TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSRS sklep II DoR 368/2014
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2015-01-15

Anton Frantar (preds.), Janez Vlaj (poroč.), mag. Nina Betetto

CIVILNO PROCESNO PRAVO - ZAVAROVALNO PRAVO

dopuščena revizija - zavarovalna pogodba - nezgodno zavarovanje - splošni zavarovalni pogoji - smrt zavarovanca - izplačilo zavarovalnine - zastaranje

Revizija se dopusti glede pravnega vprašanja, ali je odločitev višjega sodišča, ki se nanaša na določila 5. in 6. točke 14. člena Splošnih pogojev PG-NE/06-11 v zvezi z obveznostjo izplačila invalidnine v primeru smrti zavarovanca po preteku treh let od nezgode, materialnopravno pravilna.

Revizija se dopusti glede pravnega vprašanja, ali je odločitev višjega sodišča, ki se nanaša na določila 5. in 6. točke 14. člena Splošnih pogojev PG-NE/06-11 v zvezi z obveznostjo izplačila invalidnine v primeru smrti zavarovanca po preteku treh let od nezgode, materialnopravno pravilna.

1. Sodišče prve stopnje je z vmesno sodbo razsodilo, da je podan temelj tožbenega zahtevka.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbo toženke zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

3. Toženka je vložila predlog za dopustitev revizije zoper pravnomočno odločitev. Kot pomembni pravni vprašanji, glede katerih predlaga, da Vrhovno sodišče revizijo dopusti, obrazloženo izpostavi:

- ali je v konkretnem primeru nezgodnega prostovoljnega zavarovanja domneva vzročne zveze med alkoholiziranostjo in nastankom škode izpodbojna

- ali je odločitev višjega sodišča, ki se nanaša na določila 5. in 6. točke 14. člena Splošnih pogojev PG-NE/06-11 v zvezi z obveznostjo izplačila invalidnine v primeru smrti zavarovanca po preteku 3. let od nezgode, materialnopravno pravilna?

5. Vrhovno sodišče je ugotovilo, da so glede vprašanja, izpostavljenega v dovoljenem predlogu toženke in opredeljenega v izreku tega sklepa, podani pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena Zakona o pravdnem postopku in je zato v tako začrtanem obsegu revizijo dopustilo (tretji odstavek 367.c člena istega zakona).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS sklep I R 21/2015
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2015-01-29

Anton Frantar (preds.), dr. Mateja Končina Peternel (poroč.), mag. Rudi Štravs

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - uslužbenec pristojnega sodišča kot stranka v postopku - objektivna nepristranskost sodišča

Okoliščina, da je stranka v postopku zaposlena na sodišču, ki bi o njenem predlogu odločalo, je drug tehten razlog za prenos pristojnosti.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrajno sodišče v Ajdovščini.

1. Upnik je pri Okrajnem sodišču v Postojni vložil predlog za izdajo začasne odredbe.

2. Okrajno sodišče v Postojni je Vrhovnemu sodišču predlagalo prenos pristojnosti, saj je upnica - etažna lastnica v večstanovanjski stavbi tudi A. A., zaposlena pri Okrajnem sodišču v Postojni, kjer opravlja dela na vložišču in se seznani z vso prispelo pošto.

4. Po 67. členu Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) lahko Vrhovno sodišče na predlog strank ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako lažje opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Drug tehten razlog v smislu 67. člena ZPP je tudi zahteva po objektivni nepristranskosti sodišča. Ta mora izključiti vsako okoliščino, ki bi lahko omajala zaupanje strank in javnosti v odločanje sodišča.

5. Okoliščina, da je upnica - etažna lastnica v večstanovanjski stavbi tudi S. S., zaposlena pri Okrajnem sodišču v Postojni, narekuje sklep, da bi bilo z odločanjem o predlogu za izdajo začasne odredbe na tem sodišču lahko ogroženo zaupanje strank in javnosti v nepristranskost sodišča, ter predstavlja drug tehten razlog za prenos pristojnosti v smislu 67. člena ZPP. Vrhovno sodišče je zato predlogu za prenos pristojnosti ugodilo in za odločanje v zadevi določilo drugo stvarno pristojno sodišče, to je Okrajno sodišče v Ajdovščini.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS sklep I R 22/2015
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2015-02-05

Anton Frantar (preds.), mag. Rudi Štravs (poroč.), dr. Ana Božič Penko

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - sodnica pristojnega sodišča kot stranka v postopku - objektivna nepristranskost sodišča

Vrhovno sodišče lahko tudi na predlog pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Drug tehtni razlog v smislu navedene zakonske določbe je tudi zahteva po objektivni nepristranskosti sodišča, ki je lahko omajana takrat, kadar objektivno gledano lahko nastane nezaupanje strank ali javnosti v nepristranskost določenega sodišča.

