Sklep II Ips 352/2010
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-11-28

Anton Frantar (preds.), mag. Rudi Štravs (poroč.), mag. Nina Betetto, dr. Ana Božič Penko, dr. Mateja Končina Peternel

dopuščena revizija - bistvena kršitev določb pravdnega postopka - obseg obrazloženosti odločbe sodišča druge stopnje - razlogi o odločilnih dejstvih - vznemirjanje lastninske pravice

Zaradi odsotnosti razlogov je sodba sodišča druge stopnje obremenjena z bistveno kršitvijo določb pravdnega postopka iz 14. točke drugega odstavka 339. člena ZPP.

Reviziji se ugodi, sodba sodišča druge stopnje se razveljavi in se zadeva vrne temu sodišču v novo sojenje.

Odločitev o revizijskih stroških se pridrži za končno odločbo.

1. Sodišče prve stopnje je ugodilo zahtevkom: (1) da se prvi toženki prepoveduje v bodoče poseganje v lastninsko pravico tožnic na nepremičnini parc. št. 1294/3,    k. o. ..., še posebej vožnjo z avtomobili in drugimi prevoznimi sredstvi ter hojo po delu te parcele, ki leži med parc. št. 1294/108, 1294/43 in 1294/44 na eni in parcelami 1294/46, 1294/53 in 1294/54 iste katastrske občine na drugi strani (v nadaljevanju: po sporni trasi parcele 1294/3); (2) da se drugi toženki prepoveduje v bodoče poseganje v lastninsko pravico tožnic na nepremičnini parc. št. 1294/3, k. o. ..., z vožnjo z avtomobili in drugimi prevoznimi sredstvi ter hojo po sporni trasi te parcele, za dovoz do parc. št. 1294/69, k. o. ...; (3) da se drugi toženki prepoveduje v bodoče vožnja z avtomobili in drugimi prevoznimi sredstvi po jugozahodnem delu parc. št. 1294/3 vzdolž ob parc. št. 1294/54, k. o. ... Ostale zahtevke oziroma dele zahtevkov je zavrnilo. Odločilo je še, da vsaka stranka nosi svoje pravdne stroške.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbama toženk ugodilo in sodbo sodišča prve stopnje v delu, v katerem je bilo zahtevkom tožnic ugodeno spremenilo tako, da je te zahtevke oziroma dele zahtevkov zavrnilo. Odločilo je, da sta tožnici dolžni vsaki od toženk povrniti stroške postopka.

3. Vrhovno sodišče je s sklepom II DoR 85/2010 z dne 1. 7. 2010 revizijo dopustilo: (1) glede vprašanja obrazloženosti odločitve sodbe sodišča druge stopnje o spremembi sodbe sodišča prve stopnje in zavrnitvi zahtevka glede dopustnosti uporabe sporne trase parcele 1294/3(1) za dostop do parcele 1294/69, in (2) glede vprašanja obrazloženosti odločitve sodbe sodišča druge stopnje o spremembi sodbe sodišča prve stopnje in zavrnitvi zahtevka v delu, v katerem je bilo zahtevku s sodbo sodišča prve stopnje ugodeno, pa presega uporabo sporne trase parcele 1294/3 za dostop do parcele 1294/69.

4. Na podlagi navedenega sklepa sta tožnici vložili revizijo, v kateri uveljavljata revizijske razloge bistvenih kršitev določb pravdnega postopka in zmotne uporabe materialnega prava. Navajata, da sta toženki vložili pritožbi zoper celotni obsodilni del sodbe prvostopenjskega sodišča, sodišče pa je sodbo preizkusilo le delno, to je le glede spornega vprašanja bodočega dostopa do parc. št. 1294/69 po sporni trasi parc. 1294/3. Ni preizkusilo ugodilnega dela sodbe v delu, ki se nanaša na prvo toženko in ki ni omejen na prepoved bodoče vožnje po sporni trasi parcele 1294/3 zgolj za namen dostopa do parc. št. 1294/69, temveč gre za prepoved vožnje in hoje za vse namene. Ni preizkusilo tudi dela, ki se nanaša na drugo toženko in ki ji prepoveduje bodočo vožnjo po jugozahodnem delu parc. št. 1294/3 vzdolž ob parc. št. 1294/54. Sodišče druge stopnje je torej napačno opredelilo del zahtevka, ki je v pritožbenem postopku ostal še sporen, posledično pa ni navedlo razlogov za svojo odločitev izven dela, ki ga je štelo za spornega. Obrazložitev sodišča druge stopnje je tudi sicer nejasna, pomanjkljiva in nasprotujoča si. Ni jasna navedba, da naj bi bili nejasni zaključki, da ima prva toženka služnost dostopa do parcele 1294/69 po vmesni parceli 1294/44 in v zvezi s tem, da ga ima v tem primeru tudi po sporni parceli 1294/3, saj drugega dostopa do parcele 1294/69 nima. Sodišče druge stopnje tudi ni obrazložilo svojega stališča o tem, da ni logično in običajno, da prva toženka ne bi smela zavijati v desno, če lahko zavija v levo. Očitno ni upoštevalo temeljnega pravila, da je lastnik nepremičnine tisti, ki ima pravico na najobsežnejši način uporabljati nepremičnino, omejitve pa lahko določi le zakon ali pogodba. Iz skope obrazložitve sodišča je mogoče zaključiti, da pomeni zavijanje na desno na parkirišče v konkretnem primeru tako neznaten poseg, ki ne more pomeniti protipravnega vznemirjanja lastnika, kar pa je v nasprotju s sodno prakso Vrhovnega sodišča. Tožnici toženkama nista dali dovoljenja za zavijanje na desno do parcele 1294/69, pravice do tega pa nista pridobili tudi na nobeni drugi podlagi. Parkirišče na parc. št. 1294/69 je veliko 960 m² in omogoča parkiranje več kot 50 vozil, to pa pomeni bistveno večjo obremenitev sporne trase od dogovora za dostop do petih parkirnih mest nasproti parkirišča. V kolikor pa je Višje sodišče v Ljubljani štelo, da sta toženki upravičeni do dostopa na parkirišče po sporni trasi parc. št. 1294/3 zgolj zato, ker na njem parkirajo njuni uslužbenci ali zato, ker ne bi imeli možnosti dostopa po drugi poti, je takšna odločitev nezakonita.

