Sklep II Ips 255/2013
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2014-05-29

Anton Frantar (preds.), Aljoša Rupel (poroč.), mag. Nina Betetto, dr. Mateja Končina Peternel, mag. Rudi Štravs

zahteva za varstvo zakonitosti - zemljiškoknjižno dovolilo - overitev podpisa na zemljiškoknjižnem dovolilu - overitev zasebne listine pri notarju - notar iz tujine - haaška konvencija - vknjižba lastninske pravice - obstoj posebnih pogojev za dopustnost prenosa lastninske pravice - nadoveritev

Glede na 64. člen ZN lahko podpis osebe na zemljiškoknjižnem dovolilu o odtujitvi ali obremenitvi zemljiškoknjižne pravice overi tudi notar iz države podpisnice Haaške konvencije, če sta njegov podpis in pečat ustrezno nadoverjena in ob pogoju, da je slovenski notar pred vložitvijo predloga za vknjižbo lastninske pravice preveril, če so bili v času overitve izpolnjeni vsi zakonski pogoji prisilnih določb od 33. do 38. člena ZZK-1.

Zahtevi za varstvo zakonitosti se ugodi  in se spremenijo sklepa Okrajnega sodišča v Cerknici Dn 251964/2012 z dne 13. 11. 2012 in SDn 2664/2012 z dne 4. 12. 2012 ter sklep Višjega sodišča v Kopru CDn 499/2012 z dne 12. 3. 2013 tako, da se na podlagi Zemljiškoknjižnega dovolila, SDn-2664/2012-1 z dne 2. 9. 2010 (eZK 1432/2012) in pravnomočnega sklepa o dedovanju Okrajnega sodišča v Ljubljani II D 2411/2007 z dne 19. 1. 2009, pri solastniškem deležu do 5/124 nepremičnine parc. št. ..., ki je v v lasti I. T. ..., ZDA, dovoli vknjižba lastninske pravice v korist:

1. Zemljiškoknjižna sodniška pomočnica je s sklepom z dne 13. 11. 2012 odločila, da predlagana vknjižba lastninske pravice do deleža 5/124 pri nepremičnini parc. št. 243/0 k. o. O. ni dovoljena, saj bi glede na 36. člen Zakona o zemljiški knjigi (v nadaljevanju ZZK-1) moral biti pogodbi in zemljiškoknjižnemu dovolilu obvezno priložen tudi sklep o dedovanju. Kupoprodajno pogodbo z dne 13. 1. 2006 je s predlagateljem namreč sklenil F. P. kot prodajalec, zemljiškoknjižno dovolilo pa je izstavila njegova dedinja I. T., ki je pravico do izstavitve zemljiškoknjižnega dovolila iz kupoprodajne pogodbe pridobila šele na podlagi pravnomočnega sklepa o dedovanju. Prav tako bi glede na 41. člen ZZK-1 zemljiškoknjižno dovolilo moral overiti slovenski notar in ne notar v tujini.

2. Sodišče prve stopnje je nato zavrnilo predlagateljev ugovor in potrdilo sklep z dne 13. 11. 2012, saj, kljub v ugovornem postopku predloženi listini(1), pogoji za vpis še vedno niso bili izpolnjeni. Zemljiškoknjižno dovolilo je namreč overil tuj notar, ki ni preveril (niti za to ni bil usposobljen) izpolnitve pogojev(2), na katere pri overitvi podpisa na zasebni listini, s katero se nepremičnina odtuji, pazi slovenski notar.