Za odločanje o tej zadevi se določi Okrajno sodišče v Grosupljem.

1. Pristojno sodišče je predlagalo delegacijo pristojnosti zato, ker je sodnica tega sodišča A. A. (sodnica na pravdnem oddelku Okrajnega sodišča v Ljubljani) solastnica nepremičnine, na kateri je bilo predlagano zavarovanje z zastavno pravico zaradi poplačila upnikove terjatve proti dolžniku. A. A. ima tudi položaj predkupne upravičenke v postopku prodaje nepremičnine.

3. Vrhovno sodišče lahko tudi na predlog pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi.(1) Drug tehtni razlog v smislu navedene zakonske določbe je tudi zahteva po objektivni nepristranskosti sodišča, ki je lahko omajana takrat, kadar objektivno gledano lahko nastane nezaupanje strank ali javnosti v nepristranskost določenega sodišča. Po oceni Vrhovnega sodišča, v predlogu predstavljene okoliščine predstavljajo tehten razlog za delegacijo pristojnosti. Zato je določilo pristojnost Okrajnega sodišča v Grosupljem.

Op. št. (1):     Primerjaj 67. člen Zakona o pravdnem postopku.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS sklep VIII DoR 3/2015
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2015-02-25

mag. Ivan Robnik (preds.), mag. Marijan Debelak (poroč.), Marjana Lubinič

predlog za dopustitev revizije - zavrženje predloga - nedovoljen predlog - sklep o nepristojnosti

Iz določbe prvega odstavka 384. člena ZPP izhaja, da stranke lahko vložijo revizijo tudi zoper sklep sodišča druge stopnje, s katerim je bil postopek pravnomočno končan. Sklep, s katerim je sodišče druge stopnje odločilo o tožnikovi pritožbi zoper sklep sodišče prve stopnje o stvarni nepristojnosti, ne predstavlja sklepa v smislu prvega odstavka 384. člena ZPP, tj. sklepa s katerim se je postopek pravnomočno končal. Zato revizija ni dovoljena, s tem pa tudi ni dovoljen predlog za dopustitev revizije.

1. Sodišče prve stopnje je sklenilo, da ni pristojno za odločanje v tem sporu, temveč je pristojno Okrožno sodišče v Ljubljani.

2. Tožnikovo pritožbo zoper ta sklep je sodišče druge stopnje zavrnilo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje, zoper ta sklepa pa je tožnik vložil predlog za dopustitev revizije.

3. V obsežnem, vendar slabo razumljivem predlogu (predlog je sicer vložen po odvetnici) tožnik med drugim navaja, da je drugostopenjsko sodišče nepravilno odločilo, da je krajevno pristojno (?), kar naj bi predstavljalo bistveno kršitev določb postopka iz 4. točke drugega odstavka 339. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP), saj je za takšno odločanje pristojno Vrhovno sodišče. Sodišče naj bi tudi zmotno uporabilo materialno pravo (?),  s tem da je odločalo po 6. točki drugega odstavka 32. člena ZPP, saj bi moralo odločati na podlagi 5. člena Zakona o delovnih in socialnih sodiščih. Sodišče naj bi tudi bistveno kršilo določbe postopka in zmotno uporabilo materialno pravo (?), ker ni upoštevalo določb drugega odstavka 19. člena ZPP in 25. člena ZPP. Vrhovnemu sodišču predlaga, da dopusti revizijo zaradi kršitev določb postopka. V predlogu povzema številne določbe zakonov, za katere meni, da so pomembne za odločitev.

