TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
Sklep III Ips 128/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-05-21

Vladimir Balažic (preds.), dr. Mile Dolenc (poroč.),                 dr. Miodrag Đorđević, dr. Mateja Končina Peternel, Franc Testen

dovoljenost revizije - sposobnost biti stranka v postopku - izbris iz sodnega registra - prenehanje pravdne stranke - zavrženje revizije

Ker je tožena stranka z izbrisom iz sodnega registra prenehala, nihče pa vse od 15.2.2011 ni prevzel gospodarskega spora kot pravni naslednik in tudi iz spisovnih podatkov ni mogoče sklepati na morebitnega pravnega naslednika tožeče stranke, je s tem odpadla procesna predpostavka za meritorno obravnavanje revizije. Na podlagi 377. člena ZPP je zato revizijsko sodišče revizijo zavrglo.

1. Prvostopenjsko sodišče je delno ugodilo tožbenemu zahtevku. Pritožbi sta vložili obe pravdni stranki. Pritožbeno sodišče je pritožbo tožene stranke zavrnilo, pritožbo tožeče stranke pa zavrglo. Zavrglo jo je zato, ker je ocenilo, da njen pooblaščenec ni predložil pravilnega pooblastila za vložitev pritožbe. Zoper sklep o zavrženju pritožbe je tožeča stranka vložila revizijo.

2. Revizija je bila vročena tožeči stranki, ki nanjo ni odgovorila, in Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije.

4. Iz podatkov poslovnega/sodnega registra izhaja, da je bila tožeča stranka 15. 2. 2011 izbrisana iz sodnega registra zaradi prenehanja po skrajšanem postopku. Ker so bila pred tem opravljena že vsa procesna dejanja v revizijskem postopku, to ni vplivalo na izdajo revizijske odločbe.

5. Po določbi 80. člena ZPP mora sodišče (med drugim) ves čas postopka po uradni dolžnosti paziti, ali je tisti, ki nastopa kot stranka, lahko pravdna stranka. Tako je dolžno postopati tudi revizijsko sodišče. Ob ugotovitvi, da je tožena stranka z izbrisom iz sodnega registra prenehala, nihče pa se vse od 15.2.2011 ni prevzel gospodarskega spora kot pravni naslednik in tudi iz spisovnih podatkov ni mogoče sklepati na morebitnega pravnega naslednika tožeče stranke, je s tem odpadla procesna predpostavka za meritorno obravnavanje revizije. Na podlagi 377. člena ZPP je zato revizijsko sodišče odločilo, kot je razvidno iz izreka tega sklepa.

6. Izrek o revizijskih pravdnih stroških je odpadel, ker tožeče stranke, ki bi sicer nosila svoje revizijske pravdne stroške, ni več.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep VIII Ips 119/2012, enako tudi VIII Ips 120/2012, VIII Ips 122/2012, VIII Ips 121/2012
Sklep II DoR 284/2013
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-11-07

Anton Frantar (preds.), Aljoša Rupel (poroč.), Janez Vlaj

CIVILNO PROCESNO PRAVO - ODŠKODNINSKO PRAVO

predlog za dopustitev revizije - zavrnitev predloga za dopustitev revizije - pogoji za dopustitev revizije - odstop od sodne prakse - višina odškodnine - prispevek oškodovanca

Tožena stranka ni izkazala zatrjevanega odstopa od sodne prakse Vrhovnega sodišča, zato niso podani pogoji za dopustitev revizije.

1. Sodišče prve stopnje je tožniku prisodilo odškodnino za nepremoženjsko škodo v znesku 25.600 EUR. Ugotovilo je objektivno odgovornost zavarovanca tožene stranke A. d.o.o., ocenilo, da je primerna odškodnina 32.000 EUR in to zmanjšalo za 20 odstotkov zaradi prispevka oškodovanca.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbi tožeče stranke delno ugodilo in spremenilo prvostopenjsko sodbo tako, da mora tožena stranka plačati še nadaljnjih 8.900 EUR. Odškodnino za nepremoženjsko škodo je zvišalo na 34.500 EUR in presodilo, da ni nobenega tožnikovega prispevka k nastali škodi. Podana je objektivna odgovornost lastnika bagra kot nevarne stvari, v zvezi s presojo tožnikovega prispevka pa tudi krivdna odgovornost zavarovanca tožene stranke zaradi nepravilnosti pri delu bagerista, ki je kršil pravila varnega upravljanja, saj bi se moral pred začetnim premikom prepričati, da v območju gibanja stroja ni izpostavljenih oseb in pred premikom manever nakazati z zvočnim signalom, poleg tega pa je napačno prestavil ročico in namesto nazaj zapeljal (še bolj) proti tožniku. Tožnik pa ni kršil Uredbe o zagotavljanju varnosti in zdravja pri delu na začasnih in premičnih gradbiščih, kjer je naložena delavcem prepoved zadrževanja ob bagrovem delovanju, ne pa ob mirovanju ob ugasnjenem stroju.

