VSRS sklep II Ips 106/2014
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2015-11-26

Anton Frantar (preds.), Vladimir Horvat (poroč.), Karmen Iglič Stroligo, dr. Mateja Končina Peternel, Janez Vlaj

dovoljenost revizije - vrednost spornega predmeta - odškodninski spor - objektivna kumulacija tožbenih zahtevkov - zavrženje revizije

Tožnik navaja na naslovni strani revizije kot sporno vrednost 50.000,00 EUR, vendar pa nato v obrazložitvi poudarja, da zahteva le še nadaljnjih 10.000,00 EUR iz naslova odškodnine zaradi pretrpljenih telesnih bolečin ter nevšečnosti med zdravljenjem, nadaljnjih 500,00 EUR iz naslova odškodnine za pretrpljeni strah ter v celoti še vtoževano odškodnino iz naslova  duševnih bolečin zaradi zmanjšanja življenjskih aktivnosti - torej še omenjenih 27.500,00 EUR. Ker navedeni zneski predstavljajo medsebojno povezane denarne zahtevke (objektivna kumulacija) v smislu petega odstavka 367. člena ZPP, saj izvirajo iz istega škodnega dogodka, je treba pri presoji revizijsko sporne vrednosti izhajati iz njihovega seštevka.

1. Sodišče prve stopnje je odločilo, da je tožena stranka dolžna plačati tožeči stranki 6.820,00 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 23. 7. 2011 dalje, v roku 15 dni na njen transakcijski račun, pod izvršbo (I. točka izreka). Pod II. točko izreka je tožbeni zahtevek tožeče stranke nad zneskom 6.820,00 EUR do zneska 50.000,00 EUR s pripadki zavrglo. Pod III. točko izreka je tožeči stranki naložilo povrnitev pravdnih stroškov tožene stranke v roku 15 dni v višini 385,21 EUR s pripadajočimi zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki pričnejo teči prvi dan po preteku roka za prostovoljno izpolnitev in tečejo do plačila.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbo tožeče stranke zavrnilo in v izpodbijanem zavrnilnem delu (pod II. točko izreka) in v odločitvi o stroških (pod III. točko izreka) potrdilo sodbo  sodišča prve stopnje. Odločilo je še, da tožeča stranka sama nosi svoje pritožbene stroške.

3. Zoper sodbo sodišča druge stopnje vlaga revizijo tožeča stranka.

4. Revizija je bila vročena toženi stranki, ki na revizijo ni odgovorila.

6. Tožeča stranka je s tožbo uveljavljala več denarnih zahtevkov za povrnitev nepremoženjske škode v skupnem znesku 100.000,00 EUR, pri čemer je iz naslova odškodnine za telesne bolečine in nevšečnosti med zdravljenjem zahtevala znesek 40.000,00 EUR, iz naslova odškodnine za pretrpljeni strah 5.000,00 EUR in iz naslova odškodnine za duševne bolečine zaradi zmanjšanja življenjskih aktivnosti 55.000,00 EUR. Delno je umaknila tožbo in sicer tako, da je zahtevala le še polovico prvotno vtoževanih zneskov, torej skupno še 50.000,00 EUR, pri čemer po posameznih odškodninskih postavkah: 20.000,00 EUR iz naslova odškodnine za pretrpljene telesne bolečine in nevšečnosti med zdravljenjem, iz naslova odškodnine za pretrpljeni strah 2.500,00 EUR in iz naslova odškodnine zaradi duševnih bolečin zaradi zmanjšanja življenjskih aktivnosti še 27.500,00 EUR.

7. V skladu z določbo drugega odstavka 374. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) revizija ni dovoljena tudi v primeru, če je vložena zoper sodbo, zoper katero je po zakonu ni mogoče vložiti. Za takšen primer gre tudi, ko vrednost izpodbijanega dela pravnomočne sodbe ne presega zneska 40.000,00 EUR, ki predstavlja spodnjo mejo za dovoljenost t.i. direktne revizije v skladu z določbo drugega odstavka 367. člena ZPP, ki revizijo dovoljuje, če vrednost izpodbijanega dela pravnomočne sodbe  presega navedeni znesek, pri čemer se vrednost izpodbijanega dela pravnomočne sodbe ugotavlja na podlagi petega odstavka 367. člena ZPP, po katerem se le-ta ne glede na drugi odstavek 31. člena tega zakona ugotovi s seštevkom vrednosti posameznih zahtevkov oziroma delov teh zahtevkov, ki so še sporni. Tožnik sicer navaja na naslovni strani revizije kot sporno vrednost 50.000,00 EUR, vendar pa nato v obrazložitvi poudarja, da zahteva le še nadaljnjih 10.000,00 EUR iz naslova odškodnine zaradi pretrpljenih telesnih bolečin ter nevšečnosti med zdravljenjem, nadaljnjih 500,00 EUR iz naslova odškodnine za pretrpljeni strah ter v celoti še vtoževano odškodnino iz naslova duševnih bolečin zaradi zmanjšanja življenjskih aktivnosti - torej še omenjenih 27.500,00 EUR. Ker navedeni zneski predstavljajo medsebojno povezane denarne zahtevke (objektivna kumulacija) v smislu petega odstavka 367. člena ZPP, saj izvirajo iz istega škodnega dogodka, je treba pri presoji revizijsko sporne vrednosti izhajati iz njihovega seštevka.(1) Seštevek v reviziji določno opredeljenih še spornih zneskov odškodnine znaša ob povedanem 38.000,00 EUR, torej ne dosega omenjenega revizijskega praga. Ker revident ni vložil predloga za dopustitev revizije in tako tudi niso izpolnjeni pogoji za dopuščeno revizijo, njegova revizija ni dovoljena (primerjaj še določbo tretjega odstavka 367. člena ZPP).

8. Ker sodnik sodišča prve stopnje ni zavrgel nedovoljene revizije, je to moralo storiti revizijsko sodišče s tem sklepom (377. člen ZPP).

Op. št. (1): Primerjaj na primer Sklepa Vrhovnega sodišča II DoR 465/2012, z dne 10. junija 2013 in II DoR 756/2014, z dne 22. maja 2014.

ZPP člen 31, 31/2, 367, 367/2, 367/3, 367/5, 374, 374/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep II Ips 870/2006, enako tudi II Ips 664/2006