5. Iz določbe prvega odstavka 384. člena ZPP izhaja, da stranke lahko vložijo revizijo tudi zoper sklep sodišča druge stopnje, s katerim je bil postopek pravnomočno končan. Sklep, s katerim je sodišče druge stopnje odločilo o tožnikovi pritožbi zoper sklep sodišče prve stopnje o stvarni nepristojnosti, ne predstavlja sklepa v smislu prvega odstavka 384. člena ZPP, tj. sklepa s katerim se je postopek pravnomočno končal.

6. Zato revizija ni dovoljena, s tem pa tudi ni dovoljen predlog za dopustitev revizije (četrti odstavek 367. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 384. člena ZPP). Glede na to je Vrhovno sodišče predlog zavrglo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS sklep VIII R 3/2015
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2015-02-17

mag. Ivan Robnik (preds.), Marjana Lubinič (poroč.), dr. Mateja Končina Peternel

spor o pristojnosti - stvarna pristojnost - delovni spor - spor o prejemkih iz delovnega razmerja

Predmet spora v tej zadevi so neizplačana plačila po pogodbi o zaposlitvi in sklepu o dodatku na delovno uspešnost, sorazmerni del regresa za letni dopust in odpravnina zaradi izredne odpovedi pogodbe o zaposlitvi delavca. Ker gre za spor med delavcem in delodajalcem o pravicah in obveznostih iz delovnega razmerja, je za odločanje stvarno in krajevno pristojno Delovno sodišče v Mariboru.

Za odločanje v tej zadevi je pristojno Delovno  sodišče v Mariboru.

1. Okrajno sodišče v Ljubljani, Centralni oddelek za verodostojno listino, je s sklepom  z dne 23. 5. 2014 na ugovor dolžnika razveljavilo sklep o izvršbi VL  53189/2014 z dne 24. 4. 2014 v delu, v katerem je bila dovoljena izvršba, in sklenilo, da bo o zahtevku in stroških sodišče odločalo v pravdnem postopku pred Okrožnim sodiščem v Mariboru.

2. Okrožno sodišče v Mariboru je pred Vrhovnim sodiščem sprožilo spor o pristojnosti na podlagi prvega odstavka 24. člena  in drugega odstavka 25. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS št. 26/99 in naslednji). Navaja, da je predmet tega spora zahtevek tožeče stranke iz naslova neizplačanih plač in prispevkov, sorazmernega dela regresa za letni dopust in odpravnine. Gre torej za spor o pravicah iz delovnega razmerja, za reševanje katerega je stvarno in krajevno pristojno Delovno sodišče v Mariboru.

3. Za odločanje v tej zadevi je pristojno Delovno  sodišče v Mariboru.

4. Predmet spora v tej zadevi so neizplačana plačila po pogodbi o zaposlitvi in sklepu o dodatku na delovno uspešnost za čas od avgusta 2013 do februarja 2014, sorazmerni del regresa za letni dopust za leto 2013 in odpravnina zaradi izredne odpovedi pogodbe o zaposlitvi delavca. Ker gre za spor med delavcem in delodajalcem o pravicah in obveznostih iz delovnega razmerja, je za odločanje na podlagi b) točke prvega odstavka 5. člena Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (ZDSS-1, Ur. l. RS št. 2/2004) stvarno in krajevno pristojno Delovno sodišče v Mariboru.

ZDSS-1 člen 5, 5/1, 5/1-b. ZPP člen 24, 25.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS sklep III DoR 108/2014
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2015-02-17

dr. Mile Dolenc (preds.), Vladimir Balažic (poroč.), dr. Miodrag Đorđević

predlog za dopustitev revizije - sodne takse - rok za plačilo sodne takse - sodne počitnice - tek procesnega roka - zavrnitev predloga za dopustitev revizije

Rok za plačilo sodne takse za predlog za dopustitev revizije se je iztekel med sodnimi počitnicami, predlagateljica pa je sodno takso plačala po sodnih počitnicah. Kljub temu je plačilo mogoče šteti za pravočasno, saj je 15-dnevni rok za plačilo sodne takse (določen v prvem odstavku 34. člena Zakona o sodnih taksah) procesni rok, katerega tek se s sodnimi počitnicami prekine.

II. Tožeča stranka krije sama svoje stroške postopka.

1. Sodišče druge stopnje je pravnomočno zavrnilo tožbeni zahtevek, s katerim je tožeča stranka zahtevala prepoved kršitve patentov, odstranitev stanja, ki je nastalo zaradi kršitve, in plačilo odškodnine.

