TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
Sklep II DoR 463/2012
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-03-14

dopuščena revizija - varstvo lastninske pravice - zasebno zemljišče, kategorizirano kot državna cesta

Revizija se dopusti glede pravnih vprašanj:

ali ima lastnik nepremičnin, po katerih poteka cesta, ki je bila kategorizirana kot državna cesta z Uredbo o kategorizaciji državnih cest, stvarnopravno varstvo in

ali je pravilno stališče pritožbenega sodišča, da je treba na zemljiščih, ki so del kategorizirane ceste, opredeljene kot javno dobro na podlagi Uredbe o kategorizaciji javnih cest in ležijo na zemljiščih v zasebni lasti, do ureditve lastninskih razmerij na cestah obdržati nespremenjeno stanje.

Revizija se dopusti glede pravnih vprašanj:

ali ima lastnik nepremičnin, po katerih poteka cesta, ki je bila kategorizirana kot državna cesta z Uredbo o kategorizaciji državnih cest, stvarnopravno varstvo in

ali je pravilno stališče pritožbenega sodišča, da je treba na zemljiščih, ki so del kategorizirane ceste, opredeljene kot javno dobro na podlagi Uredbe o kategorizaciji javnih cest in ležijo na zemljiščih v zasebni lasti, do ureditve lastninskih razmerij na cestah obdržati nespremenjeno stanje.

1. Sodišče prve stopnje je odločilo, da mora tožena stranka tožniku dopustiti nemoteno uporabo tistih njegovih parcel, po katerih poteka gozdna cesta, ki je bila z Uredbo o kategorizaciji državnih cest kategorizirana kot državna cesta, zlasti mora dopustiti spravilo lesa iz sosednjih gozdnih zemljišč in gospodarjenje s kmetijo ter odstraniti vso prometno opremo na in ob cesti, predvsem ograjo, označbo državne ceste in druge prometne znake in se v bodoče vzdržati vsakršnih posegov v te nepremičnine, tožniku pa je dolžna dopustiti postaviti tablo, da gre za gozdno cesto, katere uporaba je dopustna na lastno odgovornost uporabnika.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbi tožene stranke ugodilo in sodbo sodišča prve stopnje spremenilo tako, da je tožnikov tožbeni zahtevek zavrnilo.

3. Tožnik je vložil predlog za dopustitev revizije zoper sodbo sodišča druge stopnje. V njem poudarja, da sporna cesta poteka preko njegovega gozda, ki je del zaščitene kmetije, da je bila zgrajena med letoma 1963 in 1965 s sredstvi lastnikov gozdov, ki so jih ti 35 let namensko plačevali v poseben sklad, da je bila cesta v letu 1981 brez tožnikove vednosti najprej kategorizirana kot lokalna cesta, nato pa v letu 1989 kot državna cesta – regionalna cesta tretjega reda, čeprav tožena stranka pred tem ni izvedla postopka pridobitve zemljišča, ki ga cesta zaseda. Zato meni, da je zmotno stališče pritožbenega sodišče, da je tožena stranka upravičena cesto uporabljati že zato, ker je kategorizirana ter soglaša s stališčem prvostopenjskega sodišča, da država pravnega naslova za uporabo ceste nima. Zato predlaga dopustitev revizije glede v izreku tega sklepa navedenih pravnih vprašanj, predlog pa utemeljuje z neenotnostjo sodne prakse.

4. Pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člen Zakona o pravdnem postopku so podani, zato je Vrhovno sodišče tožnikovemu predlogu ugodilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep Cp 2/2013
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-02-21

MEDNARODNO ZASEBNO PRAVO - ARBITRAŽNO PRAVO - CIVILNO PROCESNO PRAVO

priznanje tuje arbitražne odločbe - pravica do izjave v postopku - bistvena kršitev določb pravdnega postopka

Ker se sodišče ni izreklo o navedbah nasprotnega udeleženca v odgovoru na predlog za priznanje tuje arbitražne odločbe, je kršilo njegovo pravico do izjave.

Pritožba se ugodi, izpodbijani sklep se razveljavi in zadeva vrne sodišču prve stopnje v nov postopek.