3. Tožena stranka je vložila predlog za dopustitev revizije s pravnim vprašanjem: ali je odločitev sodišča druge stopnje o odškodninski odgovornosti zavarovanca tožene stranke v višini 100 odstotkov pravilna oziroma ali odstopa od sodne prakse. Navedla je, da navedena odločitev odstopa od sodne prakse Vrhovnega sodišča in sicer od odločitve v zadevi II Ips 225/2003. Po mnenju tožene stranke je tožnik, ki se je zadrževal ob bagru po malici, moral pričakovati, da se bo po končanem pogovoru delo nadaljevalo in se je tako s svojim ravnanjem izpostavil možni nevarnosti v nasprotju z 9. členom Zakona o varnosti in zdravju pri delu. Tožnik je bil v položaju, ki je bil neviden bageristu, kljub opozorilu na bagru o prepovedi zadrževanja v bližini bagra pa ni bil dovolj pazljiv ter mu zato gre pripisati 20 odstotkov prispevka k nastanku škode.

5. Vrhovno sodišče ugotavlja, da tožena stranka ni izkazala odstopa od sodne prakse Vrhovnega sodišča, saj je zadeva, na katero se sklicuje, bistveno drugačna od obravnavane. Vrhovno sodišče zaključuje, da niso podani pogoji iz 367.a člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP). Zato je predlog tožene stranke zavrnilo (drugi odstavek 367.c člena ZPP).

ZPP člen 367, 367/3, 367a, 367a/1-1, 367c, 367c/2.                 OZ člen 153, 153/3.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II DoR 116/2013
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-09-12

Anton Frantar (preds.), Karmen Iglič Stroligo (poroč.), Janez Vlaj

predlog za dopustitev revizije - zavrženje predloga za dopustitev revizije - nedenarni tožbeni zahtevek - opredelitev vrednosti tožbenega zahtevka - dovoljenost revizije

Iz predloga za dopustitev revizije in priloženih sodb druge in prve stopnje ne izhaja, da je vrednost spornega predmeta nedenarnega zahtevka nedoločena. To  pomeni, da strankam o takem zahtevku revizija ni zagotovljena in je Vrhovno sodišče tudi ne more dopustiti.

1. Tožena stranka vlaga predlog za dopustitev revizije zoper tisti del sodbe druge stopnje, s katero je sodišče druge stopnje ugodilo pritožbi tožeče stranke in zavrnilo nasprotni tožbeni zahtevek, s katerim je toženka od tožnice zahtevala izstavitev nepogojnega zemljiškoknjižnega dovolila za vpis njene služnosti stanovanja pri enosobnem stanovanju na naslovu ... Predlaga, da Vrhovno sodišče odloči o pravnem vprašanju, ali lahko pogodba o služnosti stanovanja, ki ni bila sklenjena v pisni obliki, za stanovanje, ki ob sklenitvi ni bilo vknjiženo v zemljiški knjigi kot etažna lastnina, z njeno realizacijo konvalidira.

3. Po četrtem odstavku 367. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) sodišče ne more dopustiti revizije, če vrednost izpodbijanega dela pravnomočne sodbe ne presega 2.000 EUR.  Iz predloga za dopustitev revizije in priloženih sodb druge in prve stopnje izhaja, da v sporu ni bila posebej navedena vrednost spornega predmeta, sodišči pa sta odločali o več objektivno kumuliranih denarnih in nedenarnih tožbenih zahtevkih, saj sta tožnica in toženka  uveljavljali vsaka po en nedenarni in en denarni zahtevek. Toženka je zahtevala izstavitev listine za vknjižbo osebne služnosti v zemljiško knjigo in denarni zahtevek za povrnitev vrednosti vlaganj. Zahtevka nimata iste dejanske in pravne podlage, odločitev o njiju ni odvisna od pravnih vprašanj, ki bi bila skupna obema (pač pa se v predlogu zastavljeno vprašanje tiče izključno nedenarnega tožbenega zahtevka), zahtevka pa medsebojno tudi nista tako povezana, da je odločitev o enem odvisna od odločitve o drugem zahtevku (toženka zoper pravnomočno odločitev o denarnem tožbenem zahtevku tudi ne predlaga dopustitve revizije). Dovoljenost revizije se zato presoja po drugem odstavku 41. člena ZPP, torej po vrednosti vsakega posameznega zahtevka.