3. Sodišče druge stopnje je zavrnilo predlagateljevo pritožbo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje z dne 16. 11. 2012. Potrdilo je zaključek sodišča prve stopnje, da pogoji za vpis niso izpolnjeni, ker je zemljiškoknjižno dovolilo overil tuj notar, ki ni preveril (niti za to ni bil usposobljen) izpolnitve pogojev, na katere pri overitvi podpisa na zasebni listini, s katero se nepremičnina odtuji, pazi slovenski notar. Iz spisa pa tudi ni razvidno, da bi notarka, ki je v imenu predlagatelja vložila predlog, preverila obstoj teh posebnih pogojev in da bi potrdila, da so bili v času overitve podpisa na zemljiškoknjižnem dovolilu, ki ga je izstavila dedinja pokojnega prodajalca, izpolnjeni vsi zakonski pogoji. Kot neutemeljeno je presodilo pritožbeno sklicevanje na priloženo kupoprodajno pogodbo z dne 13. 11. 2006, v kateri so kot prodajalci navedeni vsi solastniki parcele 243 k. o. ..., kot kupec pa predlagatelj, in na podlagi katere so bili po predlagateljevih trditvah že izvedeni zemljiškoknjižni vpisi. Pogodba vsebuje namreč zemljiškoknjižno dovolilo, s katerimi prodajalci vsak pri svojem solastniškem deležu dovoljujejo vknjižbo na kupca, pogodbo pa je v imenu F. P. sklenil (podpisal) pooblaščenec (Odvetništvo K., d. n. o., o. p.), pooblastilo zanj pa tej kupoprodajni pogodbi ni bilo priloženo. Overitev podpisov ostalih prodajalcev je bila opravljena po slovenskem notarju leta 2009 (oktober in november), zemljiškoknjižno dovolilo, na podlagi katerega predlagatelj vlaga predlog za vpis v tem zemljiškoknjižnem postopku, pa je bilo izstavljeno leto kasneje, in sicer septembra 2010. Zato ni mogoče šteti, da so bili izpolnjeni in po slovenskem pravu preverjeni posebni pogoji za dopustnost obravnavanega prenosa lastninske pravice s prodajalčeve dedinje na predlagatelja v času izstavitve predmetnega zemljiškoknjižnega dovolila. Pogoji za dovolitev vpisa niso podani, saj ni izpolnjen pogoj iz 2. točke prvega odstavka 148. člena ZZK-1.

4. Zoper pravnomočni sklep sodišča druge stopnje vlaga Vrhovno državno tožilstvo Republike Slovenije zahtevo za varstvo zakonitosti zaradi zmotne uporabe materialnega prava in bistvene kršitve določb pravdnega postopka. Predlaga, da Vrhovno sodišče zahtevi za varstvo zakonitosti ugodi in sklep sodišča druge stopnje spremeni tako, da predlagani vknjižbi lastninske pravice na nepremičnini ugodi, oziroma sklep sodišča druge stopnje razveljavi in mu zadeva vrne v novo odločanje. Navaja, da je v obravnavani zadevi odločilno vprašanje, ali lahko na podlagi petega odstavka 64. člena Zakona o notariatu (v nadaljevanju ZN) podpis osebe na zemljiškoknjižnem dovolilu o odtujitvi ali obremenitvi zemljiškoknjižne pravice overi tudi tuj notar. O tem vprašanju ni sodne prakse Vrhovnega sodišča, sodna praksa sodišč druge stopnje pa ni enotna, zato bi odločitev Vrhovnega sodišča v tej zadevi vplivala na razvoj prava in poenotenje sodne prakse. V predmetni zadevi je predlagatelj po slovenski notarki vložil predlog za vknjižbo lastninske pravice na podlagi kupoprodajne pogodbe z dne 13. 1. 2006 in zemljiškoknjižnega dovolila z dne 1. 9. 2010, ki ga je izstavila dedinja prodajalca in je njen podpis overil notar iz Združenih držav Amerike (ZDA). Naknadno je predlagatelj predložil še sklep o dedovanju po pokojnem prodajalcu. Notarka je v predlogu (list. št. 2 spisa) navedla, da je preverila pogoje dovoljenosti vpisa, ki so bili po njenih ugotovitvah v celoti izpolnjeni. To potrjujejo tudi predlogu priložene listine o namenski rabi zemljišča in odobritvi pravnega posla s strani pristojnega upravnega organa.  S tem pa so bile spoštovane prisilne določbe ZZK-1 in ZN, ki jih je sodišče z zavrnitvijo vpisa zmotno uporabilo. Republika Slovenija (RS) in ZDA sta namreč podpisnici Konvencije o odpravi potrebe po legalizaciji javnih listin (v nadaljevanju Haaška konvencija). V zvezi s tem se sklicuje tudi na Dopis Ministrstva za pravosodje in javno upravo Vrhovnemu sodišču RS, št. 560-614/2012/1 z dne 15. 5. 2012, pod zadevo „Overitev pooblastila za sklenitev pravnega posla, katerega predmet je nepremičnina in overitev osebe na zemljiškoknjižnem dovolilu kot zasebni listini - neobvezujoče mnenje“, ki pa zahtevi za varstvo zakonitosti ni priložen. Uveljavlja tudi kršitev 8. točke drugega odstavka 339. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) zaradi kršitve 146. člena ZZK-1, saj je sodišče druge stopnje v nasprotju z ugotovitvijo sodišča prve stopnje, da je kupoprodajna pogodba popolna, zaključilo, da pogodbi ni priloženo pooblastila prodajalca, ker je pogodbo podpisal njegov pooblaščenec. Pritožbeno sodišče je predlagatelju nezakonito odvzelo možnost obravnavanja pred sodiščem, saj mu je odvzelo možnost, da bi v ugovornem postopku odpravil morebitne pomanjkljivosti in predložil eventualno manjkajoče listine, ki morajo biti predložene predlogu.

