VSRS sodba II Ips 42/2012
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2014-10-23

Anton Frantar (preds.), Janez Vlaj (poroč.), dr. Ana Božič Penko, Vladimir Horvat, Ziba Trampuš

dopuščena revizija - prodajna pogodba - pogodba o prodaji nepremičnine - stanovanje - rok - zamuda z izročitvijo predmeta pogodbe - pogodbena kazen - razlaga pogodbe

Ker zamude z izročitvijo stanovanja niso povzročile spremembe, ki so bile opravljene na željo tožnikov, in je šlo pri podpisu zaprosila za soglasje za dogovor med tožnikoma (kupcema) in izvajalcem sprememb na stanovanju, ne pa dogovor s prodajalcem o spremembi roka izročitve stanovanja, je treba o plačilu pogodbene kazni odločiti tako, kot da tožnika sploh ne bi naročila sprememb v stanovanju. To pa pomeni, da je za odločitev pomembno samo, kaj sta pravdni stranki glede roka izročitve stanovanja določili v prodajni pogodbi.

Toženec mora tožnikoma plačati stroške revizijskega postopka v znesku       336,00 EUR v 15 dneh, od tedaj dalje pa z zakonskimi zamudnimi obrestmi do plačila.

1. Sodišče prve stopnje je razsodilo, da mora toženec tožnikoma plačati pogodbeno kazen v znesku 5.663,52 EUR z obrestmi, ker je zamudil z izročitvijo stanovanja.

2. Sodišče druge stopnje je zavrnilo toženčevo pritožbo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

3. Zoper sodbo sodišča druge stopnje je toženec vložil predlog za dopustitev revizije, ki mu je Vrhovno sodišče ugodilo in revizijo s sklepom II DoR 112/2011 dopustilo glede vprašanja, ali sta tožnika z zaprosilom za soglasje z dne              15. 6. 2005 pristala na dejstvo, da se jima stanovanje izroči šele 15. 6. 2005, zaradi česar jima za čas do tega datuma ne pripada pogodbena kazen. Na podlagi omenjenega sklepa (dopuščena revizija; tretji odstavek 367. člena Zakona o pravdnem postopku, v nadaljevanju ZPP) je toženec zoper drugostopenjsko sodbo vložil pravočasno revizijo zaradi revizijska razloga zmotne uporabe materialnega prava. Opozarja, da je Vrhovno sodišče v zadevi II Ips 43/2011 na podlagi identične dejanske in pravne podlage potrdilo pravnomočno odločitev o zavrnitvi zahtevka za plačilo pogodbene kazni. V izpodbijani sodbi pa je pritožbeno sodišče napačno štelo, da tožnika nista bila dolžna pridobiti soglasja toženca za spremembe v stanovanju. Pritožbeno sodišče stališče, da tožnika z zaprosilom za soglasje z dne 15. 6. 2005 nista pristala na dejstvo, da se jima stanovanje izroči šele 15. 6. 2005, utemeljuje na dejstvu, da je bilo zaprosilo za soglasje sklenjeno z G. d. o. o., ki ni stranka pogodbe. To stališče pa je v diametralnem nasprotju s stališčem sodišča v isti sodbi, da sta tožnika povsem pravilno in v skladu s pogodbo naročila spremembe v stanovanju samo pri G. d. o. o. Če je sodišče štelo, da sta se tožnika lahko z G. d. o. o., sama dogovorila o izvedbi sprememb v stanovanju, bi moralo šteti tudi, da je veljaven dogovor o novem roku izročitve. Na koncu še trdi, da bi (v skladu s prvim odstavkom 7. člena v zvezi s prvim odstavkom 5. člena prodajne pogodbe) pogodbena kazen za zamudo pričela teči 15. 3. 2005, (samo) če bi do tega dne tožnika plačala celotno kupnino, tega pa nista storila. Zato toženec tožnikoma dokler nista plačala celotne kupnine, sploh ni bil dolžan izročiti stanovanja. Predlaga, naj revizijsko sodišče reviziji ugodi in izpodbijano sodbo spremeni tako, da tožbeni zahtevek v celoti zavrne, podrejeno pa, da izpodbijani sodbi razveljavi in zadevo vrne v novo sojenje.

4. Revizija je bila vročena tožeči stranki, ki je nanjo odgovorila in predlagala njeno zavrnitev.

6. Revizijsko sodišče uvodoma pojasnjuje, da na podlagi drugega odstavka 371. člena ZPP v primeru dopuščene revizije preizkusi izpodbijano sodbo samo v tistem delu in glede tistih konkretnih pravnih vprašanj, glede katerih je bila revizija dopuščena.

