Sodba VIII Ips 229/2012
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-01-14

priznanje pravic iz invalidskega zavarovanja - invalidnost - zdravstvena dokumentacija - sprememba zdravstvenega stanja - ugotavljanje invalidnosti - kasneje pridobljena medicinska dokumentacija

Tožnik je v sodnem postopku predložil medicinsko dokumentacijo z izvidi iz časa po dokončnosti izpodbijane odločbe (maj 2010), za katero sta sodišči prve in druge stopnje pravilno ugotovili, da na pravilnost in zakonitost izpodbijanih odločb nima vpliva.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek za odpravo odločb tožene stranke z dne 16. 4. 2010 in 15. 6. 2009 ter za razvrstitev v I. kategorijo invalidnosti s pravico do invalidske pokojnine od 10. 10. 2008 dalje. Ugotovilo je, da se je postopek za priznanje pravice do invalidske pokojnine pričel na tožnikovo zahtevo dne 10. 10. 2008 pri bosansko-hercegovskem nosilcu zavarovanja. Zaradi odločitve o pravici po slovenskih predpisih je le-ta predložil zahtevo toženi stranki, vendar brez novejše medicinske dokumentacije. Na prvi stopnji je bilo zato odločeno na podlagi razpoložljive medicinske dokumentacije iz leta 2000 in ugotovljeno, da je tožnik še naprej invalid III. kategorije invalidnosti, zahteva za priznanje invalidske pokojnine pa zavrnjena. Naknadno predložena dokumentacija iz leta 2009 po odločitvi invalidske komisije in organa druge stopnje, na drugačno odločitev ni vplivala. Na podlagi medicinske dokumentacije iz leta 2010, predložene v sodnem postopku, je invalidska komisija II. stopnje dne 3. 12. 2012 ugotovila, da je pri tožniku podana invalidnost I. kategorije od 3. 12. 2012 dalje. Sodišče je presojalo zakonitost izpodbijanih odločb ob upoštevanju le pravno pomembnih dejstev, do katerih je prišlo do izdaje dokončne odločbe tožene stranke, to je (medicinske) dokumentacije iz leta 2000 in 2009. Ugotovitve invalidske komisije II. stopnje z dne 3. 12. 2012 na zakonitost izpodbijanih odločb ne vpliva, saj temelji na podlagi nove medicinske dokumentacije, ki jo je tožnik predložil šele v sodnem sporu.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbo tožnika zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje. Strinjalo se je z dejanskimi ugotovitvami in pravno presojo prvostopnega sodišča.

3. Zoper pravnomočno sodbo sodišča druge stopnje vlaga tožnik revizijo zaradi zmotne uporabe materialnega prava in sicer Pravilnika o organizaciji in načinu delovanja invalidskih komisij. Navaja, da je invalidska komisija II. stopnje vezana na podajo mnenja na podlagi dokumentacije, ki je obstajala v času odločanja na I. stopnji. Invalidska komisija II. stopnje je v dopolnilnem mnenju z dne 3. 12. 2012 ugotovila, da je pri tožniku podana I. kategorija invalidnosti od 3. 12. 2012 dalje, kar je utemeljila na podlagi obstoja glavne bolezni: stari miokardni infarkt. Ta bolezen je obstajala že v času odločanja invalidske komisije I. stopnje, enako kot ostale bolezni, ki vplivajo na delovno zmožnost tožnika. Zato bi bilo treba tožniku priznati I. kategorijo invalidnosti od vložitve zahteve 10. 10. 2008 dalje.

5. Revizija je izredno pravno sredstvo zoper pravnomočno sodbo, izdano na drugi stopnji (prvi odstavek 367. člen ZPP). Revizijsko sodišče preizkusi izpodbijano sodbo samo v tistem delu, v katerem se izpodbija z revizijo, in v mejah razlogov, ki so v njej navedeni (prvi odstavek 371. člena ZPP). Revizija izrecno ni dovoljena zaradi zmotne ali nepopolne ugotovitve dejanskega stanja (tretji odstavek 370. člena ZPP). Revizijsko sodišče je vezano na dejansko stanje, kot ga je ugotovilo sodišče prve stopnje in pri svoji odločitvi upoštevalo sodišče druge stopnje.

6. Predmet spora je zakonitost dokončne odločbe tožene stranke z dne 16. 4. 2010, s katero je bila zavrnjena pritožba tožnika zoper odločbo z dne 15. 6. 2009, po kateri tožnik nima pravice do invalidske pokojnine. Potrjena je bila odločitev, da je tožnik invalid III. kategorije invalidnosti od 31. 5. 2000, medicinska dokumentacija iz leta 2009 pa ne vpliva na ugotovitve, na podlagi katerih je bila tožniku III. kategorija invalidnosti priznana.

7. Tožnik je v sodnem postopku predložil medicinsko dokumentacijo z izvidi iz časa po dokončnosti izpodbijane odločbe (maj 2010), za katero sta sodišči prve in druge stopnje pravilno ugotovili, da na pravilnost in zakonitost izpodbijanih odločb nima vpliva. Dopolnilno izvedensko mnenje z dne 3. 1. 2012 bo lahko vlivalo na odločitev o pravicah tožnika iz invalidskega zavarovanja na podlagi spremenjenega zdravstvenega stanja, ne kaže pa na to, da bi bilo dejansko stanje, ki je bilo podlaga za izpodbijani odločbi, napačno ugotovljeno. Ista bolezen tožnika je bila v letu 2000 in v času izdaje izpodbijanih odločb podlaga za priznanje invalidnosti III. kategorije, kasneje ugotovljeno poslabšanje, podprto s kasnejšo medicinsko dokumentacijo, pa bo lahko vplivalo na spremembo v stopnji invalidnosti in priznanju dodatnih ali drugih pravic tožnika iz invalidskega zavarovanja.

8. Ker je glede na navedeno sodišče druge stopnje ob ugotovljenem dejanskem stanju materialno pravo pravilno uporabilo, revizijski razlog ni utemeljen in je zato revizijsko sodišče revizijo zavrnilo (378. člen ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.