VSRS sodba VIII Ips 147/2014
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2014-10-27

dr. Aleksej Cvetko (preds.), mag. Ivan Robnik (poroč.), Miran Blaha, mag. Marijan Debelak, Marjana Lubinič

odpoved pogodbe o zaposlitvi - poslovni razlog - odpoved s ponudbo nove pogodbe - sprejem ponudbe za ustrezno zaposlitev - posebno varstvo pred odpovedjo - član sveta delavcev - soglasje sveta delavcev

Glede na določbe 112. člena ZDR-1 delodajalec pri odpovedi pogodbe o zaposlitvi članu sveta delavcev ni vezan na soglasje sveta delavcev le v primerih, če član sveta delavcev ne ravna v skladu z zakonom, kolektivno pogodbo in pogodbo o zaposlitvi ali če delavec v primeru poslovnega razloga odkloni ponujeno ustrezno zaposlitve ali če gre za odpoved v postopku prenehanja delodajalca. Takšna zaščita velja pri delodajalcu tudi za člane sveta delavcev kapitalsko povezanih družb.

Tožena stranka mora tožniku plačati stroške odgovora na revizijo v znesku             795,20 EUR v 15. dneh, za primer zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi od dneva zamude do plačila.

1. Sodišče prve stopnje je ugodilo tožbenemu zahtevku in ugotovilo nezakonitost redne odpovedi pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga s ponudbo nove pogodbe za drugo delovno mesto, ki jo je tožena stranka podala tožniku dne                   26. 4. 2013. Hkrati je ugotovilo neveljavnost nove pogodbe o zaposlitvi za delovno mesto skladiščnik, ki jo je tožnik podpisal, in toženi stranki naložilo, da tožniku zagotovi delo in pravice na podlagi nezakonito odpovedane pogodbe o zaposlitvi za delovno mesto vodje skladišča z dne 1. 2. 2012 ter mu za nazaj izplačala razliko plače z zakonskimi zamudnimi obrestmi in povrne stroške postopka. Svojo odločitev je utemeljilo z ugotovitvijo, da tožena stranka ni dokazala utemeljenega poslovnega razloga organizacijske narave, da nova pogodba o zaposlitvi, ki jo je tožnik sicer podpisal, ni pomenila ustrezne zaposlitve, ker je določala, da je dolžan tožnik po potrebi opravljati tudi dela z nižjo stopnjo zahtevnosti, in da je bila tožniku pogodba o zaposlitvi nezakonito odpovedana, ker je bil varovan kot član sveta delavcev.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbo tožene stranke kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje. Glede obstoja utemeljenega odpovednega razloga je ugotovilo, da je tožena stranka v odpovedi obrazložila le ekonomski poslovni razlog, ki pa ni bil dokazan, na organizacijski razlog pa se glede na vsebino odpovedi v sodnem postopku ni mogla uspešno sklicevati. Sicer pa je soglašalo tudi z ostalimi razlogi sodbe sodišča prve stopnje.

3. Zoper pravnomočno sodbo sodišča druge stopnje vlaga tožena stranka revizijo zaradi bistvene kršitve določb pravdnega postopka in zmotne uporabe materialnega prava. Sodišču očita nasprotje med dejanskimi ugotovitvami in presojo, da ni bil podan poslovni razlog za odpoved pogodbe o zaposlitvi tožniku zaradi spremenjene organizacije dela v skladišču in s tem pogojene ukinitve delovnega mesta - vodje skladišča, uveljavlja nasprotja med ugotovitvami sodišča glede ustreznosti tožniku zagotovljene nove zaposlitve in zmotno presojo neustreznosti le-te ter zmotno presojo, da je kršila zaščito tožnika, ki naj bi jo užival kot član sveta delavcev.

4. Tožnik v odgovoru prereka revizijske navedbe, saj se sklicuje na varstvo                    pred odpovedjo v smislu 112. člena Zakona o delovnih razmerjih (v nadaljevanju ZDR-1) in predlaga zavrnitev revizije.

6. Na podlagi 371. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) revizijsko sodišče preizkusu izpodbijano sodbo samo v tistem delu, v katerem se izpodbija z revizijo, in v mejah razlogov, ki so v njej navedeni. Pri tem je vezano na dejanske ugotovitve, ki so bile podlaga za izdajo izpodbijane sodbe, saj zaradi  zmotne ali nepopolne ugotovitve dejanskega stanja revizije ni mogoče vložiti (tretji odstavek 370. člena ZPP).