2. Zoper sodbo sodišča druge stopnje vlaga tožeča stranka predlog za dopustitev revizije.

4. Rok za plačilo sodne takse za predlog za dopustitev revizije se je iztekel med sodnimi počitnicami, predlagateljica pa je sodno takso plačala po sodnih počitnicah. Kljub temu je plačilo mogoče šteti za pravočasno, saj je 15-dnevni rok za plačilo sodne takse (določen v prvem odstavku 34. člena Zakona o sodnih taksah) procesni rok, katerega tek se s sodnimi počitnicami prekine.

5. Ker niso izpolnjeni pogoji za dopustitev revizije iz 367.a člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP), je Vrhovno sodišče na podlagi drugega odstavka 367.c člena ZPP predlog tožeče stranke zavrnilo.

6. Odločitev o stroških temelji na določbi prvega odstavka 154. člena ZPP.

ZST-1 člen 34, 34/1. ZPP člen 367a, 367c, 367c/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS sklep III DoR 168/2014
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2015-02-17

dr. Mile Dolenc (preds.), Vladimir Balažic (poroč.), dr. Miodrag Đorđević

OBLIGACIJSKO PRAVO - CIVILNO PROCESNO PRAVO

dopuščena revizija - odstop terjatve - cesija - pobotni ugovor - stečajni postopek

Predlogu se ugodi in se revizija dopusti glede vprašanja, ali lahko dolžnik odstopljene terjatve uveljavlja proti prevzemniku v pobot terjatev, ki jo ima do odstopnika, nad katerim je bil začet stečajni postopek, če ni vložil tožbe na ugotovitev obstoja s strani stečajnega upravitelja prerekane terjatve do odstopnika, pri čemer je to terjatev že pred začetkom stečajnega postopka nad odstopnikom uveljavljal v pobot nasproti prevzemniku.

Predlogu se ugodi in se revizija dopusti glede vprašanja, ali lahko dolžnik odstopljene terjatve uveljavlja proti prevzemniku v pobot terjatev, ki jo ima do odstopnika, nad katerim je bil začet stečajni postopek, če ni vložil tožbe na ugotovitev obstoja s strani stečajnega upravitelja prerekane terjatve do odstopnika, pri čemer je to terjatev že pred začetkom stečajnega postopka nad odstopnikom uveljavljal v pobot nasproti prevzemniku.

1. Sodišče prve stopnje je ugotovilo, da obstoji terjatev tožeče stranke do tožene stranke v višini 159.168,48 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi, da ne obstoji terjatev tožene stranke do tožeče stranke v skupni višini 855.818,25 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ter toženi stranki naložilo plačilo 159.168,48 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 22. 9. 2011. V presežku (za zakonske zamudne obresti od 1. 6. 2011 do 21. 9. 2011) je tožbeni zahtevek zavrnilo.

2. Sodišče druge stopnje je v izpodbijanem delu prvostopenjsko sodbo potrdilo.

3. Zoper sodbo sodišča druge stopnje vlaga tožena stranka predlog za dopustitev revizije.

4. Revizijsko sodišče ugotavlja, da so izpolnjeni pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena Zakona o pravdnem postopku glede pravnega vprašanja, opredeljenega v izreku sklepa. Revizijo je zato v tem obsegu dopustilo. Glede preostalega vprašanja pogoji za dopustitev revizije niso izpolnjeni, saj ne gre za pomembno pravno vprašanje.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS sklep I R 32/2015
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2015-03-05

Anton Frantar (preds.), dr. Ana Božič Penko (poroč.), Karmen Iglič Stroligo

določitev krajevne pristojnosti za zapuščinsko obravnavo

Vrhovno sodišče po določbi četrtega odstavka 177. člena ZD določi, katero po zakonu stvarno pristojno redno sodišče je krajevno pristojno za zapuščinsko obravnavo, če v Republiki Sloveniji ni nobene zapuščine.

Za zapuščinsko obravnavo in odločitev v tej zadevi se določi Okrajno sodišče na Jesenicah.

