Sodba IV Ips 17/2014
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2014-03-18

Barbara Zobec (preds.), Marko Šorli (poroč.), Maja Tratnik

bistvena kršitev določb postopka - pravica do pritožbe - rok za vložitev - pravočasnost pritožbe - smiselna uporaba določb zakona o kazenskem postopku - smiselna uporaba ZUP - oddaja priporočene pošiljke - oddaja priporočene pošiljke na bencinskem servisu

Pooblaščeni bencinski servisi Petrol so kontaktne točke, na katerih se lahko oddajo tudi priporočene poštne pošiljke, in zanje veljajo v zvezi s sprejemanjem in oddajo priporočenih poštnih pošiljk enaka pravila kot za pošto.

Zahtevi za varstvo zakonitosti se ugodi in se izpodbijani sklep višjega sodišča razveljavi ter se zadeva vrne temu sodišču v novo odločanje.

1. Z uvodoma navedenim sklepom je Višje sodišče v Ljubljani storilčevo pritožbo zoper sodbo Okrajnega sodišča v Domžalah PR 156/2012 z dne 12. 4. 2013, ki jo je sodišče izdalo 10. 9. 2013, zavrglo kot prepozno in storilcu naložilo plačilo sodne takse.

2. Vrhovni državni tožilec je 7. 2. 2014 pred Vrhovnim sodiščem vložil zahtevo za varstvo zakonitosti zoper sodbo Okrajnega sodišča v Domžalah PR 156/2012 z dne 12. 4. 2013 v zvezi s sklepom istega sodišča PR 156/2012 z dne 31. 5. 2013 in v zvezi s sklepom Višjega sodišča v Ljubljani PRp 804/2013 z dne 18. 12. 2013, zaradi kršitve 68. člena Zakona o splošnem upravnem postopku (v nadaljevanju ZUP). Vrhovni državni tožilec predlaga, da Vrhovno sodišče „zahtevi za varstvo zakonitosti ugodi izpodbijanega sklepa razveljavi ter odloči, da se vlagateljeva pritožba dopusti“.

3. Vrhovno sodišče je zahtevo za varstvo zakonitosti na podlagi drugega odstavka 423. člena Zakona o kazenskem postopku (v nadaljevanju ZKP) v zvezi s 171. členom Zakona o prekrških (v nadaljevanju ZP-1) poslalo storilcu, ki se o njej ni izjavil.

4. V zahtevi za varstvo zakonitosti vrhovni državni tožilec navaja, da je Višje sodišče v Ljubljani potrdilo sklep Okrajnega sodišča v Domžalah z dne 31. 5. 2013, s katerim je sodišče nižje stopnje zavrglo kot prepozno pritožbo zoper sodbo PR 156/2012 z dne 12. 4. 2013 Okrajnega sodišča v Ljubljani (pravilno: Okrajnega sodišča v Domžalah). Soglašalo je z oceno sodišča prve stopnje glede pravnomočnosti pritožbe in navedlo, da je bila pritožba oddana s priporočeno pošiljko 10. 10. 2013, kot relevanten rok za pritožbo pa je štelo dan pred tem, to je 9. 10. 2013, ko se je iztekel osemdnevni rok za pritožbo. Nadalje vrhovni državni tožilec navaja, da je storilec pritožbo oddal na Petrolu d.d. 9. 10. 2013 kot priporočeno poštno pošiljko, torej še pravočasno. Skladno s pogodbo, sklenjeno med Pošto Slovenije in družbo Petrol d.d. o sprejemanju in izročanju poštnih pošiljk je mogoče priporočeno pošiljko oddati tudi na pooblaščenih bencinskih servisih družbe Petrol d.d. in je zato dan oddaje poštne pošiljke na bencinskem servisu šteti kot dan pravočasne oddaje pošiljke na pošti. Po določbi 68. člena Zakona o splošnem upravnem postopku (v nadaljevanju ZUP) se šteje v primerih, ko je vloga poslana priporočeno, dan oddaje na pošti kot dan, ko je organ, to je sodišče, sprejel vlogo. Zato ni mogoče šteti, da je bila pritožba oddana prepozno. O problemu pravočasnosti vlaganja pravnih sredstev se je izrekla tudi že sodna praksa (na primer VSL v sklepu II Ip 2883/2009 z dne 2. 12. 2009). Sodišče je izreklo, da je bencinski servis Petrola kontaktna točka, na kateri se lahko oddajo (med drugim tudi) priporočene pošiljke in zanj veljajo v zvezi s sprejemanjem in oddajanjem priporočenih poštnih pošiljk enaka pravila kot za pošto. To pa pomeni, da je dan oddaje poštne pošiljke oziroma pritožbe na bencinskem servisu šteti kot dan izročitve pritožbe sodišču prve stopnje.