4. Iz predloga za dopustitev revizije in priloženih sodb druge in prve stopnje ne izhaja, da bi bila v (tožbi in) nasprotni tožbi posebej navedena vrednost spornega predmeta nedenarnega zahtevka, pač pa zapisani znesek (v obeh primerih) predstavlja le višino denarnega tožbenega zahtevka. Vrednost spornega predmeta nedenarnega zahtevka je torej ostala nedoločena. To pa pomeni, da strankam o takem zahtevku revizija ni zagotovljena in je Vrhovno sodišče tudi ne more dopustiti. Zato je predlog za dopustitev revizije zavrglo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS sklep I R 75/2013
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-06-20

Anton Frantar (preds.), Karmen Iglič Stroligo (poroč.), dr. Mateja Končina Peternel

spor o pristojnosti - postopke po ugovoru zoper skpe o izvšbi - bivališče dolžnika - Centralni register prebivalstva (CRP)

Za presojo pristojnosti, ki se ravna po prebivališču dolžnika, je odločilen podatek, ki ga je upnik navedel v predlogu za izvršbo, in ne podatek, ki ga je sodišče pridobilo iz centralnega registra prebivalstva, ali podatek o naslovu, na katerem je bil sklep o izvršbi dolžniku dejansko vročen.

Za odločanje v tej zadevi je pristojno Okrajno sodišče v Kopru.

1. Okrajno sodišče v Ljubljani - Centralni oddelek za verodostojno listino je dne 30. 1. 2012 izdalo sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine 11908/2012, s katerim je dolžniku naložilo, da v osmih dneh po vročitvi sklepa poravna v upnikovem predlogu navedeno terjatev ter dovolilo predlagano izvršbo z rubežem denarnih sredstev pri organizacijah za plačilni promet. Odmerilo je izvršilne stroške ter navedlo, da bo po pravnomočnosti sklepa o izvršbi izvršilni postopek vodilo in o njem odločalo Okrajno sodišče v Kopru.

2. Okrajno sodišče v Kopru se je s sklepom z dne 21. 5. 2013 izreklo za krajevno nepristojno za odločanje v zadevi in po pravnomočnosti zadevo odstopilo Okrajnemu sodišču v Trebnjem.

3. Okrajno sodišče v Trebnjem je sprožilo spor o pristojnosti (prvi odstavek 24. in drugi odstavek 25. člena Zakona o pravdnem postopku, v nadaljevanju ZPP v zvezi s 15. členom Zakona o izvršbi in zavarovanju, v nadaljevanju ZIZ). Po njegovem stališču je za odločanje krajevno pristojno Okrajno sodišče v Kopru, saj ima po navedbah v predlogu za izvršbo dolžnik prebivališče na območju tega sodišča.

4. Za odločanje v tej zadevi je pristojno Okrajno sodišče v Kopru.

5. Vrhovno sodišče je že v številnih odločbah poudarilo, da se pristojnost presodi takoj po prejemu predloga za izvršbo na podlagi navedb v predlogu in na podlagi dejstev, ki so sodišču znana (prvi in drugi odstavek 17. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ) ter da podatek o prebivališču dolžnika ni podatek, ki bi bil sodišču znan. Zato je za presojo pristojnosti, ki se ravna po prebivališču dolžnika, odločilen podatek, ki ga je upnik navedel v predlogu za izvršbo, in ne podatek, ki ga je sodišče pridobilo iz centralnega registra prebivalstva, ali podatek o naslovu, na katerem je bil sklep o izvršbi dolžniku dejansko vročen. Vrhovno sodišče je zato na podlagi drugega odstavka 25. člena ZPP v z zvezi s  15. členom ZIZ odločilo, da je za odločanje v tej izvršilni zadevi pristojno Okrajno sodišče v Kopru.