1. Matičar Upravne enote Jesenice je pri Okrajnem sodišču na Jesenicah vložil smrtovnico po pok. J. K. Okrajno sodišče na Jesenicah je ugotovilo, da zapustnik v Republiki Sloveniji nima ne stalnega in ne začasnega prebivališča; ker tudi podatkov o obstoju zapuščine ni, je Vrhovnemu sodišču predlagalo, naj skladno z določbo četrtega odstavka 177. člena Zakona o dedovanju (v nadaljevanju ZD) odloči, katero po zakonu stvarno pristojno sodišče je krajevno pristojno za zapuščinsko obravnavo.

2. Vrhovno sodišče po določbi četrtega odstavka 177. člena ZD določi, katero po zakonu stvarno pristojno redno sodišče je krajevno pristojno za zapuščinsko obravnavo, če v Republiki Sloveniji ni nobene zapuščine.

3. Vrhovno sodišče je za odločanje v tej zadevi določilo Okrajno sodišče na Jesenicah. Upoštevalo je, da je bila temu sodišču vročena smrtovnica (prvi odstavek 179. člena ZD) in da je že opravilo predhoden preizkus predpostavk, pomembnih za določitev krajevne pristojnosti za zapuščinsko obravnavo ter tudi okoliščino, da je bil zapustnik po podatkih spisa rojen na območju tega sodišča.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS sklep II Ips 34/2015
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2015-02-26

Anton Frantar (preds.), Janez Vlaj (poroč.), mag. Nina Betetto, dr. Ana Božič Penko, mag. Rudi Štravs

dopuščena revizija - nepopolna vloga - nepopolna revizija - priloge - predlog za dopustitev revizije - zavrženje revizije

Tožnica je svoji reviziji priložila (poleg drugih prilog) samo sklep o dopustitvi revizije II DoR 277/2014 z dne 13. 11. 2014, ne pa tudi predloga za dopustitev revizije, kot zahteva drugi odstavek 373. člena ZPP. O tem, da je taka (dopuščena) revizija nepopolna, se je Vrhovno sodišče že izreklo.

1. Tožeča stranka je v tem postopku vložila predlog za dopustitev revizije zoper sodbo sodišča druge stopnje, s katero je bilo ugodeno toženčevi pritožbi in sodba sodišča prve stopnje spremenjena tako, da je bil zahtevek tožeče stranke za plačilo zneska 9.950,00 EUR s pripadki zavrnjen. Tožničinemu predlogu za dopustitev revizije je Vrhovno sodišče ugodilo in s sklepom II DoR 277/2014 dopustilo revizijo glede v izreku sklepa opredeljenega pravnega vprašanja.

2. Tožnica je v pravočasno vloženi dopuščeni reviziji predlagala (smiselno) spremembo izpodbijane drugostopenjske sodbe v smeri zavrnitve toženčeve pritožbe in potrditve sodbe sodišča prve stopnje.

3. Izvod revizije je bil poslan toženi stranki, ki nanjo ni odgovorila.

5. Glede na dosedanji potek postopka je tožnica izpolnila prvega od zakonsko predvidenih pogojev za pridobitev pravice do vsebinskega odločanja o izrednem pravnem sredstvu (reviziji) z zanjo uspešno zaključenim predhodnim postopkom odločanja o dopustitvi revizije, ki ga je Vrhovno sodišče izvedlo brez (pridobitve) sodnega spisa v nekontradiktornem postopku; kontradiktornost se vzpostavi šele naknadno, to je v drugi fazi postopka z dopuščeno revizijo (primerjaj 375. člen Zakona o pravdnem postopku, v nadaljevanju ZPP). Iz tega razloga mora stranka v primeru vložitve dopuščene revizije tej priložiti tudi predlog za dopustitev revizije in sklep o dopustitvi revizije (drugi odstavek 373. člena ZPP). Le na takšen način je nasprotni stranki zagotovljeno, da lahko učinkovito uresniči pravico do izjavljanja v revizijskem postopku.