5. V obravnavanem primeru je prekrškovni organ Postaja prometne policije Ljubljana 23. 8. 2010 pred Okrajnim sodiščem v Domžalah zoper storilca D. K. vložila obdolžilni predlog zaradi prekrška po e) točki desetega odstavka 32. člena Zakona o varnosti cestnega prometa (v nadaljevanju ZVCP-1). Okrajno sodišče v Domžalah je s sodbo PR 596/2010 z dne 4. 4. 2011 storilca spoznalo za odgovornega za storitev omenjenega prekrška ter mu izreklo globo v znesku 300,00 EUR, devet kazenskih točk v cestnem prometu, prepoved vožnje motornih vozil kategorije B za en mesec, naložilo pa mu je tudi plačilo sodne takse. Višje sodišče v Ljubljani je s sklepom PRp 851/2011 z dne 10. 8. 2011 ugodilo storilčevi pritožbi, sodbo sodišča prve stopnje razveljavilo in zadevo vrnilo temu sodišču v novo odločitev. V ponovljenem postopku je Okrajno sodišče v Domžalah s sodbo PR 610/2011 z dne 14. 11. 2011 storilca spoznalo za odgovornega za očitani prekršek ter mu izreklo enake sankcije za prekršek kot v prvem postopku. Višje sodišče v Ljubljani je s sklepom PRp 298/2012 z dne 4. 4. 2012 ugodilo storilčevi pritožbi, razveljavilo sodbo sodišča prve stopnje ter zadevo vrnilo temu sodišču v novo odločitev. S sodbo PR 156/2012 z dne 12. 4. 2013 je Okrajno sodišče v Domžalah storilca spoznalo za odgovornega za očitani prekršek po e) točki desetega odstavka 32. člena ZVCP-1 ter mu ob uporabi drugega odstavka 2. člena ZP-1 in na podlagi 5. točke sedmega odstavka 46. člena Zakona o pravilih cestnega prometa izreklo globo 500,00 EUR in pet kazenskih točk v cestnem prometu, naložilo mu je tudi plačilo sodne takse. S sklepom PR 156/2012 z dne 31. 5. 2013 je Okrajno sodišče v Domžalah storilčevo pritožbo zavrglo kot prepozno in storilcu naložilo plačilo sodne takse. Višje sodišče v Ljubljani je s sklepom PRp 593/2013 z dne 21. 8. 2013 ugodilo storilčevi pritožbi, sklep sodišča prve stopnje razveljavilo in zadevo vrnilo temu sodišču v novo odločanje. Okrajno sodišče v Domžalah je 10. 9. 2013 izdalo sodbo PR 156/2012 z dne 12. 4. 2013 z obrazložitvijo, 14. 10. 2013 pa je Okrajno sodišče v Domžalah izdalo še sklep o popravi pomot te sodbe. Storilec je zoper sodbo 9. 10. 2013 vložil pritožbo. Višje sodišče v Ljubljani je s sklepom PRp 804/2013 z dne 18. 12. 2013 storilčevo pritožbo zavrglo kot prepozno ter storilcu naložilo plačilo sodne takse.

