TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
VSRS sklep I R 72/2014
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2014-07-11

Anton Frantar (preds.), dr. Mateja Končina Peternel (poroč.), mag. Rudi Štravs

spor o pristojnosti - krajevna pristojnost - katastrska občina - novo izvršilno sredstvo - lega nepremičnine

Ker upnik predlaga nadaljevanje izvršbe s prodajo solastnega deleža dolžnice na nepremičnini, ki leži na območju Okrajnega sodišča v Piranu, je za odločitev o predlogu in za vodenje izvršbe s prodajo te nepremičnine, upoštevaje določbo četrtega odstavka 35. člena ZIZ in prvega odstavka 166. člena ZIZ pristojno Okrajno sodišče v Piranu (drugi odstavek 25. člena ZPP, v zvezi s 15. členom ZIZ).

Za odločitev o predlogu za nadaljevanje izvršbe s prodajo dolžničinega solastnega deleža nepremičnine ID ... in za vodenje izvršilnega postopka s tem izvršilnim sredstvom je pristojno Okrajno sodišče v Piranu.

1. Upnik je potem, ko je sodišče ustavilo izvršbo na plačo dolžnice in na računih pri organizacijah za plačilni promet, predlagal, da se izvršba nadaljuje, med drugim, tudi s prodajo solastnega deleža dolžnice na nepremičnini ... v k.o. 2634 - Nova vas.

2. Okrajno sodišče v Velenju se je s sklepom z dne 13. 5. 2014 izreklo za krajevno nepristojno za odločanje o predlogu za dodatno sredstvo izvršbe glede nepremičnine, ki leži v katastrski občini Nova vas. Pri tem se je sklicevalo na 35. člen Zakona o izvršbi in zavarovanju (v nadaljevanju ZIZ) ter na 166. člen ZIZ, ki določa, da je za izvršbo na nepremičnine (tako za odločitev o predlogu kot za samo izvršbo) krajevno pristojno sodišče, na območju katerega relevantna nepremičnina leži. Zadevo je odstopilo Okrajnemu sodišču v Kopru, ker je menilo, da katastrska občina Nova vas spada pod območje Okrajnega sodišča v Kopru.

3. Okrajno sodišče v Kopru pristojnosti ni sprejelo, saj k.o. 2634 - Nova vas leži na območju Okrajnega sodišča v Piranu. Zato je sprožilo spor o pristojnosti.

4. Za odločitev o predlogu za nadaljevanje izvršbe s prodajo dolžničinega deleža nepremičnine ID znak ... je Okrajno sodišče v Piranu.

5. Dolžničina nepremičnina, navedena kot nov predmet izvršbe, se nahaja na območju katastrske občine Nova vas (šifra 2634). Ta pa po določbi 43. točke 8. člena Zakona o postopku za ustanovitev, združitev oziroma spremembo območja občine ter o območjih občin (ZPUZSO) spada v območje Okrajnega sodišča v Piranu. Ker upnik predlaga nadaljevanje izvršbe s prodajo solastnega deleža dolžnice na nepremičnini v k.o. Nova vas, ki leži na območju Okrajnega sodišča v Piranu, je za odločitev o predlogu in za vodenje izvršbe s prodajo te nepremičnine, upoštevaje določbo četrtega odstavka 35. člena ZIZ in prvega odstavka 166. člena ZIZ pristojno Okrajno sodišče v Piranu (drugi odstavek 25. člena Zakona o pravdnem postopku - v nadaljevanju ZPP, v zvezi s 15. členom ZIZ).

ZPP člen 25, 25/2. ZIZ člen 35, 35/4, 166, 166/1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS sklep I R 81/2014
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2014-08-13

mag. Nina Betetto (preds.), Aljoša Rupel (poroč.), Vladimir Horvat

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - mati tožnika kot uslužbenka pristojnega sodišča - vpisničarka - majhno sodišče

Zaposlitev tožnikove matere kot vpisničarke na pristojnem sodišču, ki je majhno sodišče v majhnem kraju, je tehten razlog za določitev drugega sodišča, kar zagotavlja objektivno nepristransko sojenje.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrajno sodišče v Celju.

1. Tožnik je zoper toženca pri Okrajnem sodišču v Šmarju pri Jelšah vložil tožbo  zaradi plačila odškodnine 6.800,00 EUR za nepremoženjsko škodo kot posledico škodnega dogodka z dne 30. 7. 2011.