5. Revizija je bila po 375. členu Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) vročena toženkama, ki nanjo nista odgovorili.

7. Vrhovno sodišče je ugotovilo, da se je druga toženka pripojila k družbi T. d. d. in z vpisom te pripojitve v sodni register 1. 7. 2011 prenehala obstajati (2. točka tretjega odstavka 591. člena Zakona o gospodarskih družbah). Ker je do njenega prenehanja prišlo po vložitvi revizije in po izteku roka za odgovor na revizijo, je Vrhovno sodišče kljub prekinitvi postopka (3. točka prvega odstavka 205. člena ZPP) na podlagi drugega odstavka 207. člena ZPP odločilo o reviziji, revizijska odločba pa bo vročena pravnemu nasledniku druge toženke.

8. Revidentki utemeljeno opozarjata, da je sodišče druge stopnje preozko opredelilo vsebino tistega dela prvostopenjske sodbe, s katerim je bilo zahtevkom tožnic ugodeno in je bil predmet izpodbijanja na pritožbeni stopnji. Drži, da v še spornem delu ni šlo zgolj za vprašanje pravice toženk v bodoče dostopati po sporni trasi parcele 1294/3 do parcele 1294/69, kot je menilo sodišče druge stopnje. Sodišče prve stopnje je ugodilo tožbenemu zahtevku toženk zoper prvo toženko, ki ni omejen na prepoved bodoče vožnje z avtomobili in drugimi prevoznimi sredstvi ter hojo po sporni trasi parc. št. 1294/3 zgolj za namen dostopa do parcele 1294/69, temveč za vse namene. Poleg tega je ugodilo še zahtevku toženk zoper drugo toženko za prepoved bodoče vožnje z avtomobili in drugimi prevoznimi sredstvi po jugozahodnem delu parcele 1294/3 vzdolž ob parceli 1294/54. Ker je sodišče druge stopnje spremenilo odločitev v celoti in zavrnilo tudi ta zahtevek oziroma del zahtevka, je izpodbijana sodba v tem delu brez razlogov in je podana bistvena kršitev določb pravdnega postopka iz 14. točke drugega odstavka 339. člena ZPP (prim. 1. točko prvega odstavka 370. člena ZPP).

9. Glede tožbenega zahtevka za prepoved toženkam v bodoče dostopati po sporni trasi parcele 1294/3 do parcele 1294/69 je sodišče druge stopnje ocenilo, da pravno varstvo tožnicam ne gre, saj ni šlo za protipravno vznemirjanje. Pri tem iz obrazložitve izpodbijane sodbe ni razvidno, ali je bila podlaga za spremembo odločitve o zahtevku v oceni, da je bil dogovor med strankami drugačen od tistega, ki ga je ugotovilo sodišče prve stopnje, ali pa je sodišče druge stopnje štelo, da sta stališči sodišča prve stopnje, da pri presoji dopustnosti poseganja v lastninsko pravico ni upoštevno, kako se je po sklenitvi pogodbe spreminjalo lastninskopravno stanje nepremičnin, in ali je možen sploh drug dostop od spornega, zmotni. Pritožbeno sodišče je iz pravice toženk po sporni trasi parcele 1294/3 zavijati levo do parcele 1294/54 izpeljalo tudi njuno pravico po tej zavijati desno do parcele 1294/69, vendar razlogov za takšno izpeljavo, ki v bistvu rezultira v razširitvi služnostne pravice toženk, ni navedlo. Zaradi odsotnosti razlogov tudi v tem delu, je sodba sodišča druge stopnje obremenjena z bistveno kršitvijo določb pravdnega postopka iz 14. točke drugega odstavka 339. člena ZPP v celoti. Vrhovno sodišče jo je zato razveljavilo in zadevo vrnilo sodišču druge stopnje v novo sojenje (prvi odstavek 379. člena ZPP).

10. Na podlagi tretjega odstavka 165. člena ZPP je Vrhovno sodišče odločitev o stroških postopka v zvezi z revizijo pridržalo za končno odločbo.

Op. št. (1):    V nadaljevanju se vse parcele nanašajo na k. o. ...

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.