Sklep X Ips 172/2013
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-05-30

Martina Lippai (preds.), Marko Prijatelj (poroč.), Borivoj

vračilo davka - trošarina - dovoljenost revizije - vrednostni kriterij - trditveno in dokazno breme - zelo hude posledice

Trditveno in dokazno breme za dovoljenost revizije nosi revident.

Da bi bila revizija dovoljena po vrednosti ne izhaja ne iz prvostopenjskega akta niti iz tožbe, saj vrednost spornega predmeta v tožbi ni izrecno označena niti utemeljena.

II. Tožeča stranka sama trpi svoje stroške revizijskega postopka.

1. Zoper v uvodu tega sklepa navedeno pravnomočno sodbo sodišča prve stopnje je tožeča stranka (v nadaljevanju revidentka) vložila revizijo. Glede njene dovoljenosti uveljavlja razloge po 1. in 3. točki drugega odstavka 83. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1).

3. Z izpodbijano sodbo je sodišče prve stopnje na podlagi prvega odstavka 63. člena ZUS-1 zavrnilo revidentkino tožbo zoper sklep Carinske uprave Republike Slovenije, Carinskega urada Maribor, št. DT 42301-5604/2011-2 z dne 9. 9. 2011. Z navedenim sklepom je upravni organ prve stopnje zavrgel revidentkin zahtevek z dne 24. 8. 2011 za vračilo plačane trošarine za nabavljene izdelke po ceni z vključeno trošarino, porabljene kot sestavine za izdelovanje drugih trošarinskih izdelkov, za obdobje od junija 2007 do decembra 2010, ker je bilo o isti upravni zadevi že pravnomočno odločeno oziroma je bila stranki že izdana zavrnilna odločba z dne 26. 5. 2011. Ministrstvo za finance je z odločbo, št. DT-498-3-111/2011-3 z dne 30. 12. 2012, zavrnilo revidentkino pritožbo zoper naveden sklep organa prve stopnje.

4. Po drugem odstavku 83. člena ZUS-1 je revizija dovoljena, če je izpolnjen eden izmed tam navedenih pogojev za njeno dovoljenost. Po ustaljeni upravnosodni praksi Vrhovnega sodišča je tako trditveno kot dokazno breme o izpolnjevanju pogojev za dovoljenost revizije na strani revidenta, saj revizije po uradni dolžnosti ni mogoče dovoliti. Ustavno sodišče RS je že v več sklepih (npr. Up-858/08 z dne 3. 6. 2008, Up-1124/08 z dne 23. 9. 2008, Up-1057/08 z dne 2. 4. 2009, Up-1186/08 z dne 23. 4. 2009 in Up-1808/08 z dne 17. 9. 2009) ugotovilo, da takšno stališče ni v nasprotju z Ustavo RS.

5. Revidentka uveljavlja dovoljenost revizije po 1. točki drugega odstavka 83. člena ZUS-1. Po 1. točki drugega odstavka 83. člena ZUS-1 je revizija dovoljena, če vrednost izpodbijanega dela dokončnega upravnega akta oziroma pravnomočne sodbe, če je sodišče odločilo meritorno, v zadevah, v katerih je pravica ali obveznost stranke izražena v denarni vrednosti, presega 20.000,00 EUR. Ta pogoj za dovoljenost revizije se nanaša na odločanje o pravici ali obveznosti. Za izraz denarne vrednosti gre po naravi stvari pri pravici: do prejema določenega zneska (v denarju ali vrednostnih papirjih), ali pri obveznosti: plačati določen znesek.

6. Po presoji Vrhovnega sodišča revidentka v obravnavani zadevi trditvenemu in dokaznemu bremenu glede izpolnjevanja pogojev za dovoljenost revizije po vrednosti ni zadostila. Da bi bila revizija dovoljena po vrednosti, ne izhaja niti iz prvostopenjskega akta niti iz tožbe, saj vrednost spornega predmeta v tožbi ni izrecno označena, niti utemeljena.

7. Po presoji Vrhovnega sodišča revidentka tudi ni izkazala izpolnjevanja pogoja za dovoljenost revizije po 3. točki drugega odstavka 83. člena ZUS-1, ki jo prav tako uveljavlja. Po tej določbi je revizija dovoljena, če ima odločitev, ki se izpodbija v upravnem sporu, zelo hude posledice za stranko. Revidentka je v zvezi s tem navedla le, da ima odločitev zelo hude posledice zanjo.

8. S temi navedbami revidentka zelo hudih posledic ni izkazala. Upoštevaje pravilo o trditvenem in dokaznem bremenu in ustaljeno upravnosodno prakso Vrhovnega sodišča (npr. X Ips 412/2009, X Ips 501/2009, X Ips 375/2010, X Ips 457/2010, X Ips 389/2011, X Ips 450/2011, X Ips 153/2012, X Ips 163/2012) bi morala navesti ne le, kakšne konkretne posledice ima zanjo izpodbijana odločitev, temveč tudi subjektivno in objektivno konkretizirane razloge, zaradi katerih naj bi bile te posledice zanjo zelo hude, in vse to tudi izkazati. Revidentka tega ni storila, zato zatrjevanih zelo hudih posledic v smislu 3. točke drugega odstavka 83. člena ZUS-1 ni izkazala.

9. Ker revidentka ni izkazala izpolnjevanja zatrjevanih pogojev za dovoljenost revizije iz 1. in 3. točke drugega odstavka 83. člena ZUS-1, je Vrhovno sodišče revizijo zavrglo kot nedovoljeno na podlagi 89. člena ZUS-1.

10. Ker je Vrhovno sodišče revizijo zavrglo, revidentka sama trpi svoje stroške revizijskega postopka (prvi odstavek 165. člena in prvi odstavek 154. člena Zakona o pravdnem postopku v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.