ZPP člen 17, 17/1, 17/2, 24, 24/1, 25, 25/2. ZIZ člen 15.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 67/2013
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-06-20

Anton Frantar (preds.), Karmen Iglič Stroligo (poroč.), dr. Mateja Končina Peternel

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz razlogov smotrnosti - prebivališče strank - sedež pooblaščenca

V obravnavanem primeru razlogi smotrnosti terjajo prenos pristojnosti na sodišče, na območju katerega imajo prebivališče obe pravdni stranki, morebitne priče (mati toženca) in tožnikova pooblaščenka, pa tudi sedež toženčeve pooblaščenke je bliže temu sodišču kot krajevno pristojnemu sodišču.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrožno sodišče v Ljubljani.

1. Tožnik je tožbo za znižanje preživnine polnoletnemu otroku vložil pri Okrožnem sodišču v Kopru, ki je glede na stalno prebivališče toženca splošno krajevno pristojno za sojenje v zadevi.

2. Toženec je vložil predlog za prenos krajevne pristojnosti na Okrožno sodišče v Ljubljani. Meni, da so za to podani razlogi smotrnosti. Toženec namreč že dalj časa živi na naslovu začasnega prebivališča v Ljubljani, prav tako njegova mati, tožnik pa je z Lavrice, ki je v neposredni bližini Ljubljane. Tudi tožnikova pooblaščenka ima sedež v Ljubljani. Za vse udeležence in tudi morebitne priče je zato ekonomično, da se pristojnost prenese na stvarno pristojno sodišče v Ljubljani.

3. Tožnik je na predlog odgovoril, da se strinja s predlagano delegacijo pristojnosti.

5. Po 67. členu Zakona o pravdnem postopku lahko vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek ali če so za to drugi tehtni razlogi. Temeljni namen delegacije pristojnosti je torej smotrnost.

6. Vrhovno sodišče pritrjuje mnenju iz predloga, da v obravnavanem primeru razlogi smotrnosti terjajo prenos pristojnosti na Okrožno sodišče v Ljubljani. Na območju tega sodišča imajo namreč prebivališče obe pravdni stranki, morebitne priče (mati toženca) in tožnikova pooblaščenka, pa tudi sedež toženčeve pooblaščenke je bliže sodišču v Ljubljani kot pa v Kopru. V konkretnem primeru je tako praktično za vse stranke in njihove pooblaščence smotrneje, da se izvede pred Okrožnim sodiščem v Ljubljani. Glede na navedeno je Vrhovno sodišče predlogu ugodilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 51/2013
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-05-15

Anton Frantar (preds.), Karmen Iglič Stroligo (poroč.), Janez Vlaj

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - sorodstvo med predsednico pristojnega sodišča in stranko v postopku - objektivna nepristranskost

Dejstvo, da je stranka v bližnjem sorodstvenem razmerju s predsednico sodišča, na katerem so sodniki zaradi majhnosti kolektiva medsebojno tesneje povezani, bi utegnilo povzročiti dvom o korektnosti postopka in nepristranskosti odločanja.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrajno sodišče v Trebnjem.

1. Okrajno sodišče v Grosupljem vodi zapuščinski postopek po pokojni A. A. Dedinja A. B. vlaga predlog za delegacijo pristojnosti, ker oba dediča živita v drugem kraju, kot je sedež sodišča, ki vodi zapuščinsko obravnavo, in zaradi sorodstvenih vezi s predsednico sodišča. Okrajno sodišče je vlogo odstopilo Vrhovnemu sodišču in tudi samo predlagalo določitev drugega stvarno pristojnega sodišča. Navaja, da je dedinja A. B. polsestra predsednice sodišča. Ker je Okrajno sodišče v Grosupljem manjše sodišče s samo petimi sodniki, ki se med seboj dobro poznajo, bi bližnje sorodstveno razmerje med predsednico sodišča in stranko postopka lahko vzbujalo dvom, da bodo stranke deležne nevtralnega sojenja.

