Sklep II Ips 282/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2014-07-03

Anton Frantar (preds.), Aljoša Rupel (poroč.), mag. Nina Betetto, Vladimir Horvat, Janez Vlaj

ZEMLJIŠKA KNJIGA - IZVRŠILNO PRAVO - STVARNO PRAVO

dopuščena revizija - izbrisna tožba - zaznamba sklepa o izvršbi - dovoljenost izbrisne tožbe zoper zaznambo izvršbe - zastavna pravica na nepremičnini (hipoteka) - sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine - pravnomočnost sklepa o izvršbi - materialnopravna veljavnost zaznamba izvršbe - formalnopravna veljavnost zaznamba izvršbe - dovoljenost zaznambe izvršbe - zemljiškoknjižni postopek - udeleženci zemljiškoknjižnega postopka - pravica do vložitve izpodbojne tožbe

Zaznamba izvršbe in hipoteka, pridobljena v izvršilnem postopku, sta neločljivo povezani in upnik že s samo zaznambo izvršbe v zemljiški knjigi pridobi tudi hipoteko. Dejstvo, da poleg zaznambe izvršbe ni bila hkrati vknjižena tudi hipoteka, glede na izrecne zakonske določbe, da se hipoteka pridobi že z vpisom zaznambe izvršbe, ni relevantno, saj vknjižba hipoteke nima konstitutivnega pomena za nastanek hipoteke, ampak ima tak pomen že vpis zaznambe izvršbe. Pridobitev zastavne pravice na nepremičnini pa nedvomno posega v pravice lastnika, zato je izbrisna tožba zoper zaznambo izvršbe dovoljena.

Zemljiškoknjižno sodišče ne sme dovoliti vpisa zaznambe izvršbe na podlagi nepravnomočnega sklepa o izvršbi, izdanega na podlagi verodostojne listine, oziroma dovoli vpis samo, če je obvestilu izvršilnega sodišča priložen sklep o izvršbi, ki je opremljen s klavzulo pravnomočnosti. Ker je torej zemljiškoknjižno sodišče dolžno preveriti pravnomočnost sklepa o izvršbi na podlagi verodostojne listine, gre za formalnopravno neveljavnost vpisa, ki jo je mogoče in potrebno uveljavljati s pravnimi sredstvi v zemljiškoknjižnem postopku, zato izbrisna tožba ni dopustna.

Če tožnika nista bila udeleženca zemljiškoknjižnega postopka (od 1. do 3. točke 132. člena ZZK-1), niti jima udeležba na podlagi 4. točke 132. člena ZZK-1 ne bi bila dovoljena, ali pa bi jima bila dovoljena, vendar udeležbe nista prijavila, ker za sporni zemljiškoknjižni postopek nista vedela, jima je treba dovoliti izbrisno tožbo, čeprav je očitek o vpisu zaznambe izvršbe na podlagi nepravnomočnega sklepa o izvršbi, izdanega na podlagi verodostojne listine, formalnopravni razlog neveljavnosti, saj jima v zemljiškoknjižnem postopku ni bila zagotovljena pravica do izjave, takšna zaznamba izvršbe pa je tudi materialnopravno neveljavna.

Reviziji se ugodi, sodbi sodišč druge in prve stopnje se razveljavita in se zadeva vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Odločitev o revizijskih stroških se pridrži za končno odločbo.

1. Tožnika sta v tožbi uveljavljala več tožbenih zahtevkov. Primarno sta zahtevala ugotovitev neveljavnosti zaznambe sklepa o izvršbi Okrajnega sodišča na Jesenicah In 53/2003 pri nepremičninah parc. št. 612 in 613, obe k.o. ..., neveljavnost pridobitve hipoteke in vzpostavitev prejšnjega zemljiškoknjižnega stanja vpisov. Podredno pa sta zahtevala ugotovitev ničnosti zaznambe istega sklepa o izvršbi in vzpostavitev prejšnjega zemljiškoknjižnega stanja vpisov. Trdila sta, da sta solastnika nepremičnine parc. št. 613 k.o. ..., ter da je prva tožnica lastnica nepremičnine parc. št. 612 k.o. ... Pri obeh nepremičninah se je (so)lastninska pravica tožnikov vknjižila z učinkom od 9. 9. 2003. Na podlagi predloga toženke pa je bila še pred tem pri solastniškem deležu (prejšnjega solastnika A. A.) do 1/8 navedenih nepremičnin zaznamovana izvršba z učinkom od 2. 7. 2003. Tožnika sta zatrjevala, da je bila zaznamba izvršbe vpisana na podlagi nepravnomočnega sklepa o izvršbi na podlagi verodostojne listine z 18. 7. 2003, zato je ta vpis z učinkom od 2. 7. 2003 materialnopravno neveljaven. Sodišče prve stopnje je oba zahtevka zavrnilo. Presodilo je, da tožnika ne moreta uspeti z izbrisno tožbo, ker uveljavljata formalnopravne razloge neveljavnosti vpisa, ki jih je mogoče uveljavljati zgolj s pravnimi sredstvi v zemljiškoknjižnem postopku, zato ne gre za materialnopravno neveljavno vknjižbo, ki jo je mogoče uveljavljati z izbrisno tožbo.

