VSRS sklep III Ips 66/2012
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2014-07-15

Vladimir Balažic (preds.), dr. Mile Dolenc (poroč.), dr. Miodrag Đorđević, dr. Mateja Končina Peternel, mag. Rudi Štravs

PRAVO DRUŽB - KORPORACIJSKO PRAVO - CIVILNO PROCESNO PRAVO

družba z omejeno odgovornostjo (d. o. o.) - odsvojitev poslovnega deleža - osnovni kapital družbe - poseg v osnovni kapital družbe - pridobitev lastnih poslovnih deležev - neupravičena pridobitev - vrnitev danega - bistvena kršitev določb pravdnega postopka - pomanjkljivosti sodbe - razlogi o odločilnih dejstvih

Za odločitev o utemeljenosti tožbenega zahtevka je odločilna presoja, kakšen je bil osnovni kapital družbe, ali in katero premoženje je predstavljalo njegovo jamstvo ter ali in v kakšni meri je bilo s plačilom prevzema poslovnega deleža poseženo vanj.

Reviziji se ugodi, sodba sodišča druge stopnje se razveljavi in se zadeve vrne sodišču druge stopnje v novo sojenje.

Odločitev o revizijskih stroških se pridrži za končno odločbo.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek:

- za ugotovitev ničnosti pogodbe o odsvojitvi poslovnega deleža, sklenjene dne 22. 2. 2000 med družbo A. d.o.o., kot prevzemnikom, in drugotožencem, kot odsvojiteljem, v notarskem zapisu notarja ...,

- za povrnitev neupravičeno pridobljene premoženjske koristi v skupnem znesku 41,244.846,00 SIT ter

- za izročitev v izreku opredeljenih tiskarskih strojev (1. točka izreka).

Zavrnilo je tudi podredni tožbeni zahtevek za plačilo 58,272.244,00 SIT         (2. točka izreka).

2. Sodišče druge stopnje je zavrnilo pritožbo tožeče stranke in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

3. Zoper sodbo sodišča druge stopnje je tožeča stranka vložila revizijo, v kateri uveljavlja bistvene kršitve določb pravdnega postopka in zmotno uporabo materialnega prava. Vrhovnemu sodišču predlaga, da reviziji ugodi, izpodbijano sodbo sodišča prve in druge stopnje razveljavi in zadevo vrne v novo sojenje oziroma izpodbijano sodbo spremeni tako, da tožbenemu zahtevku ugodi ter tožencema naloži plačilo pravdnih stroškov, skupaj s pripadajočimi zakonskimi zamudnimi obrestmi.

4. Revizija je bila vročena toženi stranki, ki je v pravočasnem odgovoru predlagala njeno zavrnitev.

5. Drugotoženec je kot družbenik in direktor družbe A. d.o.o. dne 22. 2. 2000 sklenil pogodbo o odsvojitvi poslovnega deleža, s katero je za kupnino v višini 33,047.000,00 SIT družbi A. d.o.o. prodal svoj 22,78% poslovni delež v tej družbi. Kupnina je bila poravnana z odpisom terjatev družbe A. d.o.o. do drugotoženca ter izročitvijo osnovnih sredstev in drobnega inventarja. O sklenitvi pogodbe drugi družbeniki družbe A. d.o.o. niso bili obveščeni, prav tako k njej ni podal soglasja upravni odbor družbe, kot je bilo predpisano v 25. členu Pogodbe o preoblikovanju POZD v družbo z omejeno odgovornostjo (v nadaljevanju družbena pogodba).

6. Pogodba o odsvojitvi poslovnega deleža je bila sklenjena po začetku postopka izbrisa družbe O. d.o.o. brez likvidacije. Tožnika sta bila ob izbrisu družbe njena edina družbenika.

8. Tožeča stranka je tožbeni zahtevek utemeljevala (tudi) na dejstvu, da je drugotoženec s sklenitvijo pogodbe o odsvojitvi poslovnega deleža posegel v osnovni kapital družbe A. d.o.o., zaradi česar sta bili prekršeni določbi prvega odstavka 430. člena in prvega stavka drugega odstavka 435. Zakona o gospodarskih družbah (v nadaljevanju ZGD(1)). 430. člen v prvem odstavku določa, da se premoženje, ki je potrebno za ohranitev osnovnega kapitala, ne sme izplačati družbenikom. 435. člen pa v drugem odstavku prepoveduje pridobitev lastnih poslovnih deležev, kadar je bila kupnina zanje plačana iz premoženja, ki ne presega zneska osnovnega kapitala. Namen obeh določb je v ohranitvi premoženja družbe, ki mora družbi vedno ostati zaradi varstva upnikov. S tem povezana je nadalje dolžnost družbenika za vračilo prepovedanih plačil družbi (431. člen ZGD).