7. Po ugotovitvah sodišča je bil tožnik do prevzema na delo k toženi stranki v začetku leta 2012 zaposlen kot vodja skladišča pri matični družbi J. P.,        d. d., kjer je bil 22. 11. 2010 izvoljen za člana sveta delavcev s štiriletnim mandatom. Po ustanovitvi tožene stranke koncem leta 2011, pa tudi po začetku postopka likvidacije nad matično družbo J., d. d., je svet delavcev, katerega član je bil tožnik, na nivoju matične družbe v času sporne odpovedi pogodbe o zaposlitvi še vedno obstajal in je deloval kot svet delavcev kapitalsko povezanih družb po določbah Zakona o sodelovanju delavcev pri upravljanju (v nadaljevanju ZSDU).

8. Na podlagi določb 112. člena ZDR-1, ki je v času podaje sporne odpovedi pogodbe o zaposlitvi že veljal, delodajalec ne sme odpovedati pogodbe o zaposlitvi:

- članu sveta delavcev, delavskemu zaupniku, članu nadzornega sveta, ki predstavlja delavce, predstavniku delavcev v svetu zavoda ter

- imenovanemu ali voljenemu sindikalnemu zaupniku,

brez soglasja sveta delavcev ali delavcev, ki so ga izvolili, ali sindikata, če ravna v skladu z zakonom, kolektivno pogodbo in pogodbo o zaposlitvi, razen če v primeru poslovnega razloga odkloni ponujeno ustrezno zaposlitev pri delodajalcu ali če gre za odpoved pogodbe o zaposlitvi v postopku prenehanja delodajalca. Glede na navedene zakonske določbe delodajalec pri odpovedi pogodbe o zaposlitvi članu sveta delavcev ni vezan na soglasje sveta delavcev torej le v primerih, če član sveta delavcev ne ravna v skladu z zakonom, kolektivno pogodbo in pogodbo o zaposlitvi ali če delavec v primeru poslovnega razloga odkloni ponujeno ustrezno zaposlitve ali če gre za odpoved v postopku prenehanja delodajalca. Takšna zaščita velja pri delodajalcu tudi za člane sveta delavcev kapitalsko povezanih družb.

9. Tožniku ni bila podana odpoved, ker ne bi ravnal v skladu z zakonom, kolektivno pogodbo ali pogodbo o zaposlitvi, prav tako pa pri odpovedi iz poslovnega razloga ni odklonil druge zaposlitve in odpoved ni bila podana v postopku prenehanja tožene stranke. Za primer, da pri odpovedi iz poslovnega razloga ali razloga nesposobnosti delavec sprejme ponudbo delodajalca za ustrezno zaposlitev, ZDR-1 v tretjem odstavku 91. člena tudi sicer izrecno določa, da delavec obdrži pravico do pravnega varstva pred pristojnim sodiščem, kot v drugih primerih redne odpovedi pogodbe o zaposlitvi. Torej je bila tožena stranka na podlagi določb 112. člena ZDR pred sporno odpovedjo pogodbe o zaposlitvi tožniku dolžna pridobiti soglasje sveta delavcev, katerega član je bil tožnik.

10. Ker tožena stranka ni dokazala, da je pred podajo odpovedi pogodbe o zaposlitvi tožniku k sporni odpovedi iskala in pridobila soglasje sveta delavcev, katerega član je bil tožnik, je glede na navedeno sodišče utemeljeno presodilo, da je bila odpoved pogodbe o zaposlitvi nezakonita in na podlagi določb 91. člena ZDR-1 utemeljeno ugodilo tudi drugim tožnikovim zahtevkom.

11. Ker je bila sporna odpoved pogodbe o zaposlitvi nezakonita že zaradi neupoštevanja določb 112. člena ZDR-1 o posebnem varstvu tožnika, kot člana sveta delavcev, se revizijsko sodišče do drugih revizijskih navedb glede obstoja utemeljenega poslovnega razloga in glede ustreznosti tožniku ponudene druge zaposlitve ni posebej opredelilo, saj te revizijske navedbe na drugačno presojo utemeljenosti tožnikovega tožbenega zahtevka ne bi mogle vplivati.

12. Glede na navedeno je sodišče na podlagi 378. člena ZPP revizijo kot neutemeljeno zavrnilo.

13. Ker tožena stranka z revizijo ni uspela, mora tožniku povrniti njegove stroške za podajo utemeljenega odgovora na revizijo, ki jih je sodišče na podlagi veljavne Odvetniške tarife odmerilo na 795,20 EUR. V primeru zamude plačila tega zneska tožena stranka za naprej dolguje tudi zakonske zamudne obresti.

ZDR-1 člen 89, 89/1, 89/1-1, 91, 91/3, 112.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.