EUR.

3. V postopku z izrednimi pravnimi sredstvi lahko stranka opravlja pravdna dejanja samo po pooblaščencu, ki je odvetnik, razen če ima stranka oziroma njen zakoniti zastopnik opravljen pravniški državni izpit (tretji in četrti odstavek 86. člena Zakona o pravdnem postopku, v nadaljevanju ZPP). Če predlogu za dopustitev revizije ni priložen dokaz, da ima stranka opravljen pravniški državni izpit, sodišče vlogo zavrže (367.č člen ZPP). Ker je v obravnavanem primeru predlagatelj sam vložil predlog za dopustitev revizije in predlogu ni priložil dokaza o opravljenem pravniškem državnem izpitu, je Vrhovno sodišče njegov predlog na podlagi citiranih zakonskih določil zavrglo.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  -  86, 86/3, 86/4, 367č, 377

Opr. št: VSRS Sklep II DoR 595/2019, z dne 19.12.2019, ECLI:SI:VSRS:2019:II.DOR.595.2019

Opr. št: VSRS Sklep II DoR 632/2019, z dne 19.12.2019, ECLI:SI:VSRS:2019:II.DOR.632.2019

Opr. št: VSRS Sklep II DoR 174/2020, z dne 24.07.2020, ECLI:SI:VSRS:2020:II.DOR.174.2020

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS sklep VIII R 9/2015
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2015-03-24

mag. Ivan Robnik (preds.), Miran Blaha (poroč.), dr. Mateja Končina Peternel

spor o pristojnosti - stvarna pristojnost - zahtevek iz delovnega razmerja

Iz kompetenčnega dejanskega stanja izhaja, da tožnik svoj primarni zahtevek utemeljuje na trditvah o obstoju delovnega razmerja in zahteva izplačilo plače, torej obveznosti tožene stranke iz naslova delovnega razmerja.

Za odločanje o tem sporu je pristojno Delovno in socialno sodišče v  Ljubljani.

1. Tožnik je s tožbo, vloženo na Delovnem in socialnem sodišču v Ljubljani, zahteval izplačila neizplačanih plač ter davkov in prispevkov k plači v znesku 3.900,00 EUR. Navaja, da je imelo obligacijsko razmerje med strankama po podjemni pogodbi vse elemente delovnega razmerja. Za opravljeno delo je prejemal neto 1.3000,00 EUR od maja 2012 do avgusta 2013, za opravljeno delo v septembru, oktobru in novembru 2013 pa plačila ni prejel. Zahteva obračun in plačilo pripadajočih prispevkov in davkov na plačo 1.300,00 EUR za čas od maja 2012 do avgusta 2013 ter obračun in izplačilo plače za september, oktober in november 2013, oziroma podrejeno plačilo zneska 3.900,00 EUR kot plačilo za opravljeno delo po podjemni pogodbi.

2.  Delovno in socialno sodišče v Ljubljani se je s sklepom I Pd 137/2014-8 z dne 13. 11 2014 izreklo za stvarno nepristojno in zadevo odstopilo Okrajnemu sodišču v Ljubljani. Štelo je, da ne gre za spor glede pravic, obveznosti in odgovornosti iz delovnega razmerja po točki b) prvega odstavka 5. člena ZDSS-1. Tožnik v tožbi sicer navaja, da je imelo njuno civilno razmerje vse elemente delovnega razmerja, vendar v zvezi s tem ne zahteva ugotovitve obstoja delovnega razmerja. Zato ne gre za delovni spor, za katerega bi bilo pristojno delovno sodišče, temveč gre za spor iz pogodbe civilnega prava.

3. Okrajno sodišče v Ljubljani pristojnosti ni sprejelo. Tožeča stranka res ni postavila zahtevka na ugotovitev obstoja delovnega razmerja, vendar ta pomanjkljivost ne vpliva na stvarno pristojnost, saj uveljavlja pravice iz delovnega razmerja. O podrednem zahtevku, ki izvira iz pogodbe obligacijskega prava, bo redno sodišče lahko odločalo šele, ko bo delovno sodišče kot pristojno, odločilo o primarnem zahtevku.