6. Vrhovni državni tožilec je zahtevo za varstvo zakonitosti vložil tudi zoper sklep Okrajnega sodišča v Domžalah PR 156/2012 z dne 31. 5. 2013. Po podatkih v spisu, ki je bil posredovan Vrhovnemu sodišču, je Višje sodišče v Ljubljani s sklepom PRp 593/2013 z dne 21. 8. 2013 omenjeni sklep sodišča prve stopnje razveljavilo in zadevo vrnilo temu sodišču v novo odločanje. Omenjeni sklep sodišča prve stopnje pravno več ne obstaja, zato zoper njega zahteve za varstvo zakonitosti ni mogoče vložiti. Iz podatkov v spisu v nasprotju z navedbami vrhovnega tožilca ni razvidno, da bi Višje sodišče v Ljubljani s sklepom PRp 593/2013 z dne 21. 8. 2013 potrdilo sklep sodišča prve stopnje, s katerim bi slednje zavrglo kot prepozno storilčevo pritožbo zoper sodbo Okrajnega sodišča v Domžalah PR 156/2012 z dne 12. 4. 2013. V zvezi z zatrjevano kršitvijo 68. člena ZUP je treba še dodati, da je vrhovni državni tožilec očitno spregledal, da v obravnavanem primeru ne gre za hitri postopek o prekršku, v katerem se (med drugim) glede rokov smiselno uporabljajo določbe ZUP (prvi odstavek 58. člena ZP-1), temveč gre za redni sodni postopek o prekršku, v katerem se glede rokov smiselno uporabljajo določbe ZKP (prvi odstavek 67. člena ZP-1). Ob tem, da je vsebina določb drugega odstavka 68. člena ZUP (- če se vloga pošlje priporočeno po pošti, se za dan, ko je organ prejel vlogo, šteje dan oddaje na pošto) in tretjega odstavka 87. člena ZKP (- če se izjava pošlje po pošti priporočeno, enako velja dan oddaje na pošto za dan izročitve tistemu, kateremu je poslana), je Vrhovno sodišče štelo, da vrhovni državni tožilec po vsebini uveljavlja kršitev določbe tretjega odstavka 87. člena ZKP.

7. V rednem sodnem postopku o prekršku je pravica do pravnega sredstva izpeljana tako, da ima storilec prekrška zoper sodbo o prekršku možnost vložiti pritožbo na višje sodišče. Pritožbo je treba vložiti v osmih dneh od vročitve sodbe (prvi odstavek 151. člena ZP-1). Po drugem odstavku 151. člena ZP-1 začne rok za napoved pritožbe zoper ustno razglašeno odločbo teči z dnem ustne razglasitve odločbe. Če sodišče odločbe ni ustno razglasilo ali če obdolženec, zagovornik, predlagatelj in lastnik odvzetih predmetov ob ustni razglasitvi odločbe niso bili navzoči, teče rok za napoved pritožbe od vročitve prepisa izreka odločbe. Če je vsaj eden od upravičencev do pritožbe pritožbo napovedal, teče rok za pritožbo od vročitve pisne odločbe. Sodišče prve stopnje s sklepom zavrže prepozno ali nedovoljeno pritožbo. Proti sklepu o zavrženju prepozne ali nedovoljene pritožbe ima pritožnik pravico do pritožbe na višje sodišče (tretji odstavek 161. člena ZP-1). Pritožba je prepozna, če je vložena po preteku zakonskega roka (prvi odstavek 161. člena ZP-1). Višje sodišče pritožbo s sklepom zavrže kot prepozno ali nedovoljeno, če tega ni storilo že sodišče prve stopnje (prvi odstavek 163. člena ZP-1).

8. V prvem odstavku 151. člena ZP-1 je določen rok za vložitev pritožbe, ni pa v ZP-1 nobenih določb o štetju rokov. V rednem sodnem postopku o prekršku se po tretji alineji prvega odstavka 67. člena ZP-1 o rokih smiselno uporabljajo določbe Zakona o kazenskem postopku. Po drugem odstavku 87. člena ZKP velja izjava za pravočasno, če se tistemu, ki jo je upravičen sprejeti, izroči še pred potekom roka. Če se izjava pošlje po pošti priporočeno, velja dan oddaje na pošti za dan izročitve tistemu, kateremu je poslana (tretji odstavek 87. člena ZKP). Po pogodbi, sklenjeni med Pošto Slovenije d.o.o. in družbo Petrol d.d. o sprejemanju in izročanju poštnih pošiljk, je mogoče priporočene poštne pošiljke oddati tudi na pooblaščenih bencinskih servisih družbe Petrol, d.d. Pravice, obveznosti in pogoji za sprejem in izročanje pošiljk na bencinskih servisih družbe Petrol d.d. določajo Splošni pogoji za sprejem in izročanje pošiljk na bencinskih servisih Petrola (v nadaljevanju Splošni pogoji). Pooblaščeni bencinski servisi družbe Petrol d.d. so kontaktne točke, na katerih se lahko oddajo tudi priporočene poštne pošiljke, in zanje veljajo v zvezi s sprejemanjem in oddajo priporočenih poštnih pošiljk enaka pravila kot za Pošto Slovenije d.o.o., kar pomeni, da je dan oddaje priporočene poštne pošiljke na pooblaščenem bencinskem servisu treba šteti kot dan izročitve tistemu, kateremu je poslana (tretji odstavek 87. člena ZKP).

