VSRS sklep II DoR 11/2014
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2014-03-20

Janez Vlaj (preds.), Anton Frantar (poroč.), Karmen Iglič Stroligo

CIVILNO PROCESNO PRAVO - STANOVANJSKO PRAVO

dopuščena revizija - tožba na izpraznitev stanovanja - pravica uporabe stanovanja - izselitev najemnika stanovanjske pravice - sklenitev najemne pogodbe - ugovor zastaranja - trditvena podlaga - trditveno breme - prekluzija - pravočasnost trditev o zastaranju terjatve - relativna bistvena kršitev določb pravdnega postopka

Revizija se dopusti glede procesne pravilnosti odločitve pritožbenega sodišča o ugovoru zastaranja.

Revizija se dopusti glede procesne pravilnosti odločitve pritožbenega sodišča o ugovoru zastaranja.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo zahtevek, da sta se toženca dolžna izseliti iz trisobnega stanovanja št. 16 v četrtem nadstropju hiše na naslovu ... s pomožnimi prostori, ter jih prazne izročiti tožnici.

2. Sodišče druge stopnje je tožničino pritožbo zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

3. Tožnica je zoper pravnomočno sodbo vložila predlog za dopustitev revizije glede pravnega vprašanja procesne in materialnopravne pravilnosti odločitve višjega sodišča o ugovoru zastaranja toženkinega obligacijskega upravičenja za sklenitev najemne pogodbe. Navaja, da višje sodišče pri presoji ugovora zastaranja ni pravilno uporabilo določili 286. in 286.a člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP), saj ni upoštevalo tožničine, pravočasno podane vloge z dne 7. 7. 2010. S to vlogo je tožnica svojo trditveno podlago dopolnila s trditvami, da je bila z najemnikom, bivšim imetnikom stanovanjske pravice sklenjena najemna pogodba dne 30. 11. 1993, da se je najemnik, bivši imetnik stanovanjske pravice, dne 28. 4. 2001 izselil iz stanovanja in da toženka nikoli ni zahtevala sklenitve najemne pogodbe za nedoločen čas in neprofitno najemnino ter da te pravice nima. Tožnica je s slednjo navedbo zajela vse vrste zahtevkov, tudi sodne. Vse to je ponovila v vlogi z dne 17. 4. 2011, ko je ugovarjala zastaranje. O tem, ali so dodatne navedbe, ki določneje opredeljujejo pravočasne trditve, upoštevajo kot pravočasne, pa se Vrhovno sodišče še ni izreklo (II DoR 9/2013). Sodišče druge stopnje bi moralo upoštevati tudi toženkine trditve, podane do prvega naroka. Toženka je zatrjevala, da je od tožnice zahtevala sklenitev najemne pogodbe za nedoločen čas in neprofitno najemnino, vendar tega ni sodno uveljavila. Toženka bi tako sklenitev najemne pogodbe lahko sodno uveljavljala že naslednji dan po izselitvi J. K. Zastaralni rok je iztekel do vložitve te tožbe. Odločitev višjega sodišča odstopa od sodne prakse, in sicer III Ips 22/2009, II Ips 121/2006, VIII Ips 147/2009, II DoR 528/2010 in II DoR 613/2010. Sodišču druge stopnje očita tudi zmotno uporabo 371. člena Zakona o obligacijskih razmerjih.

5. Vrhovno sodišče je ocenilo, da so pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena ZPP izpolnjeni glede pravnega vprašanja, opredeljenega v izreku tega sklepa. Zato je revizijo na podlagi 367.c člena ZPP v tem delu dovolilo.

ZPP člen 286, 286a, 367a, 367a/1, 367c. SZ člen 56, 57. SZ-1 člen 109, 110. OZ člen 346. ZOR člen 371.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.