Sklep X Ips 197/2013
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-07-10

Martina Lippai (preds.), mag. Gorazd Kobler (poroč.),

dovoljenost revizije - status vojnega veterana - neizpostavljeno pomembno pravno vprašanje - nekonkretizirane zelo hude posledice - trditveno in dokazno breme

Trditveno in dokazno breme o izpolnjevanju pogojev za dovoljenost revizije je na revidentu.

Pomembno pravno vprašanje mora biti postavljeno natančno in konkretno in mora biti pomembno za odločitev v konkretni stvari. Ker se je revident v obravnavani zadevi zgolj skliceval na 2. točko drugega odstavka 83. člena ZUS-1 (pri čemer je le prepisal zakonsko besedilo citiranega člena ZUS-1), pomembnega pravnega vprašanja, glede katerega pričakuje odločitev Vrhovnega sodišča, pa ni izpostavil, ni izkazal izpolnjevanja uveljavljanega pogoja za dovoljenost revizije.

Da lahko Vrhovno sodišče presodi izkazanost pogoja po 3. točki drugega odstavka 83. člena ZUS-1, mora revident, upoštevaje pravilo o trditvenem in dokaznem bremenu in ustaljeno upravnosodno prakso Vrhovnega sodišča natančno navesti, kakšne konkretne posledice ima zanj izpodbijana odločitev, in konkretne razloge, zaradi katerih bi bile posledice zanj zelo hude, ter vse to tudi izkazati. Ker v obravnavani zadevi revident svoje pavšalne navedbe o izgubi pravice ni konkretiziral in izkazal, ni izkazal izpolnjevanja uveljavljanega pogoja za dovoljenost te revizije.

II. Tožeča stranka sama trpi svoje stroške revizijskega postopka.

1. Zoper v uvodu tega sklepa navedeno pravnomočno sodbo sodišča prve stopnje je tožeča stranka (v nadaljevanju revident) vložila revizijo, za katere dovoljenost uveljavlja razloga iz 2. in 3. točke drugega odstavka 83. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1). Priglaša stroške revizijskega postopka.

3. Z izpodbijano sodbo je sodišče prve stopnje na podlagi prvega odstavka 63. člena ZUS-1 zavrnilo revidentovo tožbo zoper sklep Upravne enote Ljubljana, št. 130-1891/2011-2 z dne 20. 2. 2012, v zvezi z odločbo tožene stranke, št. 02002-1560/2006 z dne 28. 5. 2012. Prvostopenjski upravni organ je z navedeno odločbo na podlagi 4. točke prvega odstavka 129. člena Zakona o splošnem upravnem postopku (ker je bilo o isti upravni zadevi že pravnomočno odločeno) zavrgel  revidentovo zahtevo za priznanje statusa vojnega veterana in za vpis v evidenco vojnih veteranov.

4. Po drugem odstavku 83. člena ZUS-1 je revizija dovoljena, če je izpolnjen eden izmed tam navedenih pogojev za njeno dovoljenost. Po ustaljeni upravnosodni praksi Vrhovnega sodišča je tako trditveno kot dokazno breme o izpolnjevanju pogojev za dovoljenost revizije na strani revidenta, saj revizije po uradni dolžnosti ni mogoče začeti in je tudi ne dovoliti. Ustavno sodišče RS je v več svojih sklepih, med drugim tudi v zadevi Up-858/08 z dne 3. 6. 2008, ugotovilo, da takšno stališče ni v nasprotju z Ustavo RS.

5. Revident uveljavlja dovoljenost revizije po 2. točki drugega odstavka 83. člena ZUS-1, po kateri je revizija dovoljena, če gre po vsebini zadeve za odločitev o pomembnem pravnem vprašanju ali če odločba sodišča prve stopnje odstopa od sodne prakse Vrhovnega sodišča glede pravnega vprašanja, ki je bistveno za odločitev, ali če v sodni praksi sodišča prve stopnje o tem vprašanju ni enotnosti, Vrhovno sodišče pa o tem še ni odločalo. Pomembnost pravnega vprašanja je po dikciji ZUS-1 treba presojati glede na vsebino zadeve. Skladno z ustaljeno upravnosodno prakso Vrhovnega sodišča (npr. X Ips 286/2008 z dne 19. 6. 2008, X Ips 433/2007 z dne 23. 10. 2008, X Ips 655/2008 z dne 4. 12. 2008) in določbo prvega odstavka 367. a člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1 je dovoljenost revizije iz tega razloga podana le, če je odločitev o tem vprašanju pomembna za zagotovitev pravne varnosti, enotne uporabe prava ali za razvoj prava preko sodne prakse.