2. Ob predhodnem preizkusu tožbe v tej pravdni zadevi (P 97/2014) je Okrajno sodišče v Šmarju pri Jelšah predlagalo določitev drugega pristojnega sodišča, da bi se izognili dvomu v nepristranskost odločanja tega sodišča. Mati tožnika je namreč zaposlena pri pristojnem Okrajnem sodišču v Šmarju pri Jelšah kot pravosodna sodelavka I na vpisniku za pravdne zadeve.

4. Po določbi 67. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) lahko Vrhovno sodišče na predlog stranke ali sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako lažje opravil postopek, ali  če so zato podani drugi tehtni razlogi.

5. Vrhovno sodišče ugotavlja, da je v konkretnem primeru podan tehten razlog za določitev drugega sodišča. Okoliščina, da je mati tožnika A. A. zaposlena pri sodišču, ki je pristojno za odločanje v pravdni zadevi njenega sina kot tožnika, bi utegnila v očeh javnosti že samo po sebi povzročiti vtis pristranskosti odločanja sodišča. Upoštevati pa je treba še, da tožnikova mati dela kot vpisničarka na vpisniku za pravdne zadeve, predvsem pa je tehtna tudi okoliščina, da gre za majhno sodišče v manjšem kraju.

6. Zaradi zagotovitve objektivne nepristranskosti sodišča je zato Vrhovno sodišče po 67. členu ZPP namesto Okrajnega sodišča v Šmarju pri Jelšah za odločanje v tej pravdni zadevi določilo Okrajno sodišče v Celju.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

VSRS Sklep I R 166/2021, enako tudi VSRS Sklep I R 149/2021
VSRS sklep I R 38/2014
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2014-04-03

Aljoša Rupel (preds.), Anton Frantar (poroč.), Karmen Iglič Stroligo

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz razlogov smotrnosti - prebivališče stranke v postopku - prebivališče prič - prebivališče zakonitega zastopnika

Tožnica, njena zakonita zastopnica in vse predlagane priče imajo prebivališče na območju Trbovelj. Prav tako je tu sedež toženkine območne enote, na katero se spor nanaša. Očitno je, da se bo postopek lažje, hitreje in z manjšimi stroški izvedel pred Okrajnim sodiščem v Trbovljah.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrajno sodišče v Trbovljah.

1. Pred Okrajnim sodiščem v Ljubljani teče postopek zaradi plačila odškodnine za nepremoženjsko škodo, ki je tožnici nastala zaradi napada psa na lokalni cesti v naselju ... (Trbovlje) 4. 7. 2013.

2. Toženka je v odgovoru na tožbo predlagala, da se zaradi ekonomičnosti in smotrnosti postopka pristojnost za obravnavanje zadeve prenese na Okrajno sodišče v Trbovljah. Meni, da bi se na ta način zmanjšali stroški obeh strank, saj sta stranki in vse predlagane priče z območja Trbovelj, le tožničin pooblaščenec, ki ima sedež v Ljubljani, bi moral opraviti pot do Trbovelj. Toženka pojasnjuje, da ima zaradi boljše in lažje pristopnosti organizirano mrežo območnih enot, in sicer se konkretna zadeva, ki se poleg vsega šteje še za spor majhne vrednosti, nanaša na tisto s sedežem v Trboveljah.

4. Po 67. členu Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) lahko Vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Temeljni namen delegacije pristojnosti je torej smotrnost; v poštev pride predvsem takrat, kadar je utemeljeno pričakovati, da bo pri drugem sodišču postopek enostavnejši in cenejši kot pri sicer pristojnem sodišču.

5. V konkretnem primeru gre za pravdo zaradi plačila odškodnine za škodo, ki je tožnici nastala zaradi napada psa na lokalni cesti v naselju ... (Trbovlje). Dokazni postopek bo glede na že podane dokazne predloge strank (med drugim) poleg zaslišanja tožnice in njene zakonite zastopnice obsegal tudi zaslišanje prič. Tožnica, njena zakonita zastopnica in vse predlagane priče imajo prebivališče na območju Trbovelj. Prav tako je tu sedež  toženkine območne enote, na katero se spor nanaša in katere predstavniki se bodo glede na njeno notranjo organizacijo udeleževali postopka pred sodiščem. Očitno je, da se bo postopek lažje, hitreje in z manjšimi stroški izvedel pred Okrajnim sodiščem v Trbovljah kot pa pred Okrajnim sodiščem v Ljubljani. Iz teh razlogov je Vrhovno sodišče predlogu ugodilo in za odločanje v tej zadevi določilo Okrajno sodišče v Trbovljah.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS sklep I R 80/2014
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2014-08-21

mag. Nina Betetto (preds.), dr. Mateja Končina Peternel (poroč.), Karmen Iglič Stroligo

