Sodba VIII Ips 198/2013
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-11-25

dr. Aleksej Cvetko (preds.), Miran Blaha (poroč.), mag. Marijan Debelak, Marjana Lubinič, mag. Ivan Robnik

pogodba o zaposlitvi za določen čas - zakonit razlog - začasno povečan obseg dela

Sodišče je presodilo, da je tožena stranka dokazala obstoj zakonitega razloga za sklenitev pogodbe o zaposlitvi za določen čas: začasno povečan obseg dela v poletni sezoni. Tej presoji tožnik v reviziji ne oporeka.

1. Sodišče prve stopnje je s sodbo zavrnilo tožbeni zahtevek tožnika za ugotovitev, da je bila med strankama sklenjena pogodba o zaposlitvi za nedoločen čas od 16. 4. 2010 dalje. Posledično je zavrnilo tudi reintegracijski in denarne zahtevke tožnika. Tožnik je bil od 1. 12. 2006 zaposlen za nedoločen čas na delovnem mestu urejevalec okolja. Po ukinitvi delovnega mesta je tožena stranka tožniku 16. 4. 2010 odpovedala pogodbo o zaposlitvi ter mu ponudila novo pogodbo o zaposlitvi za določen čas. Tožnik je 26. 4. 2010 podpisal pogodbo o zaposlitvi za določen čas do 31. 10. 2010 za delovno mesto vzdrževalec hišnik, za                     katerega sicer ni izpolnjeval pogojev. Zoper odpoved pogodbe o zaposlitvi z dne 16. 4. 2010 tožnik ni uveljavljal sodnega varstva. Pogodba o zaposlitvi za določen čas je bila sklenjena iz razloga začasno povečanega (sezonskega) obsega del. S sklepom je sodišče zavrglo tožbo za ugotovitev nezakonitosti odpovedi pogodbe o zaposlitvi z dne 31. 10. 2010, vendar tožnik zoper sklep že pritožbe ni vložil in ta odločitev ni predmet revizijske presoje.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbo tožnika zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje. Strinjalo se je z dejanskimi ugotovitvami in pravno presojo prvostopnega sodišča.

3. Zoper pravnomočno sodbo sodišča druge stopnje vlaga tožnik revizijo iz razloga kršitve določb pravdnega postopka in zmotne uporabe materialnega prava ter posledično zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja. Navaja, da sodišče prve stopnje ni dopustilo tožniku dokazovati dejstev glede vprašanja, ki so pomembna za transformacijo pogodbe o zaposlitvi, kar predstavlja kršitev po               8. točki drugega odstavka 339. člena ZPP. Gre za vprašanje ali je tožnik ves čas opravljal isto delo, za katerega je obstajala trajna potreba, ne glede na vmesno ukinitev in podpis pogodbe za delo z drugim nazivom. Sodišče prve stopnje tožniku ni dovolilo postavljati vprašanj priči, ki je pri toženi stranki izvedla postopek odpovedi.

4. Tožena stranka je na revizijo odgovorila in predlaga, da jo revizijsko sodišče v nedovoljenem delu zavrže, sicer pa kot neutemeljeno zavrne.

6. Revizija je izredno pravno sredstvo zoper pravnomočno sodbo, izdano na drugi stopnji (prvi odstavek 367. člen ZPP). Revizijsko sodišče preizkusi izpodbijano sodbo samo v tistem delu, v katerem se izpodbija z revizijo, in v mejah razlogov, ki so v njej navedeni (prvi odstavek 371. člena ZPP).

7. Tožnik bistvene kršitve določb pravdnega postopka iz 8. točke drugega odstavka 339. člena ZPP, ki jo in kot jo uveljavlja z revizijo, v pritožbi ni uveljavljal. Gre za revizijsko novoto, ki je ni mogoče upoštevati (372.  člen ZPP).

8. Revizijske navedbe se nanašajo le na  nestrinjanje z ugotovljenim dejanskim stanjem, kar pa ni dovoljen revizijski razlog (tretji odstavek 370. člena ZPP).              Tudi zatrjevane bistvene kršitve določb pravdnega postopka iz prvega odstavka 339. člena in 14. točke drugega odstavka 339. člena ZPP, pomenijo dejansko le poskus uveljavljanja takega revizijskega razloga.

9. Ugovori zmotne uporabe materialnega prava temeljijo na dejanskih okoliščinah, ki jih sodišče ni ugotovilo oziroma so v nasprotju z ugotovljenim dejanskim stanjem.

10. Odpoved pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas z dne 16. 4. 2010 je postala pravnomočna, saj tožnik sodnega varstva ni uveljavljal. To pomeni, da se sodišče ni moglo spuščati v pravilnost in utemeljenost razloga za to odpoved. Vezano je bilo na dejansko ugotovitev, da je bilo delovno mesto urejevalec okolja ukinjeno. Tožnik je podpisal pogodbo o zaposlitvi za določen čas za delovno mesto vzdrževalec hišnik in samo zakonitost te pogodbe je bila lahko predmet presoje v tem sporu.

11. Iz dejanskih ugotovitev sodišča prve stopnje, ki jih je upoštevalo tudi sodišče druge stopnje, in na katere je revizijsko sodišče vezano, ne izhaja, da bi  tožnik tudi po tej pogodbi opravljal isto delo kot po odpovedani pogodbi za delovno mesto urejevalca okolja. Sodišče je ugotovilo le, da je delovno mesto vzdrževale hišnik zajemalo le nekaj opravil (premiki pri ureditvi kongresnega centra) prejšnjega delovnega mesta urejevalec okolja. To pa ne more pomeniti, da je šlo v celoti za isto delo. Delovne zadolžitve tožnika po sporni pogodbi so bile drugačne in je tako delo tudi opravljal. Nenazadnje je bila tudi zahtevana stopnja izobrazbe višja za delovno mesto vzdrževalca hišnika v primerjavi z delovnim mestom urejevalca okolja.

12. Sodišče je presodilo, da je tožena stranka dokazala obstoj zakonitega razloga za sklenitev pogodbe o zaposlitvi za določen čas: začasno povečan obseg dela v poletni sezoni. Tej presoji tožnik v reviziji ne oporeka.

13. Ker revizijski razlogi niso podani in je izpodbijana sodba ob ugotovljenem dejanskem stanju pravilna, je revizijsko sodišče revizijo zavrnilo kot neutemeljeno (378. člen ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.