7. Vrhovno sodišče je s sklepom II DoR 112/2011 revizijo dopustilo (samo) glede vprašanja, ali sta tožnika z zaprosilom za soglasje z dne 15. 6. 2005 pristala na dejstvo, da se jima stanovanje izroči šele 15. 6. 2005, zaradi česar jima za čas do tega datuma ne pripada pogodbena kazen.

8. Iz  dejanskih ugotovitev v pravnomočni sodbi izhaja, da so tožnika kot kupca in toženec kot prodajalec 5. 4. 2004 sklenili prodajno pogodbo za trisobno stanovanje ..., s katero so dogovorili tudi pogodbeno kazen za primer, če toženec zamudi z izročitvijo stanovanja. Rok za izročitev stanovanje je bil 15. 3. 2005, toženec pa je tožnikoma izročil stanovanje šele 15. 6. 2005. Tožnika sta plačala zadnji obrok kupnine 15. 6. 2005, ob prevzemu stanovanja. V obrazcu, ki sta ga tožnika podpisala 15. 6. 2005, je zapisan dogovor med njima in izvajalcem (sprememb na stanovanju) o spremembi roka izročitve stanovanja do 15. 6. 2005, vendar sta tožnika ta odstavek prečrtala in pripisala, da z njim ne soglašata (priloga B7 spisa). Nadalje je bilo ugotovljeno, da zamude z izročitvijo stanovanja niso povzročile spremembe, ki so bile opravljene na željo tožnikov, ampak je bil vzrok zamude v tem, da toženec, investitor in izvajalec niso bili pripravljeni na to, da se bo za spremembo stanovanj odločilo tako veliko število končnih kupcev. Toženec pa tudi ni uspel dokazati, da bi bil vzrok za zamudo z izročitvijo stanovanja tožnikoma zunaj njegove sfere.

9. Upoštevajoč dejanski ugotovitvi [da zamude z izročitvijo stanovanja niso povzročile spremembe, ki so bile opravljene na željo tožnikov, in da je šlo pri podpisu zaprosila za soglasje (priloga B7 spisa) za dogovor med tožnikoma (kupcema) in izvajalcem sprememb na stanovanju (ne pa prodajalcem) o spremembi roka izročitve stanovanja do 15. 6. 2005] je treba v obravnavani zadevi o plačilu pogodbene kazni za primer, če toženec zamudi z izročitvijo stanovanja, odločiti tako, kot da tožnika (kupca) sploh ne bi naročila sprememb v stanovanju. To pa pomeni, da je za odločitev pomembno samo, kaj sta pravdni stranki glede roka izročitve stanovanja določili v prodajni pogodbi z dne 5. 4. 2004.

10. V prvem odstavku 5. člena prodajne pogodbe sta pravdni stranki določili, da se prodajalec (toženec) zavezuje, da bo kupcu (tožnikoma) stanovanje izročil v skladu s tehničnim opisom dokončano … po plačilu celotne kupnine in izpolnitvi ostalih pogojev, določenih s to pogodbo v roku 15 dni po pravnomočnosti uporabnega dovoljenja oziroma najkasneje 15. 3. 2005. V prvem odstavku 7. člena iste pogodbe pa sta določili, da se v primeru, da prodajalec ne bi predal predmeta te pogodbe … v skrajnih rokih, določenih s to pogodbo ..., vendar pod pogojem, da je kupec do dneva izročitve prodajalcu v celoti poravnal vse svoje obveznosti, prodajalec zavezuje kupcu plačati pogodbeno kazen ... Ker je bilo torej ugotovljeno, da je toženec tožnikoma stanovanje izročil šele 15. 6. 2005 (ko je bila s strani tožnikov v celoti plačana kupnina), skrajni rok za izročite pa je bil 15. 3. 2005, je torej zaključek sodišč prve in druge stopnje, da je toženec dolžan tožnikoma plačati pogodbeno kazen v vtoževanem znesku materialnopravno pravilen. Ob tem velja še dodati, da revidentovo sklicevanje na zadevo VSRS II Ips 43/2011 ne vpliva na odločitev v obravnavani zadevi, ker je bilo v zadevi VSRS II Ips 43/2011 ugotovljeno, da je do zamude z izročitvijo stanovanja prišlo zaradi izvedbe sprememb na stanovanju na željo kupca, v obravnavani zadevi pa do zamude z izročitvijo stanovanja ni prišlo zaradi izvedbe sprememb na stanovanju na željo kupcev.

11. Glede na navedeno je revizijsko sodišče toženčevo revizijo kot neutemeljeno zavrnilo (378. člen ZPP).

12. Izrek o stroških revizijskega postopka temelji na določbah 165. in 154. člena ZPP. Ker toženec z revizijo ni uspel, mora tožnikoma povrniti njune stroške, ki sta jih  imela zaradi vložitve odgovora na revizijo. Višina teh stroškov je odmerjena v skladu z odvetniško tarifo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.