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz razlogov smotrnosti

Okoliščine, ki dvom v ekonomičnost vodenja postopka vzbujajo pri sodišču, ne pa pri strankah, glede na relativno majhno oddaljenost Celja (kot bližnjega sodišča) od Ljubljane ne utemeljujejo določitve drugega pristojnega sodišča.

1. Tožeča stranka od toženk kot solidarnih dolžnic terja plačilo odškodnine za škodo, nastalo v škodnem dogodku, ki se je pripetil pri oziroma po izstopu tožnice iz avtobusa na avtobusnem postajališču v Celju. Okrajno sodišče v Ljubljani, ki vodi pravdni postopek, predlaga, da se zaradi lažje, cenejše in hitrejše izvedbe dokaznega postopka določi drugo stvarno pristojno sodišče za sojenje v tej zadevi.

3. Po določbi 67. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) lahko Vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek (hitreje in z manjšimi stroški), ali če so za to drugi tehtni razlogi.

4. Okrajno sodišče v Ljubljani glede izvedbe dokaznega postopka izpostavlja, da je kot dokaz predlagan ogled kraja škodnega dogodka v Celju, da ima ena predlagana priča prebivališče v Hrastniku, drugo pa bo sodišče vabilo na naslov delodajalca v Celju, tožnica ima prebivališče v Velenju, za prvo toženko spor vodi njena Območna enota v Celju, druga toženka ima sedež v Celju.

5. Delegacija pristojnosti sodišča predstavlja izjemo od splošnih pravil o krajevni pristojnosti in je zato treba razloge za delegacijo pristojnosti razlagati restriktivno. Naštete okoliščine, ki dvom v ekonomičnost vodenja postopka vzbujajo pri sodišču, ne pa pri strankah, glede na relativno majhno oddaljenost Celja (kot bližnjega sodišča) od Ljubljane ne utemeljujejo določitve drugega pristojnega sodišča. Zato je Vrhovno sodišče predlog Okrajnega sodišča v Ljubljani zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep III R 54/2004, enako tudi III R 48/2004
VSRS sklep I R 78/2014
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2014-08-28

mag. Nina Betetto (preds.), Anton Frantar (poroč.), Karmen Iglič Stroligo

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - sprememba prebivališča pravdne stranke med postopkom

Zgolj dejstvo, da se toženčevo stalno prebivališče po spremembi ne nahaja več na območju stvarno in krajevno pristojnega sodišča, brez obstoja drugih posebnih okoliščin ne more biti razlog za prenos pristojnosti.

1. Pred Okrožnim sodiščem v Slovenj Gradcu teče postopek zaradi povračila odškodnine, ki jo je tožnica izplačala tretji osebi (7. člen Zakona o obveznih zavarovanjih v prometu – ZOZP).

2. Toženec je v odgovoru na tožbo predlagal, da bi se v izogib dodatnim stroškom obeh pravdnih strank pristojnost za reševanje spora delegirala na stvarno pristojno sodišče v Koper. Opozarja, da ima tožnica sedež v Kopru in da ima tudi sam sedaj stalno prebivališče v Kopru.

3. Tožnica na predlog za delegacijo pristojnosti ni odgovorila.

5. Po 67. členu Zakona o pravdnem postopku (ZPP) lahko Vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Delegacija torej predstavlja izjemen poseg v zakonska pravila o krajevni pristojnosti, zato terja ozko razlago pogojev za njeno utemeljenost.