9. Za odločitev o utemeljenosti tožbenega zahtevka je tako odločilna presoja, kakšen je bil osnovni kapital družbe, ali in katero premoženje je predstavljalo njegovo jamstvo ter ali in v kakšni meri je bilo s plačilom prevzema poslovnega deleža poseženo vanj.

10. Sodišče druge stopnje je ugotovilo, da je bila kupnina za pridobljeni lastni delež plačana v višini 33,047.000,00 SIT, in sicer kot odpis terjatev družbe A. d.o.o. do drugotoženca ter izročitev osnovnih sredstev in drobnega inventarja. Iz ugotovitve tako izhaja, da je družba ob sklenitvi sporne pogodbe razpolagala najmanj s premoženjem v višini terjatev do drugotoženca, osnovnimi sredstvi in drobnim inventarjem. Sodišče druge stopnje je zaključilo še, da je med strankama nesporno dejstvo, da družba ob začetku postopka izbrisa brez likvidacije in tudi kasneje ob sklenitvi pogodbe o odsvojitvi poslovnega deleža ni imela nikakršnega premoženja več in da ob takšnem dejstvu drugotoženec s prenosom poslovnega deleža ni mogel poseči v njen osnovni kapital (gl. tč. 9 obrazložitve sodbe). Tožeči stranki je očitalo, da ni predlagala relevantnih dokazov, s katerimi bi bilo mogoče preveriti, koliko je dejansko znašalo premoženje družbe A. d.o.o. v času sklenitve pogodbe o odsvojitvi poslovnega deleža, posledično pa ni bilo mogoče ugotoviti, ali je drugotoženec s spornim ravnanjem posegel v vezano (jamstveno) premoženje družbe.

11. Revizija utemeljeno opozarja, da si takšne ugotovitve sodišča druge stopnje nasprotujejo, zaradi česar je podana kršitev po 14. točki drugega odstavka 339. člena ZPP. Odločitve sodišča druge stopnje tako ni mogoče preizkusiti v smislu, ali je družba A. d.o.o. v času sklenitve pogodbe razpolagala s premoženjem družbe (in kakšnim) ter s tem v zvezi zaključiti tudi, ali je s sklenitvijo pogodbe o odsvojitvi poslovnega deleža prišlo do posega v premoženje, ki ustreza vrednosti osnovnega kapitala in katerega varuje določba 430. člena ZGD ali ne.

12. Ker zaradi nasprotja v odločilnih dejstvih sodbe sodišča druge stopnje ni bilo mogoče preizkusiti (14. točka prvega odstavka 339. člena ZPP), je Vrhovno sodišče na podlagi prvega odstavka 379. člena ZPP izpodbijano sodbo razveljavilo in zadevo vrnilo sodišču druge stopnje v novo sojenje. Sodišče druge stopnje naj v ponovljenem postopku ponovno presodi navedbe pravdnih strank v zvezi z obstojem premoženja družbe A. d.o.o. ob sklenitvi pogodbe o odsvojitvi poslovnega deleža, pri tem pa upošteva, da se nesporna dejstva skladno z določbo 214. člena ZPP ne dokazujejo. Če bo sodišče druge stopnje presodilo, da je s pogodbo o odsvojitvi poslovnega deleža drugotoženca v višini 22,78% prišlo do prepovedanega posega v premoženje, ki je potrebno za ohranitev osnovnega kapitala, in do prikritega izplačila vložka drugotoženca, naj nadalje odloči o veljavnosti pravnega posla in utemeljenosti vrnitvenega zahtevka. Ob tem naj presodi tudi dejstvo, da je bila pogodba o odsvojitvi poslovnega deleža sklenjena brez soglasja ostalih družbenikov, četudi pridobitev lastnih deležev predstavlja pomembno spremembo v njihovem položaju(2), tako z vidika delitve bilančnega dobička, njihove upravljavske moči in tudi razmerja v delitvi iz likvidacijske mase v primeru prenehanja družbe.

Odločitev o stroških revizijskega postopka

13. Odločitev o revizijskih stroških temelji na tretjem in četrtem odstavku 165.

Op. št. (1):    Ur. l. RS, št. 30/1993, 29/1994, 45/1994 - UZITUL-A, 82/1994, 20/1998, 32/1998, 37/1998, 84/1998, 6/1999, 54/1999 - ZFPPod.

Op. št. (2):    Glej tudi sodbo Vrhovnega sodišča RS, III Ips 149/2009 z dne 22. 2. 2011.

ZGD člen 430, 430/1, 431, 431/1, 435, 435/2. ZPP člen 339, 339/2-14.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.