Sodba VIII Ips 206/2012
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-03-04

odpoved pogodbe o zaposlitvi - poslovni razlog - kriteriji za določitev presežnih delavcev - diskriminacija

V primeru odpovedi pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga posameznim delavcem delodajalcu sicer ni potrebno navesti razlogov za izbiro delavcev, ki jim je podana odpoved pogodbe, legitimno pa svojo izbiro gradi tudi na posameznih razlogih, s katerimi zasleduje težnjo po uspešnosti dela in poslovanja, če gre pri tem za na delu utemeljene razloge.

Tožena stranka sama krije stroške odgovora na revizijo.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek za ugotovitev nezakonitosti redne odpovedi pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga, ki jo je tožena stranka podala tožniku 23. 3. 2010. Hkrati je zavrnilo tudi zahtevek za vrnitev tožnika na delo in priznanje pravic iz delovnega razmerja od 26. 4. 2010 dalje.

2. Sodišče druge stopnje je tožnikovo pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje. Soglašalo je s presojo, da je bil pri toženi stranki zaradi zmanjševanja naročil bombonov podan poslovni  razlog za odpoved pogodbe o zaposlitvi tožniku, ki je bil zaposlen na delovnem mestu upravljalec proizvodnih linij kot upravljalec stroja, da je v mesecu marcu 2010 prišlo do odpovedi manjšemu številu delavcev in da tožnik pri izbiri delavcev, ki jim je bila odpovedana pogodba o zaposlitvi s prenehanjem delovnega razmerja, ni bil diskriminiran.

3. Zoper pravnomočno sodbo sodišča druge stopnje vlaga tožnik revizijo in se v njej formalno sklicuje na vse revizijske razloge iz prvega odstavka 370. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP). Vztraja, da mu je bila sporna odpoved podana zaradi kršitve prepovedi diskriminacije, na kar kaže že to, da mu je bila vročena takoj po vrnitvi iz dalj časa trajajočega bolniškega staleža in da ga tožena stranka kljub težavam s poškodovano roko ni poslala na zdravniški pregled. Glede teh razlogov je sodišče zmotno ocenilo dokaze v tožnikovo škodo. Poleg tega se sodišče ni opredelilo do njegovih navedb, da je tožena stranka že dva dni po vročitvi obvestila o nameravani odpovedi od večjega kupca dobila najavo novih naročil. Tožena stranka je na stroju, kjer je delal tožnik, še kar naprej zaposlovala drugega delavca in je stroj delal v dveh, občasno pa tudi v treh izmenah, tudi ob zaposlitvi študentov, tako da dejansko ni šlo za prenehanje potreb po tožnikovem delu.

4. V odgovoru je tožena stranka prerekala revizijske navedbe in predlagala zavrnitev revizije.

6. Na podlagi 371. člena ZPP revizijsko sodišče preizkusi izpodbijano sodbo samo v tistem delu, v katerem se izpodbija z revizijo in v mejah razlogov, ki so v njej navedeni. Pri tem je vezano na dejanske ugotovitve, ki so bile podlaga za izdajo izpodbijane sodbe, saj zaradi zmotne ali nepopolne ugotovitve dejanskega stanja revizije ni mogoče vložiti (tretji odstavek 370. člena ZPP).

7. V kolikor tožniku sodišču očita zmotno oceno izvedenih dokazov z zvezi z njegovimi navedbami, da je bil z uvrstitvijo med presežne delavce, ki se jim odpove pogodba o zaposlitvi, diskriminira, oziroma da mu je bila odpoved podana zaradi težav z okvarjeno roko, s tem uveljavlja zmotno ugotovitev dejanskega stanja, kar ni dovoljen revizijski razlog. Enako to velja tudi za trditev o zaposlovanju študentov in za očitek neupoštevanja konkretnega naročila določene količine bombonov v času podaje sporne odpovedi. Očitka bistvene kršitve določb pravdnega postopka v zvezi s tem tožnik ni določno opredelil. Zgolj pavšalnega sklicevanja na bistveno kršitev določb pravdnega postopka pa revizijsko sodišče ne more upoštevati.

8. Sodišče je presojo obstoja poslovnega razloga utemeljevalo z ugotovitvijo, da je pri toženi stranki tako v letu 2008, kot v letu 2009 prišlo do postopnega padanja prodaje in proizvodnje bombonov, v kateri je delal tudi tožnik in da obeti za leto 2010 niso bili nič boljši. Zato je tožena stranka utemeljeno ugotavljala, da je potreba po delu nekaterih delavcev prenehala, ter je bil na tak način podan poslovni razlog za odpoved pogodbe o zaposlitvi iz prve alineje prvega odstavka, v zvezi z drugim odstavkom 88. člena Zakona o delovnih razmerjih (ZDR).

9. Sodišče je ugotovilo, da tožnik ni bil usposobljen za opravljanje več delovnih operacij in da je tudi delo vodenja stroja opravljal enostransko, predvsem z vidika vzdrževanja stroja, ter da je bil njegov odnos do sodelavcev problematičen. Presodilo je, da je tožena stranka ob takih ugotovitvah med večimi delavci utemeljeno podalo odpoved pogodbe o zaposlitvi tožniku, saj ne gre za razloge, ki bi kazali na prepovedano diskriminacijo. V primeru odpovedi pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga posameznim delavcem delodajalcu sicer ni potrebno navesti razlogov za izbiro delavcev, ki jim je podana odpoved pogodbe, legitimno pa svojo izbiro gradi tudi na posameznih razlogih, s katerimi zasleduje težnjo po uspešnosti dela in poslovanja, če gre pri tem za na delu utemeljene razloge.

10. Glede na navedeno revizijski razlogi niso podani. Zato je sodišče na podlagi 378. člena ZPP revizijo kot neutemeljeno zavrnilo.

11. Izrek o stroških temelji na določbi petega odstavka 41. člena Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (ZDSS-1), da v postopku o obstoju ali prenehanju delovnega razmerja delodajalec krije svoje stroške ne glede na izid postopka.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sodba VIII Ips 261/2010, enako tudi VIII Ips 247/2010