6. Zgolj dejstvo, da se toženčevo stalno prebivališče po spremembi ne nahaja več na območju stvarno in krajevno pristojnega sodišča, brez obstoja drugih posebnih okoliščin ne more biti razlog za prenos pristojnosti.(1) Gre za pogost položaj, zato bi nasprotno stališče porušilo sistem organiziranosti pravosodja po zakonsko uveljavljenem sistemu krajevne pristojnosti. Vrhovno sodišče dodaja, da tudi iz vlog, ki sta si jih do te faze postopka izmenjali pravdni stranki, in v njih podanih dokaznih predlogov zaenkrat ne izhaja, da bi bila delegacija smotrna. Nasprotno; predlagano je zaslišanje priče, ki ima prebivališče na območju Okrožnega sodišča v Slovenj Gradcu, med listinskimi dokazi pa so med drugim predlagani vpogledi v pravdni spis stvarno in krajevno pristojnega sodišča ter kazenski in pravdni spis, ki se nahajata pri Okrajnem sodišču v Slovenj Gradcu (katerega sedež je na istem naslovu kot sedež Okrožnega sodišča v Slovenj Gradcu), oziroma v njih vsebovane listine. Pripomniti velja, da imajo pravdne stranke možnost za zastopanje pooblastiti odvetnika, ki ima svojo pisarno v kraju, kjer je sedež pristojnega sodišča, ter tako vplivati na višino stroškov postopka, tožnica pa ima zaradi lažjega poslovanja organizirano mrežo poslovnih enot.

7. Glede na navedeno ni očitno, da bi se postopek pred Okrožnim sodiščem v Kopru lažje opravil, zato je Vrhovno sodišče predlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča zavrnilo.

Op. št. (1):    Primerjaj sklep Vrhovnega sodišča RS III R 50/2010 z dne 21. 12. 2010.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS sklep II DoR 156/2014
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2014-07-10

Anton Frantar (preds.), Karmen Iglič Stroligo (poroč.), mag. Rudi Štravs

predlog za dopustitev revizije - skupno premoženje - pomoč prava neuki stranki - materialno procesno vodstvo - zavrnitev predloga za dopustitev revizije

Pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena ZPP niso podani.

1. Sodišče prve stopnje je ugodilo tožbenemu zahtevku za ugotovitev, da predstavljata nepremičnini parc. št. 585/2 in 585/3, k. o. ... vas skupno premoženje toženih strank, na katerem gre toženki solastninski delež do 3008/10000, tožencu pa 6992/10000, ter da se pri navedenih nepremičninah vknjiži lastninska pravica v korist tožencev z navedenima solastniškima deležema.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbo tožencev zavrnilo. V razlogih navaja, da je sodišče prve stopnje do zaključka prvega naroka opravilo ustrezno materialnopravno vodstvo. Zato je pravilen sklep, da so prepozne trditve o tem, da je bil objekt zgrajen že leta 2000, in prav tako v zvezi s tem predlagani dokazi. Toženca bi lahko glede na predhodni postopek in zbrano dokazno gradivo, povsem neodvisno od dopolnitve izvedeniškega mnenja, pravočasno ocenila relevantnost predlaganega dokaza. Kot neutemeljene pa zavrne tudi pritožbene ugovore, s katerimi izpodbijata ugotovitev, da njuna izvenzakonska skupnost traja od leta 1996.

3. Toženca vlagata predlog za dopustitev revizije, v katerem uveljavljata, da gre za odločitev o pravnem vprašanju, pomembnem za zagotovitev pravne varnosti, enotne uporabe prava oziroma za razvoj prava preko sodne prakse. Trdita, da bi Vrhovno sodišče moralo zavzeti stališče o razlagi 286. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) in o dolžnosti sodišča glede materialnoprocesnega vodstva v primerih, ko pravdne stranke niso zastopane po pooblaščencih. Zaradi neznanja in neizkušenosti zato nista mogla vedeti, katere listine so relevantne v tem postopku. Do prejema dopolnitve izvedeniškega mnenja nista mogla vedeti za relevantnost lokacijske dokumentacije za legalizacijo gradnje. Če bi bila dopuščena izvedba dokaza s to listino, iz katere izhaja, da je bil objekt zgrajen v letu 2000 (to je v obdobju, v katerem po njunih trditvah še ni obstajala njuna izvenzakonska skupnost), bi bilo ugotovljeno, da nepremičnina ne spada v skupno premoženje.

5. Vrhovno sodišče je ocenilo, da razlogi za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367. a člena ZPP niso podani, zato je predlog zavrnilo (drugi odstavek 367. c člena ZPP).