6. Tožnica je svoji reviziji priložila (poleg drugih prilog) samo sklep o dopustitvi revizije II DoR 277/2014 z dne 13. 11. 2014, ne pa tudi predloga za dopustitev revizije, kot zahteva drugi odstavek 373. člena ZPP. O tem, da je taka (dopuščena) revizija nepopolna, se je Vrhovno sodišče že izreklo v svojih judikatih II Ips 431/2010, II Ips 410/2010, II Ips 308/2011 in drugih. Ker se v postopku z revizijo ne uporabljajo določbe 108. člena ZPP o vračanju nepopolnih vlog v dopolnitev (336. člen v zvezi s 383. členom ZPP), je bilo treba tožničino nepopolno revizijo zavreči na podlagi določbe 377. člena v zvezi s prvim odstavkom 374. člena ZPP.

ZPP člen 108, 336, 373, 373/2, 374, 374/1, 375, 377, 383.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS Sklep I Kr 9467/2014-16
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2015-02-12

Branko Masleša (preds.), Marko Šorli (poroč.), Maja Tratnik

stvarna pristojnost - krajevna pristojnost - spor o pristojnosti

V prvem odstavku 204. člena KZ-1 je za kaznivo dejanje tatvine predpisana kazen zapora do treh let, zato je za sojenje v obravnavani zadevi stvarno pristojno okrajno sodišče (2. točka prvega odstavka 25. člena ZKP). Obravnavano kaznivo dejanje naj bi bilo storjeno na območju Murske Sobote, zato je za sojenje v tem kazenskem postopku krajevno pristojno Okrajno sodišče v Murski Soboti.

Za odločanje je pristojno Okrajno sodišče v Murski Soboti.

1. Okrajno sodišče v Murski Soboti je s sklepom II K 9467/2014-11 z dne 22. 12. 2014 kazensko zadevo VII K 9467/2014 zoper obdolženega R. P. odstopilo Okrožnemu sodišču v Ljubljani kot stvarno in krajevno pristojnemu sodišču, ker je obdolženčev zagovornik predlagal združitev postopka s kazenskim postopkom VI K 8379/2014, ki teče pred Okrožnim sodiščem v Ljubljani in obstaja možnost, da se vsa dejanja obdolženca obravnavajo kot eno nadaljevano kaznivo dejanje.

2. Okrožno sodišče v Ljubljani je dne 6. 2. 2015 pred Vrhovnim sodiščem sprožilo spor o pristojnosti in navedlo, da je za odločanje o zadevi glede na težo in kraj storitve obravnavanega kaznivega dejanja stvarno in krajevno pristojno Okrajno sodišče v Murski Soboti (2. točka prvega odstavka 25. člena in prvi odstavek 26. člena Zakona o kazenskem postopku, v nadaljevanju ZKP).

3. Po določbi 2. točke prvega odstavka 25. člena ZKP na prvi stopnji sodi sodnik posameznik pri okrajnem sodišču o kaznivih dejanjih, za katera je kot glavna kazen predpisana denarna kazen ali kazen zapora do treh let. V skladu s prvim odstavkom 26. člena ZKP je krajevno pristojno praviloma sodišče, na območju katerega je bilo kaznivo dejanje storjeno ali poskušeno.

4. V predmetnem kazenskem postopku je bil zoper obdolženca na Okrajno sodišče v Murski Soboti vložen obtožni predlog, ker je podan utemeljen sum, da je obdolženec storil nadaljevano kaznivo dejanje tatvine po prvem odstavku 204. člena v zvezi s 54. členom Kazenskega zakonika (v nadaljevanju KZ-1). V prvem odstavku 204. člena KZ-1 je za kaznivo dejanje tatvine predpisana kazen zapora do treh let, zato je za sojenje v obravnavani zadevi stvarno pristojno okrajno sodišče (2. točka prvega odstavka 25. člena ZKP). Obravnavano kaznivo dejanje naj bi bilo storjeno na območju Murske Sobote, zato je za sojenje v tem kazenskem postopku krajevno pristojno Okrajno sodišče v Murski Soboti.

5. Vrhovno sodišče je zato na podlagi prvega odstavka 38. člena ZKP odločilo, da je za postopek v kazenski zadevi stvarno in krajevno pristojno Okrajno sodišče v Murski Soboti, ki Vrhovnemu sodišču ni predložilo zagovornikovega predloga za prenos krajevne pristojnosti, Vrhovno sodišče pa ni ugotovilo razlogov za prenos krajevne pristojnosti po uradni dolžnosti (drugi odstavek 38. člena ZKP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.