VSRS sklep XI Ips 30439/2010-161, enako tudi XI Ips 53384/2014-637
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2014-07-10

Marko Šorli (preds.), mag. Damijan Florjančič (poroč.), Barbara Zobec

pripor - podaljšanje pripora s sklepom senata okrožnega sodišča - zahteva za varstvo zakonitosti - dovoljenost

Zahteva za varstvo zakonitosti zoper sklep, s katerim senat po preteku dveh mesecev od zadnjega sklepa o priporu ugotovi, da so razlogi za pripor še podani (drugi odstavek 207. člena ZKP), ni dovoljena.

Zahteva za varstvo zakonitosti se zavrže.

1. Zunajobravnavni senat Okrožnega sodišča v Ljubljani je na podlagi prvega odstavka 207. člena Zakona o kazenskem postopku (v nadaljevanju ZKP) zoper obdolženega I. L. s sklepom z dne 9. 7. 2012 odredil pripor iz pripornega razloga po 1. točki prvega odstavka 201. člena ZKP, obdolženi pa je bil Republiki Sloveniji s strani hrvaških varnostnih organov predan dne 31. 3. 2014. S sklepom z dne 30. 5. 2014 je zunajobravnavni senat Okrožnega sodišča v Ljubljani na podlagi preizkusa, opravljenega po drugem odstavku 207. člena ZKP, ugotovil, da je pri obdolženemu I. L. še podan priporni razlog po 1. točki prvega odstavka 201. člena ZKP. Zoper omenjeni sklep z dne 30. 5. 2014 je obdolženčev zagovornik vložil pritožbo, ki jo je Višje sodišče v Ljubljani z uvodoma navedenim sklepom z dne 6. 6. 2014 zavrnilo kot neutemeljeno.

2. Zagovornik obdolženega vlaga zahtevo za varstvo zakonitosti, kot izrecno navaja v uvodu zahteve (stran 1), zoper sklep Okrožnega sodišča v Ljubljani I Ks 30439/2010 z dne 30. 5. 2014, v zvezi s sklepom Višjega sodišča v Ljubljani I Kp 30439/2010 z dne 6. 6. 2014, in sicer iz razlogov po 3. točki prvega odstavka 420. člena ZKP.

3. Zahteva za varstvo zakonitosti ni dovoljena.

4. Po prvem odstavku 420. člena ZKP se sme zahteva za varstvo zakonitosti vložiti zoper pravnomočno sodno odločbo, s katero je bil končan kazenski postopek, zoper drugo odločbo pa le, če je od odločitve Vrhovnega sodišča mogoče pričakovati odločitev o pravnem vprašanju, ki je pomembno za zagotovitev pravne varnosti, enotne uporabe prava ali za razvoj prava preko sodne prakse in zoper sodni postopek, ki je tekel pred tako pravnomočno odločbo, iz razlogov, naštetih v drugem odstavku istega člena. Izjema od tega pravila je predpisana v četrtem odstavku 420. člena ZKP, v kateri je določeno, da se sme med kazenskim postopkom, ki ni pravnomočno končan, vložiti zahteva za varstvo zakonitosti samo zoper pravnomočno odločbo o odreditvi pripora, zoper pravnomočno odločbo o podaljšanju pripora pa le v primeru podaljšanja s sklepom senata Vrhovnega sodišča (drugi odstavek 205. člena ZKP) in v primeru podaljšanja po vložitvi obtožnice (drugi odstavek 272. člena ZKP). V tej določbi so taksativno naštete odločbe o priporu, zoper katere je dovoljeno vložiti to izredno pravno sredstvo. Tako je po vložitvi obtožnice zahteva za varstvo zakonitosti dovoljena le zoper sklep, s katerim sodišče podaljša pripor obdolžencu, zoper katerega je bil še pred vložitvijo obtožnice odrejen pripor, in je v obtožnici predlagano, naj se mu pripor podaljša (drugi odstavek 272. člena ZKP), ne pa tudi zoper sklepe, s katerimi senat po preteku dveh mesecev od zadnjega sklepa o priporu na podlagi preizkusa, ali so še dani razlogi za pripor, ugotovi, da so razlogi za pripor še podani (drugi odstavek 207. člena ZKP).

5. Glede na to, da pri izpodbijanem pravnomočnem sklepu ne gre za podaljšanje pripora po vložitvi obtožnice, temveč za preizkus, ki ga je sodišče na podlagi določbe drugega odstavka 207. člena ZKP opravilo po preteku dveh mesecev od zadnjega sklepa o priporu, in ugotovilo, da so še podani razlogi za pripor (ugotovitvena odločba), zahteva za varstvo zakonitosti ni dovoljena. Vrhovno sodišče jo je zato na podlagi drugega odstavka 423. člena ZKP zavrglo. Ker sodišče v primeru zavrženja pravnega sredstva vsebinske presoje navedb v tem pravnem sredstvu ne opravi, so pravno nepomembne tudi navedbe v zahtevi za varstvo zakonitosti, da sklep o odreditvi pripora Okrožnega sodišča v Ljubljani II Ks 30439/2010 z dne 9. 7. 2012, v zvezi s sklepom Višjega sodišča v Ljubljani I Kp 30439/2010 z dne 31. 7. 2012 napačno ugotavlja, da utemeljenost suma izhaja iz pravnomočnih obtožnic.

6. Če bo za obdolženca nastopila dolžnost plačila stroškov kazenskega postopka (95. člen ZKP), bo sodno takso za zavrženje zahteve za varstvo zakonitosti zoper izpodbijani pravnomočni sklep po tarifni številki 74014 Taksne tarife v zvezi s petim odstavkom 3. člena in 17. točko prvega odstavka 5. člena Zakona o sodnih taksah odmerilo sodišče prve stopnje ob pravnomočnosti sodbe.

Opr. št: XI Ips 53384/2014-637, ECLI:SI:VSRS:2014:XI.IPS.53384.2014.637

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

VSRS Sklep XI Ips 22595/2015-66,  enako tudi XI Ips 1858/2016-88, XI Ips 7136/2016-76