ZPP člen 286, 367a, 367a/1, 367c, 367c/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS sklep II DoR 169/2014
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2014-07-24

Anton Frantar (preds.), mag. Nina Betetto (poroč.), dr. Mateja Končina Peternel

OBLIGACIJSKO PRAVO - CIVILNO PROCESNO PRAVO

predlog za dopustitev revizije - pomembno pravno vprašanje - neupravičena pridobitev - odstop terjatve - zavrnitev predloga za dopustitev revizije

Pogoji za dopustitev revizije niso podani.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek na plačilo 20.000,00 EUR iz naslova neupravičene obogatitve. Tožnica je zatrjevala, da je bil znesek plačan iz naslova delnega plačila hipotekarno zavarovane terjatve in ne z namenom izbrisa  prepovedi odsvojitve in obremenitve sporne nepremičnine v zemljiški knjigi. Znesek je J. Z. po nalogu prodajalca M. M. plačala tožencu (hipotekarnemu upniku) kot kupka nepremičnine, terjatev naj bi nato odstopila M. M., on pa naprej tožnici.

2. Sodišče druge stopnje je tožničino pritožbo zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

3. Tožnica vlaga predlog za dopustitev revizije in svoj predlog utemeljuje z odsotnostjo sodne prakse Vrhovnega sodišča ter odstopom od sodne prakse višjih sodišč. V pritožbi je izrecno opozorila na neupravičeno obogatitev kot na temelj zahtevka, a se pritožbeno sodišče do tega ni opredelilo, kar pomeni poseg v ustavne pravice iz 22., 23. in 24. člena Ustave RS. Pritožbeno sodišče ni odgovorilo na pritožbene navedbe v zvezi z ugovorom aktivne legitimacije, s tem je bila zato kršena pravica do poštenega sojenja. Ustavno sodišče RS je v odločbi Up-690/12-21 z dne 23. 5. 2013 kot pomemben del pravice do poštenega sojenja poudarilo obrazloženost sodne odločbe, v odločbi U-I-309/94 pa pomembnost načela instančnosti. Pomembno pravno vprašanje je, ali predložitev obvestila o odstopu terjatve ne zadostuje za priznanje aktivne legitimacije tožeče stranke. Obvestilo odstopnika M. M. je dovolj določno tako glede višine kot temelja terjatve. Sicer pa je sodna praksa že zavzela stališče, da bi moral prevzemnik dolžniku poslati (odstopljeno) pogodbo o odstopu terjatve (tako Višje sodišče v Ljubljani v sklepu I Ip 683/2010 z dne 26. 5. 2010). Predlagateljica postavlja še dve vprašanji, ki smiselno pomenita očitek bistvene kršitve določb pravdnega postopka pritožbenemu sodišču, in sicer, 1) ali je sodišče druge stopnje zagrešilo bistveno kršitev določb pravdnega postopka, ko je odločilo, da se do preostalih pritožbenih navedb ne bo opredelilo, ker je prvostopenjska odločitev o zavrnitvi zahtevka zaradi pomanjkanja stvarne legitimacije pravilna; in 2) ali je sodišče druge stopnje zagrešilo bistveno kršitev določb postopka, ko v svoji izpodbijani sodbi ni navedlo razlogov o odločilnih dejstvih.

5. Pogoji za dopustitev revizije iz 367. a člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) niso podani, zato je Vrhovno sodišče predlog tožnice zavrnilo (drugi odstavek 367. c člen ZPP).

ZPP člen 367a, 367c, 367c/2. OZ člen 190.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS sklep II DoR 75/2014
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2014-04-09

Janez Vlaj (preds.), Anton Frantar (poroč.), dr. Mateja Končina Peternel

dovoljenost predloga za dopustitev revizije - razmerja med starši in otroki - stiki med starši in otroki - sprememba odločbe o stikih med starši in otroki - zavrženje predloga za dopustitev revizije

Ne ZZZDR v delu, ki se nanaša na odločanje o stikih, ne ZPP v delu, ki ureja postopek v sporih iz razmerij med starši in otroci, ne določa dovoljenosti revizije v teh zadevah, kar pomeni, da je (tudi) Vrhovno sodišče ne more dopustiti.

1. Sodišče prve stopnje je sklenilo, da se predlog predlagatelja za spremembo odločbe o stikih med njim in njegovim mladoletnim sinom zavrne (I. točka izreka), da se nasprotni predlog nasprotne udeleženke o spremembi iste odločbe zavrne (II. točka izreka), v III. točki izreka pa je podrobno na novo določilo stike med predlagateljem in njegovim mladoletnim sinom.