Odločitev o pritožbenih stroških se pridrži za končno odločbo.

1. Sodišče prve stopnje je odločilo, da se prizna arbitražna odločba Britanskega združenja za kavo, št. ... z dne 13. 8. 2010, ki je postala dokončna z iztekom 30-dnevnega roka po objavi odločbe 27. 8. 2010, in s katero je bilo odločeno, da je nasprotni udeleženec dolžan plačati predlagatelju 69.486,10 USD ter znesek                 100 GBP za imenovanje razsodnika, skupaj s 6 % obrestmi od 30. 12. 2009.

2. Zoper navedeni sklep je nasprotni udeleženec vložil pritožbo. Uveljavlja vse pritožbene razloge in predlaga razveljavitev izpodbijanega sklepa in vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v novo odločanje. Navaja, da je zmotna navedba sodišča prve stopnje, da odgovor nasprotnega udeleženca na predlog za priznanje tuje arbitražne odločbe ni bil podan. Odgovor je bil vložen pravočasno pri pristojnem sodišču, in sicer dne 22. 2. 2012. Nasprotni udeleženec se je torej o predlogu predlagatelja pravočasno izjavil in bi njegov odgovor sodišče moralo upoštevati. Če se odgovor ne nahaja v spisu, kjer bi moral biti, predlaga, da sodišče opravi poizvedbo o oddani poštni številki dne 22. 2. 2012 pod št.                    RA 269583519 pri Pošti Slovenija v Žalcu. Sodišču prve stopnje očita kršitev               8. točke drugega odstavka 339. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP). V nadaljevanju pritožnik niza razloge, ki po njegovem mnenju onemogočajo priznanje zadevne arbitražne odločbe.

3. Pritožba je bila vročena predlagatelju, ki je nanjo odgovoril in predlagal njeno zavrnitev.

5. Pritrditi je treba pritožniku, da je bil njegov odgovor na predlog za priznanje tuje arbitražne odločbe podan pravočasno, in sicer je k pristojnemu sodišču prispel dne 22. 2. 2012, kar je razvidno iz list. št. 27-29 spisa. Ker je sodišče s tem, ko se o njegovih navedbah ni izreklo, kršilo pravico nasprotnega udeleženca do izjave, je podana kršitev iz 8. točke drugega odstavka 339. člena ZPP.

6. Pritožbeno sodišče je zato odločilo, kot je razvidno iz izreka tega sklepa                   (tretji odstavek 9. člena Zakona o arbitraži v zvezi s 37. členom Zakona o nepravdnem postopku ter v zvezi s tretjo točko 365. člena, prvim odstavkom              366. in prvim odstavkom 354. člena ZPP). Sodišče prve stopnje se bo moralo v novem postopku opredeliti do navedb nasprotnega udeleženca v odgovoru na predlog.

7. Odločitev o pritožbenih stroških temelji na tretjem odstavku 165. člena ZPP.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sodba IV Ips 23/2013
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-03-19

PREKRŠKOVNO PROCESNO PRAVO - PREKRŠKI - VARNOST CESTNEGA PROMETA

kazenske točke v cestnem prometu s prenehanjem veljavnosti vozniškega dovoljenja - vsota doseženih kazenskih točk - odločanje in izdaja sklepa o prenehanju veljavnosti vozniškega dovoljenja

Če se odločba o prekršku, ki je bila pravni temelj za odločitev o prenehanju veljavnosti vozniškega dovoljenja, razveljavi, je treba razveljaviti tudi sklep, s katerim je sodišče storilcu izreklo prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja.

Zahtevi za varstvo zakonitosti se ugodi in se izpodbijani sklep Okrajnega sodišča v Slovenj Gradcu razveljavi.

1. Okrajno sodišče v Slovenj Gradcu je s sodbo PR 141/2012 z dne 23. 5. 2012 I. U. spoznalo za odgovornega storitve prekrška po prvem odstavku 106. člena Zakona o pravilih cestnega prometa (v nadaljevanju ZPrCP) ter mu na podlagi tretjega odstavka navedenega člena ZPrCP izreklo globo v višini 1.200,00 EUR in 18 kazenskih točk v cestnem prometu. S sklepom EPVD 162/2012-4511 z dne 16. 7. 2012 je sodišče storilcu izreklo prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja za vse kategorije vozil, ki so bile vpisane v njegovo vozniško dovoljenje na dan 1. 4. 2012. Odločbi sta pravnomočni.