5. Zahteva za varstvo zakonitosti je bila vročena predlagatelju, ki nanjo ni odgovoril.

6. Zahteva za varstvo zakonitosti je utemeljena.

7. Pri odločanju o zahtevi se omeji sodišče samo na preizkus kršitev, ki jih uveljavlja Vrhovno državno tožilstvo v svoji zahtevi (391. člen ZPP).

8. Predmet presoje v obravnavani zadevi je predlog za vknjižbo lastninske pravice do 5/124 nepremičnine parc. št. ... k. o. ..., ki je v lasti T. I. Iz spisa je razvidno, da je predlagatelj po svoji pooblaščenki - notarki predlog vložil na podlagi zemljiškoknjižnega dovolila z dne 2. 9. 2010, ki ga je izstavila zemljiškoknjižno vknjižena I. T., sicer dedinja prodajalca F. P.  Predlagatelj je zemljiškoknjižnemu dovolilu med drugim priložil tudi Kupoprodajno pogodbo z dne 13. 1. 2006, sklenjeno med prodajalcem F. P. (ki jo je v njegovem imenu podpisal pooblaščenec - Odvetništvo K., d. n. o., o. p., Ljubljana) in ostalimi prodajalci M. V., M. A., K. H., M. B., R. B. in P. K. ter predlagateljem kot kupcem; potrdilo o plačilu davkov; potrdilo Občine Škofja Loka o namenski rabi zemljišča, št. ... dne 19. 10. 2009(3) in odločbo Upravne enote Škofja Loka o odobritvi pravnega posla, št. … 2 z dne 9. 9. 2009. Predlagatelj je v ugovornem postopku predložil še sklep o dedovanju Okrajnega sodišča v Ljubljani II D 2411/2007 z dne 13. 1. 2006 po pokojnem prodajalcu F. P. Izstaviteljica zemljiškoknjižnega dovolila živi v Združenih državah Amerike, pristnost njenega podpisa pa je potrdila notarka iz ZDA, ki je overila zemljiškoknjižno dovolilo. To je razvidno iz potrditve (apostille).

