VSRS Sklep X Ips 211/2014
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2015-12-10

Sodba UPRS (zunanji oddelek v Mariboru) II U 215/2013

Peter Golob (preds.), dr. Erik Kerševan (poroč.), Marko Prijatelj

dovoljenost revizije - obnova postopka - zavrženje revizije

Vrhovno sodišče glede na značilnost tega pravnega sredstva ter svoj položaj in temeljno funkcijo v sodnem sistemu svojih odločitev o tem, da revizija ni dovoljena, podrobneje ne obrazlaga (razlogi za to so pojasnjeni že v sodbi X Ips 420/2014 z dne 2. 12. 2015).

II. Tožeča stranka sama trpi svoje stroške revizijskega postopka.

1. Z izpodbijano sodbo je sodišče prve stopnje na podlagi prvega odstavka 63. člena ZUS-1 kot neutemeljeno zavrnilo tožnikovo tožbo zoper odločbo Republike Slovenije, Ministrstva za infrastrukturo in prostor, št. 35108-116/2012/2-00641108 z dne 22. 3. 2013.  Tožena stranka je z navedeno odločbo v obnovljenem postopku odpravila prej izdane upravne akte in dovolila stranki postopka gradnjo mejnega zidu v okviru okoliščin, navedenih v tem izpodbijanem upravnem aktu, čemur je tožnik kot stranski udeleženec postopka nasprotoval.

2. Zoper navedeno pravnomočno sodbo sodišča prve stopnje je tožnik (v nadaljevanju revident) vložil revizijo. Njeno dovoljenost utemeljuje s sklicevanjem po vsebini na 2. in 3. točko drugega odstavka 83. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1). Revizijo utemeljuje z bistvenimi kršitvami določb postopka v upravnem postopku, kršitvami določb postopka v upravnem sporu, zmotno uporabo materialnega prava ter posledično nepopolno ugotovljenim dejanskim stanjem. Zato predlaga, da Vrhovno sodišče reviziji ugodi in razveljavi izpodbijano sodbo ter spremeni oziroma odpravi odločbo tožene stranke, podrejeno pa, da zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo odločanje. Priglaša stroške revizijskega postopka.

3. Tožena stranka in stranka z interesom na revizijo nista odgovorili.

5. Po drugem odstavku 83. člena ZUS-1 je revizija dovoljena, če je izpolnjen eden izmed tam navedenih pogojev za njeno dovoljenost. Po ustaljeni upravnosodni praksi Vrhovnega sodišča je tako trditveno kot dokazno breme o izpolnjevanju pogojev za dovoljenost revizije na strani revidenta, saj revizije po uradni dolžnosti ni mogoče dovoliti. Vrhovno sodišče glede na značilnost tega pravnega sredstva ter svoj položaj in temeljno funkcijo v sodnem sistemu svojih odločitev o tem, da revizija ni dovoljena, podrobneje ne obrazlaga (razlogi za to so pojasnjeni že v sodbi X Ips 420/2014 z dne 2. 12. 2015).

6. Po presoji Vrhovnega sodišča revident z nejasnimi navedbami različnih pravnih vprašanj iz predmetnega upravnega postopka, povezanih z dopustnostjo legalizacije črne gradnje, ni izpolnil pogoja za dovoljenost revizije po 2. točki drugega odstavka 83. člena ZUS-1, da bi jih Vrhovno sodišče v postopku obravnavalo po vsebini. Kakšne so zahteve za to, da se določeno pravno vprašanje upošteva kot izpolnjevanje pogoja za dovoljenost revizije izhaja iz ustaljene prakse Vrhovnega sodišča (npr. sklepi X Ips 286/2008 z dne 19. 6. 2008, X Ips 592/2007 z dne 21. 5. 2009, X Ips 189/2009 z dne 4. 6. 2009, X Ips 660/2008 z dne 14. 11. 2010).

7. Zelo hude posledice, ki so nedoločen pravni pojem, je treba izkazati v vsakem primeru posebej. Upoštevaje pravilo o trditvenem in dokaznem bremenu ter ustaljeno upravnosodno prakso Vrhovnega sodišča (npr. X Ips 212/2008 z dne 4. 11. 2010, X Ips 85/2009 z dne 19. 8. 2010 in X Ips 148/2010 z dne 19. 8. 2010) mora revident obrazložiti, kakšne konkretne posledice ima zanj izpodbijana odločitev, navesti razloge, zakaj so te posledice zanj zelo hude, in to tudi izkazati. Revident pa s svojimi navedbami (o posledicah jemanja svetlobe zaradi izgradnje mejnega zidu, spremembe mikroklime v atriju, posledicah zmanjšanja prezračenosti, itd.) izpolnjevanja pogoja za dovoljenost revizije po 3. točki drugega odstavka 83. člena ZUS-1 v obravnavani zadevi ni izkazal.

8. Ker uveljavljani pogoji za dovoljenost revizije niso izkazani, je moralo Vrhovno sodišče revizijo kot nedovoljeno zavreči na podlagi 89. člena ZUS-1.

9. Revident z revizijo ni uspel, zato sam trpi svoje stroške revizijskega postopka (prvi odstavek 165. člena in prvi odstavek 154. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.