2. Vrhovno sodišče je s sodbo IV Ips 22/2013 z dne 19. 3. 2013 zahtevi za varstvo zakonitosti, ki jo je zoper sodbo PR 141/2012 z dne 23. 5. 2012 vložila vrhovna državna tožilka, ugodilo in na podlagi 427. člena Zakona o kazenskem postopku (v nadaljevanju ZKP) razveljavilo navedeno sodbo ter vrnilo zadevo sodišču v novo odločanje. Vrhovna državna tožilka je iz enakih razlogov, kot v zadevi IV Ips 22/2013, v zahtevi predlagala tudi razveljavitev sklepa              EPVD 162/2012-4511 z dne 16. 7. 2012, s katerim je sodišče storilcu I. U. izreklo prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja.

3. Vrhovno sodišče je zahtevo za varstvo zakonitosti na podlagi drugega odstavka 423. člena ZKP v zvezi s 171. členom Zakona o prekrških (ZP-1) poslalo storilčevi skrbnici E. U., ki se o njej ni izjavila.

4. Ker je Vrhovno sodišče s sodbo IV Ips 22/2013 z dne 19. 3. 2013 na podlagi            427. člena ZKP razveljavilo sodbo Okrajnega sodišča v Slovenj Gradcu                       PR 141/2012 z dne 23. 5. 2012, ki je bila pravni temelj za odločitev o prenehanju veljavnosti vozniškega dovoljenja, je potrebno razveljaviti tudi sklep EPVD 162/2012-4511 z dne 16. 7. 2012, s katerim je sodišče storilcu I. U. izreklo prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja za vse kategorije vozil, ki so bile vpisane v njegovo vozniško dovoljenje na dan 1. 4. 2012.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III DoR 87/2012
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-02-12

dopuščena revizija - vročanje sodnih pisanj - vročitev pravni osebi - osebno vročanje

Revizija se dopusti o pravnem vprašanju ali je treba za sodna pisanja iz 142. člena ZPP, ki se vročajo subjektom (pravnim osebam) iz tretjega odstavka 139. člena ZPP, uporabiti določbe tretjega, četrtega in petega odstavka 142. člena ZPP tako, kot v primeru vročanja fizičnim osebam, v kolikor vročitev po 133. členu ZPP ni mogoča.

Predlogu se ugodi ter se revizija dopusti o pravnem vprašanju:

ali je treba za sodna pisanja iz 142. člena ZPP, ki se vročajo subjektom (pravnim osebam) iz tretjega odstavka 139. člena ZPP, uporabiti določbe tretjega, četrtega in petega odstavka 142. člena ZPP tako, kot v primeru vročanja fizičnim osebam, v kolikor vročitev po 133. členu ZPP ni mogoča.

1. Sodišče prve stopnje je izdalo zamudno sodbo, s katero je razsodilo, da se toženi stranki iz krivdnih razlogov, zaradi neplačevanja zapadlih obveznosti tožeči stranki, odpove pogodba o finančnem leasingu za nepremičnine št. FLN/5050 z dne 14. 3. 2008 (1. točka izreka); da je tožena stranka dolžna v roku 60 dni od pravnomočnosti te sodbe izprazniti stanovanje tožeče stranke št. 1 v pritličju večstanovanjske stavbe na naslovu ..., stoječe na parc. št. 744/10, ki je pripisana z. k. vložku št. ... k. o. ..., ter ga prostega oseb in stvari tožene stranke izročiti tožeči stranki v roku 15 dni, da ne bo izvršbe (2. točka izreka); da je tožena stranka dolžna tožeči stranki v roku 15 dni plačati pravdne stroške v višini 1.156,08 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki v primeru zamude s plačilom tečejo od prvega dne po poteku 15-dnevnega roka do plačila (3. točka izreka).

