Sklep II DoR 477/2012
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-04-04

CIVILNO PROCESNO PRAVO - OBLIGACIJSKO PRAVO - STVARNO PRAVO

priposestvovanje - zastaranje - dobrovernost - pridobitev lastninske pravice na nepremičnini - tožba za izstavitev zemljiškoknjižne listine - dopuščena revizija - darilna pogodba z neoverjenim podpisom darovalca - zastaranje zahtevka za izstavitev zemljiškoknjižne listine

- ali je v okoliščinah konkretnega primera zahtevek za izstavitev zemljiškoknjižne listine (sploh obligacijski in) zastarljiv, in če je, ali je materialnopravno pravilno stališče pritožbenega sodišča, da je zahtevek za izstavitev zemljiškoknjižne listine že zastaral; ter

- ali vložitev tožbe za ugotovitev neveljavnosti darilne pogodbe pretrga dobrovernost posestnika (ki je posest pridobil z realizacijo darilne pogodbe, katero je štel za veljavno in to v pravdi tudi dokazal).

- ali je v okoliščinah konkretnega primera zahtevek za izstavitev zemljiškoknjižne listine (sploh obligacijski in) zastarljiv, in če je, ali je materialnopravno pravilno stališče pritožbenega sodišča, da je zahtevek za izstavitev zemljiškoknjižne listine že zastaral; ter

- ali vložitev tožbe za ugotovitev neveljavnosti darilne pogodbe pretrga dobrovernost posestnika (ki je posest pridobil z realizacijo darilne pogodbe, katero je štel za veljavno in to v pravdi tudi dokazal).

1. Sodišče prve stopnje je z zamudno sodbo ugotovilo, da je tožnica solastnica nepremičnine parc. št. 80/1, 80/3 in 46.S, vse k. o. ..., do 1/5 (t. j. solastninskega deleža četrte toženke do celote), in zavrnilo zahtevek za izstavitev ustrezne zemljiškoknjižne listine na ime tožnice do 1/5. S sodbo pa je zavrnilo zahtevek za ugotovitev lastninske pravice na istih nepremičninah do 4/5 in zahtevek za izstavitev ustrezne zemljiškoknjižne listine na ime tožnice do 4/5. Odločilo je še o stroških postopka.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbo prve toženke, drugega toženca in tretje toženke zavrglo, pritožbo četrte toženke pa zavrnilo in potrdilo zamudno sodbo. Zavrnilo je tudi pritožbo tožnice in potrdilo prvostopenjsko sodbo. Odločilo je, da pravdni stranki sami krijeta svoje pritožbene stroške.

3. Tožnica v pravočasnem predlogu za dopustitev revizije navaja, da odločitev pritožbenega sodišča (glede zadostnosti trditvene podlage tožene stranke in glede odločitve o zahtevku za izstavitev zemljiškoknjižne listine) odstopa od sodne prakse Vrhovnega sodišča. Predlaga dopustitev revizije glede vprašanja, ali je v okoliščinah konkretnega primera zahtevek za izstavitev zemljiškoknjižne listine (sploh obligacijski in) zastarljiv (19, in če je, ali je materialnopravno pravilno stališče pritožbenega sodišča, da je zahtevek za izstavitev zemljiškoknjižne listine že zastaral; ter v zvezi s tem tudi glede vprašanja, kdaj začne zastaranje, ki je bilo pretrgano z uveljavitvijo zahtevka za izstavitev zemljiškoknjižne listine v zapuščinskem postopku, znova teči. Nadalje predlaga dopustitev revizije glede vprašanja, ali vložitev tožbe za ugotovitev neveljavnosti darilne pogodbe pretrga dobrovernost posestnika, ki je posest pridobil z realizacijo darilne pogodbe, katero je štel za veljavno in to v pravdi tudi dokazal (pri čemer glede slednjega trdi, da sodne prakse Vrhovnega sodišča ni). Zatrjuje tudi kršitev iz 14. in 22. člena Ustave. Meni namreč, da se zaradi pomanjkljive trditvene podlage tožene stranke ni mogla argumentirano opredeliti do njenega pavšalnega ugovora zastaranja(2).

4. Predlog je utemeljen v obsegu, opredeljenem v izreku tega sklepa.

5. Vrhovno sodišče je ugotovilo, da so glede vprašanj, izpostavljenih v tožničinem predlogu in opredeljenih v izreku tega sklepa, podani pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena Zakona o pravdnem postopku in je zato v tako začrtanem obsegu revizijo dopustilo (tretji odstavek 367.c člena istega zakona).

Op. št. (1): V zvezi s tem se sklicuje na zadeve VS RS II Ips 44/2007, II Ips 151/2008 in US RS Up-591/10.

Op. št. (2): V zvezi s tem se sklicuje na zadeve VS RS II Ips 453/2007, II Ips 186/2009, II Ips 462/2007 in II DoR 36/2009.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.