2. Sodišče druge stopnje je zavrnilo pritožbo tožnikov in potrdilo izpodbijano sodbo. Ugotovilo je, da zemljiškoknjižno sodišče hipoteke ni vknjižilo, zato tožnika nimata zahtevka za izpodbijanje takšne vknjižbe. Zaznambe izvršbe pa ni mogoče izpodbijati z izbrisno tožbo, saj se z njo lahko izpodbijajo zgolj vknjižbe.

3. Zoper sodbo sodišča druge stopnje sta tožnika vložila predlog za dopustitev revizije, ki mu je Vrhovno sodišče RS ugodilo in revizijo s sklepom

vprašanja: „Ali je pravilna presoja sodišča druge stopnje, da z izbrisno tožbo ni mogoče zahtevati izbrisa zaznambe sklepa o izvršbi.“

4. Zoper sodbo sodišča druge stopnje tožnika vlagata revizijo

na podlagi sklepa o njeni dopustitvi (dopuščena revizija; tretji odstavek 367. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP)) in v tem okviru uveljavljata revizijski razlog zmotne uporabe materialnega prava. Predlagata, da se reviziji ugodi in izpodbijano sodbo sodišča druge stopnje spremeni tako, da se ugodi tožbenemu zahtevku, oziroma podredno, da se sodbo sodišča druge stopnje razveljavi in zadevo vrne temu sodišču v novo sojenje. Navajata, da se je zemljiškoknjižni postopek začel zgolj na podlagi predložitve predloga za izvršbo, zemljiškoknjižni p

redlog pa je bil naknadno dopolnjen s sklepom o izvršbi, ki v trenutku odločanja o vpisu zaznambe izvršbe ni bil pravnomočen (niti to ni postal kasneje), čeprav 45. člen Zakona o izvršbi in zavarovanju (v nadaljevanju ZIZ) določa, da se zaznamba izvršbe vpiše v zemljiško knjigo na podlagi pravnomočnega sklepa o izvršbi na podlagi verodostojne listine, zemljiškoknjižno sodišče pa je kljub temu dovolilo vpis. Določbo 243. člena Zakona o zemljiški knjigi (v nadaljevanju ZZK-1)(1) je treba tolmačiti širše, ker upnik z zaznambo izvršbe pridobi tudi hipoteko (drugi odstavek 170. člena ZIZ), takšna pravica pa neposredno posega v pravico imetnika lastninske pravice. Zato je nepomembno, ali je zemljiškoknjižno sodišče tudi vknjižilo hipoteko, ker ima, kot že navedeno, sama zaznamba izvršbe za posledico pridobitev hipoteke, torej ima moč vknjižbe. Ker je bila izpodbijana zaznamba izvršbe vpisana na podlagi nepravnomočnega sklepa o izvršbi, je materialnopravno neveljavna, zato bi nižji sodišči izbrisni tožbi morali ugoditi.

5. Toženka v odgovoru na revizijo nasprotuje njenim razlogom in se zavzema za njeno zavrnitev.

da je izbrisna tožba namenjena materialnopravno neveljavnim vknjižbam in ne zaznambam, morebitne ugovore zoper zaznambo sklepa o izvršbi pa bi tožnika morala uveljavljati v izvršilnem postopku. Ker hipoteka na podlagi 88. člena ZZK-1 ni bila vknjižena, tožnika ne moreta imeti zahtevka na izpodbijanje take vknjižbe.

7. Izbrisna tožba je po svoji pravni naravi stvarnopravna tožba, s katero se varujejo knjižne pravice na nepremičnini pred omejevanjem ali oškodovanjem, ki ga povzroči materialnopravno neveljavna vknjižba pravice nekoga drugega, zaradi česar varovana pravica preneha, se spremeni ali omeji (prvi odstavek 243. člena ZZK-1).(2) Pravice se v zemljiško knjigo vpisujejo z vknjižbo ali s predznambo, če zakon za posamezno vrsto pravice ne določa, da se vpisuje z zaznambo (drugi odstavek 27. člena ZZK-1). Z zaznambo sklepa o izvršbi na nepremičnino v zemljiški knjigi upnik pridobi tudi zastavno pravico na nepremičnini z učinki tudi proti tistemu, ki pozneje pridobi lastninsko pravico na tej nepremičnini (drugi odstavek 170. člena ZIZ in drugi odstavek 87. člena ZZK-1). Zemljiškoknjižno sodišče ob vpisu zaznambe izvršbe po uradni dolžnosti vknjiži tudi hipoteko (88. člen ZZK-1).