2. Sodišče druge stopnje je zavrnilo pritožbo nasprotne udeleženke in potrdilo izpodbijani sklep.

3. Zoper ta sklep je nasprotna udeleženka na podlagi 367.b člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) vložila predlog za dopustitev revizije. Navaja, da na podlagi tretjega odstavka 406. člena ZPP za postopek v sporih iz razmerij med starši in otroki veljajo, če v posebnem poglavju ni posebnih določb, druge določbe tega zakona. Posebno poglavje glede izrednih pravnih sredstev ne pozna posebnih določb, zato po njenem mnenju za ta del veljajo določbe 26. poglavja ZPP.

5. Za odločanje v zadevah iz Zakona o zakonski zvezi in družinskih razmerjih (v nadaljevanju ZZZDR) so pristojna okrožna sodišča, ki o teh odločajo v pravdnem postopku, če z zakonom ni določeno, da odločajo v nepravdnem postopku (prvi in drugi odstavek 10.a člena). Sodišče po določbi četrtega odstavka 106. člena ZZZDR o stikih otroka s staršema odloča v nepravdnem postopku (razen kadar odloča o stikih skupaj s spori o varstvu in vzgoji otrok).

klep, zoper katerega je nasprotna udeleženka vložila predlog za dopustitev revizije, je bil torej izdan v nepravdnem postopku, v katerem po 34. členu Zakona o nepravdnem postopku (v nadaljevanju ZNP) revizija ni dovoljena, razen če zakon določa drugače. Ne ZZZDR v delu, ki se nanaša na odločanje o stikih, ne ZPP v delu, ki ureja postopek v sporih iz razmerij med starši in otroki, ne določa dovoljenosti revizije v teh zadevah, kar pomeni, da je (tudi) Vrhovno sodišče ne more dopustiti (četrti odstavek 367. člena ZPP

6. Nedovoljen predlog za dopustitev revizije ima lahko le enake posledice kot nedovoljena revizija, zato ga je Vrhovno sodišče zavrglo (primerjaj 377. člen ZPP

Primerjaj tudi sklepe Vrhovnega sodišča RS II DoR 435/2012 z dne 12. 12. 2012, II DoR 42/2009 z dne 15. 7. 2009 in II Ips 570/2009 z dne 18. 2. 2010.

ZPP člen 367, 367/4. ZNP člen 34. ZZZDR člen 10a, 10a/1, 10a/2, 106, 106/4.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS sklep II DoR 224/2014
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2014-09-04

mag. Rudi Štravs (preds.), Janez Vlaj (poroč.), Karmen Iglič Stroligo

dopuščena revizija - povrnitev nepremoženjske škode - višina odškodnine - telesne bolečine - duševne bolečine zaradi zmanjšanja življenjske aktivnosti

Revizija se dopusti glede vprašanja primernosti višine prisojene denarne odškodnine za telesne bolečine in za duševne bolečine zaradi zmanjšanja življenjske aktivnosti.

Revizija se dopusti glede vprašanja primernosti višine prisojene denarne odškodnine za telesne bolečine in za duševne bolečine zaradi zmanjšane življenjske aktivnosti.

1. Sodišče prve stopnje je toženki naložilo, da mora tožniku plačati (še) znesek 46.428,00 EUR z obrestmi. V presežku je zahtevek tožnika zavrnilo.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbi toženke delno ugodilo in sodbo sodišča prve stopnje spremenilo tako, da je znesek 46.428,00 EUR nadomestilo s pravilnim zneskom 19.928,00 EUR.

3. Toženka v predlogu za dopustitev revizije navaja, da odločitev sodišča druge stopnje odstopa od sodne prakse višjega in Vrhovnega sodišča (ob tem se sklicuje na zadeve VSRS II Ips 891/2009, II Ips 40/2009, II Ips 646/2009, II Ips 73/2008 in VSL II Cp 2173/2011). Predlaga dopustitev revizije glede vprašanja, ali je bila v konkretnem primeru tožniku prisojena primerna odškodnina za nepremoženjsko škodo (in sicer za duševne bolečine zaradi zmanjšane življenjske aktivnosti in skaženosti ter za telesne bolečine in nevšečnosti med zdravljenjem).

4. Predlog je utemeljen v obsegu, opredeljenem v izreku tega sklepa.

5. Vrhovno sodišče je ugotovilo, da so glede vprašanja, opredeljenega v izreku tega sklepa, podani pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena Zakona o pravdnem postopku in je zato v tako začrtanem obsegu revizijo dopustilo (tretji odstavek 367.c člena istega zakona).

OZ člen 179. ZPP člen 367a, 367a/1, 367c, 367c/3.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.