9. V obravnavani zadevi je bistveno pravno vprašanje, ali lahko na podlagi petega odstavka 64. člena ZN podpis osebe na zemljiškoknjižnem dovolilu o odtujitvi ali obremenitvi zemljiškoknjižne pravice overi tudi notar iz države podpisnice Haaške konvencije (v konkretnem primeru je podpis overil notar iz ZDA), če sta njegov podpis in pečat ustrezno nadoverjena, ali pa mora podpis izstavitelja vedno overiti slovenski notar. Sodne prakse Vrhovnega sodišča glede tega vprašanja ni, sodna praksa višjih sodišč pa ni enotna.(4)

10. Po petem odstavku 64. člena ZN lahko podpis osebe, katere pravico, ki se vpisuje v zemljiško knjigo, se prenaša, spreminja, obremenjuje ali preneha, na zemljiškoknjižnem dovolilu kot zasebni listini overi samo notar. Po devetem odstavku 64. člena ZN mora notar ne glede na določbo prejšnjega odstavka upoštevati vsebino listine, kolikor predpis veže overitev podpisa na izpolnitev določenih pogojev. ZZK-1 v določbah 33. do 38. (poglavje 4.1.3.) opredeljuje posebne določbe o overitvi zemljiškoknjižnega dovolila. Navedeno pomeni, da mora notar pred overitvijo podpisa na zemljiškoknjižnem dovolilu kot zasebni listini poleg osebne istovetnosti strank in drugih udeležencev preveriti tudi obstoj posebnih pogojev za dopustnost prenosa lastninske pravice po prisilnih določbah slovenskega prava, ki v javnem interesu urejajo promet z nepremičninami.(5) Teh posebnih pogojev notar iz druge države praviloma ne more preveriti (tega niti ni dolžan storiti, niti ni usposobljen za to, da bi upošteval prisilne predpise, ki veljajo v Republiki Sloveniji).

11. Res je torej, da lahko podpis izstavitelja zemljiškoknjižnega dovolila po petem odstavku 64. člena ZN overi samo notar, vendar iz te določbe še ne sledi, da bi to lahko bil samo notar v Sloveniji. V obravnavani zadevi je namreč treba upoštevati tudi določila Haaške konvencije, ki se nanaša tudi na zemljiškoknjižno dovolilo, ki je zasebna listina in katere podpisnici sta tako RS kot ZDA in jo je zato treba upoštevati v obravnavani zadevi. Po 1. členu Haaške konvencije se le-ta namreč nanaša na javne listine, ki so bile izdane na ozemlju ene države pogodbenice in ki jih je treba predložiti na ozemlju druge države pogodbenice, za javne listine pa se v smislu te konvencije med drugim šteje tudi uradna izjava, kot je overitev podpisa, opravljena na zasebni listini. Po 2. členu Haaške konvencije države pogodbenice oprostijo legalizacije te listine, ki naj bi se predložila na tujem ozemlju. Edina formalnost, ki se lahko zahteva za potrditev resničnosti podpisa, funkcije podpisnika listine in, če je potrebno, pečata ali žiga na listini, je potrditev (Apostille), opredeljena v 4. členu haaške konvencije, ki jo da pristojni organ države izvora listine. Po tretjem odstavku 15. člena Zakona o overitvi listin v mednarodnem prometu (ZOLMP, Ur. l. RS, št. 64/2001) pa nadaljnje overitve tujih listin, izdanih in overjenih v državah članicah Haaške konvencije, v Republiki Sloveniji niso potrebne.

12. Glede na navedeno je po presoji Vrhovnega sodišča pravilno stališče, da lahko podpis osebe na zemljiškoknjižnem dovolilu o odtujitvi ali obremenitvi zemljiškoknjižne pravice glede na 64. člen ZN overi tudi notar iz države podpisnice Haaške konvencije, če sta njegov podpis in pečat ustrezno nadoverjena in ob pogoju, da je slovenski notar pred vložitvijo predloga za vknjižbo lastninske pravice preveril, če so bili v času overitve izpolnjeni vsi zakonski pogoji prisilnih določb od 33. do 38. člena ZZK-1. Drugačno stališče bi bilo neživljenjsko in v nasprotju s samim namenom Haaške konvencije(6).