8. Prvo vprašanje, na katerega mora revizijsko sodišče odgovoriti, je, ali je mogoče z izbrisno tožbo izpodbijati tudi zaznambo izvršbe. Revizijsko sodišče ugotavlja, da sicer jezikovna razlaga 243. člena ZZK-1 jasno sporoča, da je lahko predmet izbrisne tožbe zgolj vknjižba, vendar je potrebno izhajati iz namenske razlage, ki se bolj kot na sam pojem vknjižbe osredotoča na vprašanje, ali konkreten vpis pomeni vpis pravice ali ne.(3) Na podlagi v prejšnjem odstavku navedenih zakonskih določb je mogoče ugotoviti, da sta zaznamba izvršbe in hipoteka, pridobljena v izvršilnem postopku, neločljivo povezani in da upnik že s samo zaznambo izvršbe v zemljiški knjigi pridobi tudi hipoteko. Dejstvo, da poleg zaznambe izvršbe ni bila hkrati vknjižena tudi hipoteka, glede na izrecne zakonske določbe, da se hipoteka pridobi že z vpisom zaznambe izvršbe, ni relevantno, saj vknjižba hipoteke nima konstitutivnega pomena za nastanek hipoteke, ampak ima tak pomen že vpis zaznambe izvršbe. Pridobitev zastavne pravice na nepremičnini pa nedvomno posega v pravice lastnika, zato je izbrisna tožba zoper zaznambo izvršbe dovoljena. Poleg tega je lastniku tudi v takem primeru potrebno zagotoviti varstvo z izbrisno tožbo, ker bi se hipoteka lahko vknjižila tudi kadar koli kasneje z učinkom od trenutka, od katerega učinkuje zaznamba izvršbe. Izostanek vpisa hipoteke pa tudi ne bi zaustavil nadaljevanja postopka izvršbe s prodajo nepremičnin in poplačilom upnika z doseženo kupnino.

9. Drugo vprašanje pa je, ali je izpodbijana zaznamba izvršbe materialnopravno neveljavna, zaradi česar jo je mogoče izpodbijati z izbrisno tožbo. Namreč v zemljiškoknjižnem postopku velja načelo formalnosti postopka, v skladu s katerim odloča zemljiškoknjižno sodišče o pogojih za vpis samo na podlagi listin, za katere zakon določa, da so podlaga za vpis, in na podlagi stanja vpisov v zemljiški knjigi (124. člen ZZK-1). Temu ustrezno sta oblikovana tudi ugovor in pritožba kot pravni sredstvi, ki se upoštevata pri kršitvah zemljiškoknjižnega postopka ter formalnopravni neveljavnosti vpisa. Samo materialnopravno neveljaven vpis pa se sanira z izbrisno tožbo.

10. Tožnika sta zatrjevala, da se je zemljiškoknjižni postopek za vpis zaznambe izvršbe začel z zemljiškoknjižnim predlogom, kateremu je bil priložen zgolj predlog za izvršbo. Naknadno naj bi bil zemljiškoknjižni predlog dopolnjen s sklepom o izvršbi, ki pa v trenutku odločanja zemljiškoknjižnega sodišča o vpisu zaznambe izvršbe še ni postal pravnomočen. Če navedeno drži, kršitev pa je mogoče uveljavljati s pravnimi sredstvi v zemljiškoknjižnem postopku, gre za formalnopravno in ne materialnopravno neveljaven vpis, zato izbrisna tožba načeloma ni dopustna.