2. Sodišče druge stopnje je zavrnilo pritožbo tožene stranke in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

3. Zoper sodbo sodišča druge stopnje je tožena stranka vložila predlog za dopustitev revizije. V predlogu kot pomembno zastavlja vprašanje: ali je treba za sodna pisanja iz 142. člena ZPP, ki se vročajo subjektom (pravnim osebam) iz tretjega odstavka 139. člena ZPP, uporabiti določbe tretjega, četrtega in petega odstavka 142. člena ZPP tako, kot v primeru vročanja fizičnim osebam, v kolikor vročitev po 133. členu ZPP ni mogoča.

4. Revizijsko sodišče ugotavlja, da so pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena Zakona o pravdnem postopku (pred tem in sedaj ZPP) izpolnjeni glede pravnega vprašanja, navedenega v izreku tega sklepa. Zato je predlogu ugodilo in revizijo o njem dopustilo.

ZPP člen 133, 139, 139/3, 142, 142/3, 142/4, 142/5.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III DoR 9/2013
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-04-02

dopuščena revizija - navajanje dejstev - prekluzija - nova dejstva

Revizija se dopusti glede vprašanj, navedenih v izreku odločbe.

1) ali po prvem naroku za glavno obravnavo podane dodatne navedbe, ki zgolj določneje opredeljujejo zatrjevanja, ki jih je tožena stranka uveljavljala že pred prvim narokom za glavno obravnavo oz. na prvem naroku za glavno obravnavo, v okoliščinah konkretnega primera predstavljajo nove navedbe, za katere veljajo pravila o prekluziji v smislu 286. in 286.a člena ZPP?

2) ali dodatne navedbe, ki jih pravdna stranka poda v pripravljalni vlogi, vloženi po preteku roka, ki ji ga na prvem naroku za glavno obravnavo določi sodišče, ne da bi pri tem stranko opozorilo na posledice morebitne zamude, štejejo še za pravočasne, ali je pravdna stranka že prekludirana v smislu 286. in 286.a člena ZPP?

1. Sodišče prve stopnje je v delu, relevantnem za odločanje o predlogu za dopustitev revizije, sklep o izvršbi Okrajnega sodišča na Ptuju 0001 I 2005/00258 z dne 20. 10. 2005 glede prvega toženca vzdržalo v veljavi v 1. in 3. točki izreka (I. točka izreka sodbe), glede druge toženke pa ga je vzdržalo v veljavi v 1. točki izreka za glavnico 739,93 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od zneska 69.989,85 SIT od 11. 5. 2005 do 31. 12. 2006, od zneska 292,06 EUR od                         1. 1. 2007 do plačila, od zneska 12.435,73 SIT od 5. 8. 2005 do 31. 12. 2006, od zneska 51.089,00 EUR od 1. 1. 2007 do plačila, od zneska 94.890,52 SIT od                  8. 8. 2005 do 31. 12. 2006 in od zneska 395,97 EUR od 1. 1. 2007 do plačila, in v 3. točki izreka (II. točka izreka sodbe). Tožbeni zahtevek po nasprotni tožbi v višini 38.435,35 EUR je zavrnilo (drugi odstavek IV. točke izreka sodbe). Toženima strankama je naložilo solidarno plačilo pravdnih stroškov tožeče stranke v višini 3.632,89 EUR (V. točka izreka sodbe).

2. Sodišče druge stopnje je pritožbo tožene stranke zavrnilo in v izpodbijanem delu potrdilo sodbo sodišča prve stopnje v zvezi s popravnim sklepom.

3. Pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena Zakona o pravdnem postopku so izpolnjeni glede pravnih vprašanj, opredeljenih v izreku tega sklepa. Vrhovno sodišče je zato revizijo v obsegu, začrtanim z navedenima vprašanjema, dopustilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II DoR 83/2013
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-03-21

dovoljenost predloga za dopustitev revizije zoper sklep - zavrženje predloga za dopustitev revizije - predlog za vrnitev v prejšnje stanje - predlog za razveljavitev klavzule pravnomočnosti

Sklepi, s katerimi je bilo pravnomočno odločeno o zavrženju predloga za vrnitev v prejšnje stanje in pritožbe zoper zamudno sodbo zaradi nepravočasnosti, ter o zavrnitvi predloga za razveljavitev klavzule pravnomočnosti, niso sklepi, s katerimi bi se postopek pravnomočno končal v skladu s prvim odstavkom 384. člena ZPP.