4. Za odločanje v tem sporu je pristojno Delovno in socialno sodišče v Ljubljani.

5. Predlagatelj utemeljeno opozarja, da iz kompetenčnega dejanskega stanja izhaja, da tožnik svoj primarni zahtevek utemeljuje na trditvah o obstoju delovnega razmerja in zahteva izplačilo plače, torej obveznosti tožene stranke iz naslova delovnega razmerja. Morebitna pomanjkljivost ali neskladnost tožbenega zahtevka s tožbenimi navedbami pa ne vpliva na odločitev o pristojnosti sodišča. O podrednem tožbenem zahtevku pa bo sodišče lahko odločalo šele po odločitvi o primarnem zahtevku.

6. Glede na navedeno je ob upoštevanju določb 24. in 25. člena ZPP v zvezi z 19. členom ZDSS-1, Vrhovno sodišče sklenilo, da je za odločanje v tem sporu stvarno pristojno delovno sodišče in sicer Delovno in socialno sodišče v Ljubljani.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS sklep VIII DoR 70/2015
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2015-09-09

mag. Ivan Robnik (preds.), Miran Blaha (poroč.), mag. Marijan Debelak

predlog za dopustitev revizije - dopuščena revizija - odpoved pogodbe o zaposlitvi - razlog nesposobnosti - odpravnina - kolektivna pogodba

Revizija se dopusti glede vprašanja ali delavcem, ki jim je bila pogodba o zaposlitvi odpovedana iz razloga nesposobnosti, pripada odpravnina po kolektivni pogodbi, kjer je odpravnina ugodneje urejena le za trajno presežne delavce in delavce ob upokojitvi.

Revizija se dopusti glede vprašanja ali delavcem, ki jim je bila pogodba o zaposlitvi odpovedana iz razloga nesposobnosti, pripada odpravnina po kolektivni pogodbi, kjer je odpravnina ugodneje urejena le za trajno presežne delavce in delavce ob upokojitvi.

1. Tožnici je bila odpovedana pogodba o zaposlitvi iz razloga nesposobnosti in ji je tožena stranka izplačala odpravnino na podlagi 109. člena ZDR. Tožnica je zahtevala izplačilo višje odpravnine po določbi Podjetniške kolektivne pogodbe. Sodišče prve stopnje je zahtevku tožnice ugodilo. Čeprav kolektivna pogodba ne vsebuje določb o odpovedi pogodbe o zaposlitvi iz razloga nesposobnosti in o višini odpravnine v teh primerih, temveč to določa le ZDR, ni razloga za različno obravnavo delavcev, ki jim je pogodba o zaposlitvi odpovedana na strani delodajalca ali na strani delavca. Pri tem se sklicuje na odločbo Ustavnega sodišča U-I-214/2009 z dne 8. 7. 2010.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbo tožene stranke zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

3. Tožena stranka predlaga, da se zoper pravnomočno sodbo sodišča druge stopnje dopusti revizija glede pravnega vprašanja ali delavcem, ki jim je bila pogodba o zaposlitvi odpovedana iz razloga nesposobnosti, pripada odpravnina po kolektivni pogodbi, kjer je odpravnina ugodneje urejena le za trajno presežne delavce in delavce ob upokojitvi. Odločitev sodišča pomeni zanikanje kolektivnih pogodb. O ugodnejši obravnavi določenih kategorij delavcev sta se dogovorila sindikat in delodajalec. Sodišče ne more širiti uporabe kolektivne pogodbe še na druge kategorije delavcev. Ustavne odločbe, na katero se sklicujeta sodišči v konkretnem primeru ni mogoče uporabiti.

5. Po presoji Vrhovnega sodišča so podani razlogi za dopustitev revizije v smislu določb 367a. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP). Zato je sodišče glede vprašanja, kot je opredeljeno v izreku, revizijo dopustilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.