11. Zemljiškoknjižno sodišče pri odločanju o vpisih, o katerih odloča po uradni dolžnosti, vpis dovoli: če listina, na podlagi katere se z zemljiškoknjižnim predlogom zahteva vpis oziroma na podlagi katere zemljiškoknjižno sodišče o vpisu odloča po uradni dolžnosti, po vsebini in drugih lastnostih ustreza pogojem, ki jih ta zakon določa za listine, ki so podlaga za vpis; če je vpis po stanju zemljiške knjige dovoljen; če po stanju zemljiške knjige ne izhaja druga ovira za vpis; in če so izpolnjeni drugi pogoji za dovolitev vpisa, ki jih za posamezno vrsto vpisa določa ta zakon (148. člen ZZK-1). Zemljiškoknjižno sodišče odloči po uradni dolžnosti o zaznambi sklepa o izvršbi, s katerim je izvršilno sodišče dovolilo izvršbo na nepremičnino, na podlagi obvestila izvršilnega sodišča. Obvestilu iz prejšnjega stavka mora biti priložen sklep o izvršbi (prvi odstavek 86. člena ZZK-1). Če zakon določa, da je podlaga za vpis pravnomočna odločba, in se vpis zahteva na podlagi odločbe sodišča, mora biti na overjenem prepisu te odločbe tudi potrdilo o pravnomočnosti te odločbe (peti odstavek 142. člena   ZZK-1). Izvršilno sodišče vroči sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine sodišču, ki mora opraviti zaznambo sklepa v javni knjigi, šele, ko postane pravnomočen (četrti odstavek 45. člena ZIZ). Iz navedenih zakonskih določb torej izhaja, da zemljiškoknjižno sodišče ne sme dovoliti vpisa zaznambe izvršbe na podlagi nepravnomočnega sklepa o izvršbi, izdanega na podlagi verodostojne listine, oziroma da dovoli vpis samo, če je obvestilu izvršilnega sodišča priložen sklep o izvršbi, ki je opremljen s klavzulo pravnomočnosti.(4) Ker je torej zemljiškoknjižno sodišče dolžno preveriti pravnomočnost sklepa o izvršbi na podlagi verodostojne listine, gre za formalnopravno neveljavnost vpisa, ki jo je mogoče in potrebno uveljavljati s pravnimi sredstvi v zemljiškoknjižnem postopku, zato izbrisna tožba ni dopustna.

12. Navedeno v prejšnjem odstavku velja za tiste, ki so bili udeleženci zemljiškoknjižnega postopka (132. člen ZZK-1) in jim je bil sklep o vpisu vročen. Če posameznemu udeležencu sklep o vpisu ni bil vročen, še ni postal pravnomočen, zato lahko še vedno uveljavlja pravna sredstva v zemljiškoknjižnem postopku. Enako velja za osebo, ki bi lahko imela položaj udeleženca iz 4. točke 132. člena ZZK-1, če bi svojo udeležbo prijavila, pa tega ni storila, čeprav je vedela za sporni zemljiškoknjižni postopek. Nižji sodišči nista ugotavljali, kakšen položaj sta imela tožnika v spornem zemljiškoknjižnem postopku. Če tožnika nista bila udeleženca zemljiškoknjižnega postopka (od 1. do 3. točke 132. člena ZZK-1), niti jima udeležba na podlagi 4. točke 132. člena ZZK-1 ne bi bila dovoljena, ali pa bi jima bila dovoljena, vendar udeležbe nista prijavila, ker za sporni zemljiškoknjižni postopek nista vedela, jima je treba dovoliti izbrisno tožbo, čeprav je očitek o vpisu zaznambe izvršbe na podlagi nepravnomočnega sklepa o izvršbi, izdanega na podlagi verodostojne listine, formalnopravni razlog neveljavnosti, saj jima v zemljiškoknjižnem postopku ni bila zagotovljena pravica do izjave, takšna zaznamba izvršbe pa je tudi materialnopravno neveljavna.(5)

13. Zaradi zmotne uporabe materialnega prava sta nižji sodišči tudi nepopolno ugotovili dejansko stanje, saj

nista ugotavljali, ali je bila zaznamba izvršbe res vpisana v zemljiško knjigo na podlagi nepravnomočnega sklepa o izvršbi, izdanega na podlagi verodostojne listine, in kakšen je bil položaj tožnikov v spornem zemljiškoknjižnem postopku (ali sta bila udeleženca zemljiškoknjižnega postopka, ali jima je bil sklep o vpisu zaznambe izvršbe vročen, ali bi lahko prijavila udeležbo in ali sta vedela za sporni zemljiškoknjižni postopek)

sodbi sodišč druge in prve stopnje razveljavilo in zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v novo sojenje (drugi odstavek 380. člena ZPP), da upoštevajoč trditveno podlago pravdnih strank ugotovi navedena pravnorelevantna dejstva in ponovno odloči o tožbenih zahtevkih tožnikov.

14. Odločitev o stroških revizijskega postopka temelji na določbi tretjega odstavka 165. člena ZPP.

Op. št. (2):    Vrenčur, R., Izbrisna tožba, PB št. 2/2008, str. 123.

Op. št. (3):    Primerjaj Pavčnik, T., Izbrisna tožba (analiza prakse višjih sodišč), PB št. 1/2012, str. 167-168.

Op. št. (4):    Primerjaj sklep Vrhovnega sodišča II Ips 395/2007 z dne 15. 1. 2009.

Op. št. (5):    Primerjaj Pavčnik, T., navedeno delo, str. 172-173.

ZPP člen 380, 380/2. ZZK-1 člen 86, 86/1, 87, 87/2, 88, 124, 132, 132/1-1, 132/1-2, 132/1-3, 132/1-4, 142, 142/5, 148, 243. ZIZ člen 45, 45/4, 170, 170/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.