1. Sodišče prve stopnje je zavrglo toženčev predlog za vrnitev v prejšnje stanje, zavrnilo predlog za razveljavitev klavzule pravnomočnosti in zavrglo pritožbo zoper zamudno sodbo kot prepozno.

2. Sodišče druge stopnje je toženčevo pritožbo zavrnilo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje.

3. Zoper navedeni sklep sodišča druge stopnje je toženec vložil predlog za dopustitev revizije.

5. Po prvem odstavku 384. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) lahko stranke vložijo revizijo zoper sklep sodišča druge stopnje, s katerim je bil postopek pravnomočno končan. Sklepi, s katerimi je bilo pravnomočno odločeno o zavrženju predloga za zavrnitev v prejšnje stanje(1) in pritožbe zoper zamudno sodbo(2) ter o zavrnitvi predloga za razveljavitev klavzule pravnomočnosti,(3) niso sklepi, s katerimi bi se postopek pravnomočno končal v skladu s prvim odstavkom 384. člena ZPP. Zato v takih primerih tudi ni dovoljeno predlagati, da se revizija dopusti (377. člen ZPP v zvezi s četrtim odstavkom 384. člena ZPP).

Op. št. (1):   Prim. sklepe Vrhovnega sodišča RS II Ips 292/2009 z dne 1. 9. 2011, II Ips 611/2007 z dne 30. 3. 2009, II Ips 81/2009 z dne 17. 9. 2009, II Ips 104/2010 z dne 15. 4. 2010, VIII Ips 92/2009 z dne 9. 11. 2010, II Ips 240/2011 z dne 20. 9. 2012.

Op. št. (2):   Prim. sklep Vrhovnega sodišča RS III Ips 163/2006 z dne 27. 3. 2007.

Op. št. (3):    Prim. sklepe Vrhovnega sodišča RS III Ips 163/2006 z dne 27. 3. 2007, II Ips 276/2003 z dne 15. 4. 2004, VIII Ips 541/2008 z dne 6.9.2010, II DoR 220/2012 z dne 20. 9. 2012, VIII Ips 5/2012 z dne 16. 10. 2012.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II DoR 12/2013
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-04-25

dopuščena revizija - dokazovanje - dokaz z zaslišanjem stranke - primernost dokaza - dokazovanje pravilnosti podpisa na vročilnici

Revizija se dopusti glede vprašanja primernosti dokaznega predloga za zaslišanje stranke za dokazovanje pravilnosti podpisa na vročilnici.

Revizija se dopusti glede vprašanja primernosti dokaznega predloga za zaslišanje stranke za dokazovanje pravilnosti podpisa na vročilnici.

1. Toženec vlaga predlog za dopustitev revizije zoper sodbo sodišča druge stopnje, s katero je bila zavrnjena njegova pritožba in potrjena zamudna sodba sodišča prve stopnje, po kateri mora tožniku plačati 8.129,28 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi in mu povrniti pravdne stroške. Predlaga, da Vrhovno sodišče dopusti revizijo glede vprašanja primernosti dokaznega predloga za zaslišanje stranke za dokazovanje pravilnosti podpisa na vročilnici in glede vprašanja, ali za zadostitev pogoju po 3. točki prvega odstavka 318. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) pri tožbi za najemnino/uporabnino zadostuje, da tožeča stranka (najemodajalec) navede le, da je postala lastnica, ne navede pa, da je o tem obvestila tudi najemnika in kdaj ga je o tem obvestila.

2. Pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena ZPP so podani glede prvega predlaganega vprašanja, zato je Vrhovno sodišče v tem obsegu dopustilo revizijo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II DoR 53/2013
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-04-18

predlog za dopustitev revizije - zavrnitev predloga za dopustitev revizije - uporaba solastne stvari - plačilo uporabnine za uporabo solastne stvari

Vrhovno sodišče je že odločilo, da  morajo solastniki v primeru, ko se ne morejo dogovoriti o načinu uporabe, res zahtevati, da o tem odloči sodišče v nepravdnem postopku, da pa to ne pomeni, da pred določitvijo načina uporabe stvari solastnikom ni treba spoštovati pravic drug drugega na solastni stvari.