13. Nižji sodišči sta z nasprotnim stališčem, in sicer da mora biti podpis izstavitelja na zemljiškoknjižnem dovolilu overjen po slovenskem notarju, zmotno uporabili določbo petega odstavka 64. člena ZN. V obravnavani zadevi je namreč podpis na zemljiškoknjižnem dovolilu izstaviteljice overil notar iz ZDA, čigar podpis in pečat sta ustrezno nadoverjena, predlog za vknjižbo pa je vložila slovenska notarka kot pooblaščenka predlagatelja, ki je v predlogu navedla, da so bili pogoji dovoljenosti za vpis preverjeni in da je status pogojev dovoljenosti v celoti izpolnjen, kot je razvidno tudi iz priloženih listin spisa SDn-2664/2012.(7)

14. Zmoten pa je tudi zaključek pritožbenega sodišča, da vpis ni dovoljen tudi zato, ker je kupoprodajno pogodbo z dne 13. 1. 2006 v imenu prodajalca podpisal pooblaščenec (odvetniška družba), čigar pooblastilo tej kupoprodajni pogodbi ni bilo priloženo, in ker je bila overitev podpisov ostalih prodajalcev opravljena po slovenskem notarju leta 2009 (oktober in november), zemljiškoknjižno dovolilo prodajalčeve dedinje, na podlagi katerega predlagatelj vlaga predlog za vpis v tem zemljiškoknjižnem postopku, pa je bilo izstavljeno leto kasneje, in sicer septembra 2010.

15. V zemljiškoknjižnem postopku velja namreč načelo formalnosti postopka, ki ga uzakonja določba 124. člena ZZK-1. Pravni temelj izvedene pridobitve pravice v zemljiškoknjižnem postopku se dokazuje z zemljiškoknjižnim dovolilom. Po določbi prvega odstavka 36. člena ZZK-1, če se z zemljiškoknjižnim dovolilom dovoljuje vpis pridobitve stvarne pravice, pridobljene na podlagi pravnega posla in to zemljiškoknjižno dovolilo ni vsebovano že v tej listini o pravnem poslu, iz katerega izhaja obveznost prenesti lastninsko pravico oziroma ustanoviti drugo stvarno pravico, mora biti zemljiškoknjižnemu dovolilu priložena tudi listina o tem pravnem poslu. Po določbi 149. člena ZZK-1 zemljiškoknjižno sodišče pri odločanju o vpisu presoja samo popolnost in ničnost zemljiškoknjižnega dovolila.

16. Zemljiškoknjižno sodišče torej v skladu z načelom formalnosti postopka presoja le, ali je predložena listina o pravnem poslu v smislu prvega odstavka 36. člena ZZK-1 in vsebino zemljiškoknjižnega dovolila v obsegu, ali ima zemljiškoknjižno dovolilo vse sestavine, ki jih mora imeti po 31. in 32. členu ZZK-1 in ali iz njega izhaja, da je to nično. Ne sme pa presojati veljavnosti zavezovalnega pravnega posla. Nepredložitev prodajalčevega pooblastila odvetniški družbi za sklenitev kupoprodajne pogodbo z dne 13. 1. 2006 v obravnavani zadevi tako ne more biti razlog za zavrnitev predlaganega vpisa.

17. Tudi ni pravno pomemben čas overitve podpisov ostalih prodajalcev (ostali solastniki sporne nepremičnine), saj se v obravnavani zadevi presoja utemeljenost predloga za vknjižbo lastninske pravice pri solastniškem deležu do 5/124 izstaviteljice zemljiškoknjižnega dovolila in ne predlog za vknjižbo lastninske pravice pri solastniškem deležu ostalih prodajalcev. Sicer pa je pravilno, da so bila potrdila o izpolnitvi pogojev po posebnih predpisih po 38. členu ZZK-1 pridobljena pred sporno overitvijo zemljiškoknjižnega dovolila.