6. Skladno z ustaljeno upravnosodno prakso Vrhovnega sodišča (npr. X Ips 433/2007 z dne 23. 10. 2008, X Ips 69/2009 z dne 19. 3. 2009, X Ips 592/2007 z dne 21. 5. 2009, X Ips 189/2009 z dne 4. 6. 2009) in z določbo četrtega odstavka 367. b člena ZPP, mora revident natančno in konkretno navesti sporno pravno vprašanje po vsebini zadeve in pravno pravilo, ki naj bi bilo prekršeno, okoliščine, ki kažejo na njegovo pomembnost, ter na kratko obrazložiti, zakaj je sodišče prve stopnje to vprašanje rešilo nezakonito; zatrjevane kršitve postopka pa mora opisati natančno in konkretno.

7. V obravnavani zadevi revident uveljavljanega razloga za dovoljenost revizije ne konkretizira na način, ki izhaja iz prejšnjih točk obrazložitve tega sklepa, temveč le prepiše zakonsko besedilo citiranega člena ZUS-1, pri čemer pomembnega pravnega vprašanja, glede katerega pričakuje odločitev Vrhovnega sodišča, ne izpostavi.

8. Brez natančno in konkretno postavljenega vprašanja, ki je v obravnavani zadevi bistveno za odločitev, pa ni mogoča niti presoja neenotnosti sodne prakse prvostopenjskega sodišča niti presoja odstopa od sodne prakse Vrhovnega sodišča, ki ju revident sicer nekonkretizirano uveljavlja. Zato ni izkazal izpolnjevanja pogoja za dovoljenost revizije iz 2. točke drugega odstavka 83. člena ZUS-1.

9. Po presoji Vrhovnega sodišča pa revident ni izkazal niti izpolnjevanja pogoja za dovoljenost revizije iz 3. točke drugega odstavka 83. člena ZUS-1, po kateri je revizija dovoljena, če ima odločitev, ki se izpodbija v upravnem sporu, zelo hude posledice za stranko.

10. Da lahko Vrhovno sodišče presodi izkazanost pogoja po 3. točki drugega odstavka 83. člena ZUS-1, mora revident, upoštevaje pravilo o trditvenem in dokaznem bremenu in ustaljeno upravnosodno prakso Vrhovnega sodišča (npr. X Ips 412/2009, X Ips 501/2009, X Ips 375/2010, X Ips 457/2010, X Ips 389/2011, X Ips 450/2011, X Ips 153/2012, X Ips 163/2012), natančno navesti, kakšne konkretne posledice ima zanj izpodbijana odločitev, in konkretne razloge, zaradi katerih bi bile posledice zanj zelo hude, ter vse to tudi izkazati.

11. V obravnavani zadevi je revident zelo hude posledice izpodbijane odločitve utemeljil le z navedbo, da je „zaradi izpodbijane odločitve izgubil pravice, ki mu sicer gredo.“ Glede na pravilo o trditvenem in dokaznem bremenu revident s to navedbo zelo hudih posledic izpodbijane odločitve v smislu 3. točke drugega odstavka 83. člena ZUS-1 ni izkazal.

12. Ker revident ni izkazal izpolnjevanja uveljavljanih pogojev za dovoljenost revizije, je Vrhovno sodišče revizijo zavrglo kot nedovoljeno na podlagi 89. člena ZUS-1.

13. Ker je Vrhovno sodišče revizijo zavrglo, revident sam trpi svoje stroške revizijskega postopka (prvi odstavek 165. člena v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.