3. Po 67. členu Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) lahko vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek ali če so za to drugi tehtni razlogi. Primarni razlog za prenos pristojnosti je torej smotrnost, pomembnost instituta delegacije pa se kaže tudi v zagotavljanju ustavne pravice do nepristranskega sojenja, saj pravni standard „drugih tehtnih razlogov“ zajema različne okoliščine, ki bi utegnile v javnosti ali pri strankah vzbujati dvom v objektivno nepristranskost sodišča. Dejstvo, da je stranka v bližnjem sorodstvenem razmerju s predsednico sodišča, na katerem so sodniki zaradi majhnosti kolektiva medsebojno tesneje povezani, bi utegnilo povzročiti dvom o korektnosti postopka in nepristranskosti odločanja. Predlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča je zato utemeljen, upoštevajoč načelo ekonomičnosti postopka pa je Vrhovno sodišče kot stvarno pristojno določilo Okrajno sodišče v Trebnjem, na katerega območju ima po podatkih smrtovnice prebivališče eden od dedičev.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 102/2013
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-08-29

Anton Frantar (preds.), mag. Rudi Štravs (poroč.), Janez Vlaj

spor o pristojnosti - izvršba - naknadna kumulacija izvršilnih sredstev - izvršba na delež družbenika - krajevna pristojnost

Za primer izvršbe na delež družbenika z določbo četrtega odstavka 165. člena ZIZ predvidena smiselna uporaba določb o izvršbi na nepremičnine se nanaša le na prodajo deleža (način izvršbe), ne posega pa v pravila o pristojnosti. Pristojnost Okrajnega sodišča v Kopru je tako podana zaradi splošnega pravila iz prvega odstavka 35. člena ZIZ.

Za odločanje v tej zadevi je pristojno Okrajno sodišče v Kopru.

1. Upnik je 13. 6. 2013 pri izvršilnem sodišču (Okrajnem sodišču v Kopru) vložil predlog za razširitev izvršbe in poleg že predlaganih izvršilnih sredstev, glede katerih je bila dovoljena izvršba, predlagal še izvršbo na poslovni delež drugega tožnika v družbi K. d. o. o.

2. Okrajno sodišče v Kopru je odločilo, da ni „pristojno za dovolitev in opravo izvršbe v predmetni izvršilni zadevi“, po pravnomočnosti sklepa pa je zadevo odstopilo Okrajnemu sodišču v Ljubljani. Sodišče je svojo odločitev oprlo na okoliščino, da je sedež družbe K. d. o. o. v Ljubljani in se pri tem sklicevalo na določbo 164. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju (v nadaljevanju ZIZ).

3. Okrajno sodišče v Ljubljani je sprožilo spor o pristojnosti, ker je na stališču, da se v primeru naknadne kumulacije izvršilnih sredstev pristojnost določa glede na okoliščine v času vložitve izvršilnega predloga in sprememba okoliščin med postopkom, na katere se opira pristojnost, ne vpliva na nadaljnjo pristojnost sodišča.

4. Pravilno je stališče Okrajnega sodišča v Ljubljani, da z določbo četrtega odstavka 35. člena ZIZ za primer naknadne kumulacije izvršilnih sredstev s prodajo dolžnikovih nepremičnin predvidene izjeme od splošnega pravila o temeljni pristojnosti iz določbe tretjega odstavka 40.c člena istega zakona, ni mogoče širiti tudi na primere naknadne kumulacije izvršilnih sredstev s prodajo deleža družbenika v družbi. Za primer izvršbe na delež družbenika z določbo četrtega odstavka 165. člena ZIZ predvidena smiselna uporaba določb o izvršbi na nepremičnine se nanaša le na prodajo deleža (način izvršbe), ne posega pa v pravila o pristojnosti.(1) Pristojnost Okrajnega sodišča v Kopru je tako podana zaradi splošnega pravila iz prvega odstavka 35. člena ZIZ.

Op. št. (1):    Primerjaj odločbo VS RS I R 49/2012 z dne 19. 3. 2012.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 114/2013
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-09-26

Anton Frantar (preds.), dr. Ana Božič Penko (poroč.), Karmen Iglič Stroligo

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - sodnica pristojnega sodišča kot stranka v postopku - objektivna nepristranskost

Okoliščina, da je ena od pravdnih strank sodnica na sodišču druge stopnje, ki bi bilo po procesnih pravilih stvarno in krajevno pristojno za odločitev o njeni pritožbi, bi, če bi o pritožbi odločalo to sodišče, lahko pri nasprotni stranki vzbudila vtis o njegovi nepristranosti, pri javnosti pa negativno vplivala na percepcijo o nevtralnosti in objektivni nepristranskosti odločanja pristojnega sodišča.