18. Zaradi zmotne pravne presoje je bil glede na stanje zemljiške knjige in vsebino listine predlog za vpis neutemeljeno zavrnjen. V obravnavani zadevi pravni posel izpolnjuje vsa kogentna določila, ki so predpisana v 33. do 38. členu ZZK-1, in je bilo to tudi preverjeno. Ker so izpolnjeni pogoji za dovolitev vpisa po 148. členu ZZK-1, je Vrhovno sodišče v skladu s 4. točko drugega odstavka 161. člena ZZK-1 v zvezi s tretjim in četrtim odstavkom istega člena zahtevi ugodilo in sklepe nižjih sodišč spremenilo tako, da je dovolilo predlagano vknjižbo lastninske pravice, kot je razvidno iz izreka tega sklepa.

Op. št. (1):    Predlagatelj je v ugovoru v skladu s četrtim odstavkom 146. člena ZZK-1 namreč predložil pravnomočen sklep o dedovanju Okrajnega sodišča v Ljubljani II D 2411/2007 z dne 19. 1. 2009 po pokojnem F. P., iz katerega izhaja, da je izstaviteljica zemljiškoknjižnega dovolila I. T. dedinja pokojnega F. P.

Op. št. (2):    Gre za obstoj posebnih pogojev za dopustnost prenosa lastninske pravice iz 33. do 38. člena ZZK-1, ki so večinoma prisilne narave in tvorijo javni red Republike Slovenije.

Op. št. (3):    V času izdaje tega potrdila je veljal Odlok o prostorskih ureditvenih pogojih za podeželje občine Škofja Loka (Ur. l. RS, št. 70/2005, popr. 103/2005, 121/2005, 17/2006 in 109/07), ki je sicer prenehal veljati 21. 1. 2014 z uveljavitvijo Odloka o občinskem prostorskem načrtu Občine Škofja Loka (Ur. l. RS, št. 2/2014), vendar je predlagatelj zemljiškoknjižni predlog vložil dne 6. 11. 2012, ko je bil v veljavi še stari Odlok.

Op. št. (4):   Glej sklepe Višjega sodišča v Kopru CDn 78/2013 z dne 16. 4. 2013,  CDn 498/2012 z dne 17. 1. 2013, Cp 388/2010 z dne 6. 7. 2010 in  Cp 508/2011 z dne 4. 7. 2011.

Op. št. (5):    Po teh določbah mora notar med drugim preveriti tudi priložitev potrdila o plačilu davkov (37. člen ZZK-1) in listin o izpolnitvi pogojev po posebnih predpisih, kot so npr. potrdilo pristojnega organa o namenu rabe nepremičnine po prostorskih aktih in soglasje oziroma odobritev pravnega posla s strani pristojnega organa (38. člen ZZK-1).

Op. št. (6):    Konvencija je bila v slovenski pravni red prenešena z Zakonom o ratifikaciji Konvencije o odpravi potrebe legalizacije tujih javnih listin (Ur. l. FLRJ, Dodatek, Medn. pog. št. 10/62).

Op. št. (7):    Vrhovno državno tožilstvo RS je v zahtevi za varstvo zakonitosti uveljavljalo, da je slovenska notarka navedla, da je preverila pogoje dovoljenosti vpisa, ki so bili po njenih ugotovitvah izpolnjeni v celoti, kar potrjujejo tudi predlogu priložene listine o izpolnjevanju pogojev po posebnih predpisih.

ZZK-1 člen 33, 34, 35, 36, 36/1, 37, 38, 124, 149. ZN člen 64, 64/5, 64/9. Konvencija o odpravi potrebe legalizacije tujih javnih listin (Haaška konvencija).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.