9. Kot je bilo že obrazloženo (točka 7 te sodbe), mora sodišče prve stopnje po prejemu pritožbe najprej opraviti formalni preizkus vložene pritožbe, preizkusiti mora torej njeno pravočasnost in dovoljenost (tretji odstavek 161. člena ZP-1). Če  tega ne stori že sodišče prve stopnje, opravi preizkus pravočasnosti in dovoljenosti  pritožbe višje sodišče (prvi odstavek 163. člena ZP-1). Iz sporočila o prispelem pismu je razvidno, da je vročevalec vložil sporočilo o prispeli pošiljki v storilčev hišni predalčnik 16. 9. 2013 s pravnim poukom (četrti odstavek 87. člena ZUP), da se bo štelo, če storilec pisma ne bo prevzel v 15-dnevnem roku, da je bila vročitev opravljena s potekom tega roka. Storilec sodbe sodišča prve stopnje v omenjenem roku ni prevzel na pošti, zato mu je bila sodba puščena v hišnem predalčniku 2. 10. 2013. Nadalje, iz posebne (predtiskane) ovojnice družbe Petrol, d. d., ki je predpisana s Splošnimi pogoji in ki se nahaja v sodnem spisu, je razvidno, da je storilec 9. 10. 2013 oddal pritožbo priporočeno na bencinskem servisu Petrola. Na tej ovojnici je namreč odtisnjen datum 9. 10. 2013. Višje sodišče v Ljubljani je v izpodbijanem sklepu, s katerim je zavrglo storilčevo pritožbo, obrazložilo, da je vročitev sodbe veljala za opravljeno 1. 10. 2013, vendar pa je bila storilčeva pritožba prepozna, saj se je rok za vložitev pritožbe iztekel 9. 10. 2013, storilec pa je pritožbo priporočeno oddal na pošti 10. 10. 2013. Ob upoštevanju, da je storilec oddal priporočeno na pooblaščenem bencinskem servisu Petrola in da se v takem primeru za dan, ko je sodišče prejelo storilčevo izjavo oziroma pritožbo, šteje dan oddaje priporočene pošiljke na bencinskem servisu Petrola, bi moralo sodišče druge stopnje presojo o pravočasnosti vložene pritožbe opreti na trenutek oddaje priporočene pošiljke na bencinskem servisu Petrola. Taka ugotovitev pa iz izpodbijanega sklepa ni razvidna. Nasprotno, sodišče druge stopnje je kot dan oddaje priporočene pošiljke štelo dan, ko je Pošta Slovenije, d. o. o., prejela pošiljko od Petrola, to je 10. 10. 2013. Zato je treba pritrditi po vsebini uveljavljanemu stališču vrhovnega državnega tožilca o kršitvi tretjega odstavka 87. člena ZKP v zvezi s tretjo alinejo prvega odstavka 67. člena ZP-1 ter smiselno zatrjevani kršitvi storilčeve pravice do pravnega sredstva iz 25. člena Ustave.

10. Enako stališče je Vrhovno sodišče zavzelo že v sodbi IV Ips 201/2010 z dne 18. 1. 2011. Ob tem je sicer treba poudariti, da je v zadevi, obravnavani v omenjeni sodbi, šlo za hitri postopek o prekršku in s tem za vprašanje pravočasnosti oddaje priporočene poštne pošiljke (zahteve za sodno varstvo) po drugem odstavku 68. člena ZUP. Kot je bilo že obrazloženo (točka 6 te sodbe), sta določbi drugega odstavka 68. člena ZUP in tretjega odstavka 87. člena ZKP po vsebini enaki. Zato sta obravnavani primer in primer, obravnavan v sodbi IV Ips 201/2010 z dne 18. 1. 2011, po presoji Vrhovnega sodišča v bistvenem podobna.

11. Po presoji Vrhovnega sodišča je podana bistvena kršitev določb postopka o prekršku iz drugega odstavka 155. člena ZP-1 v zvezi s 25. členom Ustave, ki je vplivala na zakonitost izpodbijanega sklepa. Zato je Vrhovno sodišče na podlagi prvega odstavka 426. člena ZKP v zvezi s 171. členom ZP-1 ugodilo zahtevi za varstvo zakonitosti vrhovnega državnega tožilca in izpodbijani sklep sodišča druge stopnje razveljavilo ter zadevo vrnilo temu sodišču v novo odločitev. V ponovljenem postopku bo sodišče moralo ponovno presoditi, ali je storilčeva pritožba pravočasna.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.