Za odločanje v pritožbenem postopku se določi Višje sodišče v A.

1. Tožeča stranka je vložila zoper sodbo sodišča prve stopnje, ki je zavrnilo njen tožbeni zahtevek, pritožbo, o kateri bi moralo po pravilih o stvarni in krajevni pristojnosti odločiti Višje sodišče v B.

2. V odgovoru na tožbo je prvi toženec predlagal delegacijo pristojnosti na eno od ostalih višjih sodišč v državi. Predlog je utemeljil z okoliščinami, da je prva tožnica sodnica, ki sodniško funkcijo opravlja prav na Višjem sodišču v B., da je namestnica vodje oddelka za gospodarsko sodstvo in predsednica enega od senatov tega oddelka in da med sodelavci uživa spoštovanje; že zaradi tega in avtoritete prve tožnice bi lahko prišlo do (nenamerne) pristranskosti sodnikov istega sodišča, če bi ti odločali o pritožbi. Poleg tega je iz spisa I K 52075/2010 Okrožnega sodišča v B. razvidno – tako je tam izpovedala prva tožnica – da je v preteklosti o zadevi razpravljala z ostalimi sodniki, pri čemer je posebej izpostavila sodnico ...., ki je sodnica oddelka za civilno sodstvo. Dejstvo, da je o zadevi seznanjenih več sodnikov Višjega sodišča v B., med katerimi je najmanj ena sodnica civilnega oddelka, vzbuja dvom v nepristranskost.

3. Za odločanje v pritožbenem postopku se določi Višje sodišče v A.

4. Po določbi 67. člena Zakona o pravdnem postopku lahko Vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to podani drugi tehtni razlogi. Med slednje, to je „druge tehtne razloge“, spadajo tudi razlogi, s katerimi se zagotavlja neodvisnost sojenja.

5. Okoliščina, da je ena od pravdnih strank sodnica na sodišču druge stopnje, ki bi bilo po procesnih pravilih stvarno in krajevno pristojno za odločitev o njeni pritožbi, bi, če bi o pritožbi odločalo to sodišče, lahko pri nasprotni stranki vzbudila vtis o njegovi nepristranosti, pri javnosti pa negativno vplivala na percepcijo o nevtralnosti in objektivni nepristranskosti odločanja pristojnega sodišča.

6. Zaradi navedenega je Vrhovno sodišče predlogu prve tožene stranke ugodilo in za odločanje v pritožbenem postopku v tej zadevi določilo Višje sodišče v A.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 117/2013
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-09-26

Anton Frantar (preds.), dr. Mateja Končina Peternel (poroč.), mag. Rudi Štravs

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - odvzem poslovnih sposobnosti

Vrhovno sodišče ocenjuje, da zdravstveno stanje nasprotnega udeleženca in sedanje bivališče v Socialno varstvenem zavodu Hrastovec narekuje ugoditev predlogu.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrajno sodišče v Lenartu.

1. Center za socialno delo J. je dne 22. 11. 2012 na Okrajnem sodišču na Jesenicah vložil predlog za odvzem poslovne sposobnosti nasprotnemu udeležencu A. A. Med postopkom se je izkazalo, da je bil nasprotni udeleženec dne 24. 12. 2012 sprejet v Socialno varstveni zavod Hrastovec in je še zmeraj stanovalec tega zavoda. Okrajno sodišče na Jesenicah je dne 18. 9. 2013 predlagalo, naj Vrhovno sodišče v skladu s 67. členom Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) odloči o prenosu krajevne pristojnosti na Okrajno sodišče v Lenartu. Opozarja na podatke v spisu o zdravstvenem stanju nasprotnega udeleženca in na njegovo sedanje bivališče in poudarja, da bo Okrajno sodišče v Lenartu  z bistveno manjšimi stroški lahko izpeljalo postopek odvzema poslovne sposobnosti.

3. Po 67. členu ZPP lahko Vrhovno sodišče Republike Slovenije na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Vrhovno sodišče ocenjuje, da zdravstveno stanje nasprotnega udeleženca in sedanje bivališče v Socialno varstvenem zavodu Hrastovec narekuje ugoditev predlogu. Tako je Vrhovno sodišče odločilo, da je za odločanje v tej zadevi pristojno Okrajno sodišče v Lenartu.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.