1. Tožnica je s tožbo od sodišča zahtevala, naj razsodi, da ji je toženec dolžan nadomestiti korist, ki jo je imel od uporabe dveh nepremičnin, poslovnega prostora in zemljišča s hišo, ki sta skupno premoženje pravdnih strank in na katerih ima tožnica po zamudni sodbi Okrožnega sodišča v Kopru P 581/2003 ½ solastninski delež.

2. Sodišče prve stopnje je tožničin zahtevek za plačilo nadomestila koristi od uporabe zemljišča s hišo zavrnilo, ugodilo pa je zahtevku za plačilo nadomestila koristi od uporabe poslovnega prostora v znesku 23.532,67 EUR.

3. Sodišče druge stopnje je ugodilo pritožbi tožnice in je razveljavilo sodbo sodišča prve stopnje v zavrnilnem delu, pritožbo toženca pa je zavrnilo in je sodbo sodišča prve stopnje v ugodilnem delu potrdilo.

4. Zoper ta del odločitve sodišča druge stopnje toženec vlaga predlog za dopustitev revizije. Meni, da sodišče druge stopnje ne bi smelo potrditi dokazne ocene sodišča prve stopnje, da tožnica ni onemogočala oddaje poslovnega prostora v najem, da pa je on tožnici onemogočil souporabo te solastne nepremičnine. Vztraja pri stališču, da souporaba solastne nepremičnine ni mogoča brez soglasja vseh solastnikov in bi tožnica zato morala začeti postopek za ureditev razmerij med solastniki.

6. Toženčeve navedbe v predlogu za dopustitev revizije so predvsem usmerjene k  izpodbijanju pravilnosti na prvi in drugi stopnji ugotovljenega dejanskega stanja, revizije pa po tretjem odstavku 370. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) iz tega razloga ni mogoče vložiti.  Vrhovno sodišče je v zadevi II Ips 626/2007 tudi že odločilo, da  morajo solastniki res v primeru, ko se ne morejo dogovoriti o načinu uporabe, zahtevati, da o tem odloči sodišče v nepravdnem postopku, da pa to ne pomeni, da pred določitvijo načina uporabe stvari solastnikom ni treba spoštovati pravic drug drugega na solastni stvari.

7. Vrhovno sodišče je tako ugotovilo, da pogoji iz prvega odstavka 367.a člena ZPP niso podani, zato je predlog zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep VIII Ips 55/2013
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-04-15

Stranski intervenient je umaknil revizijo.

Tožnik krije sam svoje stroške odgovora na revizijo.

1. Sodišče druge stopnje je ugodilo tožnikovi pritožbi in sodbo sodišča prve stopnje spremenilo tako, da je ugodilo tožbenemu zahtevku  za odpravo odločb tožene stranke z dne 6. 5. 2010 in 10. 6. 2010 ter ugotovilo, da je bil tožnik od 19. 3. 2010 do 3. 5. 2010 začasno zadržan z dela zaradi bolezni.

2. Zoper pravnomočno sodbo sodišča druge stopnje je vložil stranski intervenient na strani tožene stranke revizijo zaradi zmotne uporabe materialnega prava in bistvenih kršitev določb pravdnega postopka.

3. Tožnik je na revizijo odgovoril in priglasil stroške.

4. Dne 13. 3. 2013 je stranski intervenient sporočil sodišču, da umika revizijo.

5. V skladu z drugim odstavkom 334. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP – prečiščeno besedilo, Ur. l. RS, št. 36/04) lahko stranka umakne že vloženo pritožbo dokler sodišče o njej ne odloči. Na podlagi določb 383. člena ZPP velja to smiselno tudi za revizijo. Ker o vloženi reviziji sodišče še ni odločalo, je bilo potrebno upoštevati izjavo stranskega intervenienta o umiku revizije.

6. Izrek o stroških temelji na prvem odstavku 155. člena ZPP.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep X Ips 404/2007, enako tudi X Ips 306/2008, X Ips 15/2010