VSRS sodba VIII Ips 111/2014
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2014-09-22

dr. Aleksej Cvetko (preds.), mag. Ivan Robnik (poroč.), Miran Blaha, mag. Marijan Debelak, Marjana Lubinič

odpoved pogodbe o zaposlitvi - krivdni razlog - pisno opozorilo

Ob ugotovitvah sodišča, da je bil tožnik že dne 12. 1. 2012 zaradi neupravičene odklonitve ustrezno odrejenega dela pisno opozorjen na izpolnjevanje obveznosti in da je dne 10. 4. 2012 očitno nevestno opravil odrejeno delo pri vijačenju diskov kosilnice, za katero je bil ustrezno usposobljen, in bi lahko imele te napake hude posledice za varnost delavcev v nadaljnjem proizvodnem procesu, pa tudi za varno uporabo kosilnic, je sodišče pravilno presodilo, da je bil podan utemeljen krivdni razlog za redno odpoved tožnikove pogodbe o zaposlitvi v smislu določb ZDR.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek za ugotovitev nezakonitosti redne odpovedi pogodbe o zaposlitvi iz krivdnega razloga, ki jo je tožena stranka podala tožniku dne 24. 5. 2012. Hkrati je zavrnilo tudi zahtevek za reintegracijo tožnika in zahtevek za plačilo stroškov postopka. Ugotovilo je, da je bil tožnik predhodno že 12. 1. 2012 in 10. 4. 2012 utemeljeno pisno opozorjen na kršitve delovnih obveznosti z možnostjo odpovedi pogodbe o zaposlitvi v primeru ponovnih kršitev in da je dne 10. 4. 2012 ponovno kršil delovno obveznost, zaradi katere mu je bila sporna odpoved utemeljeno podana, ko pri delu pomožnega kovinarja ni ustrezno privijačil matic na štirih kosih diskov kosilnice oziroma štirih matic sploh ni ustavil, zaradi česar bi lahko bila ogrožena varnost delavcev v nadaljnjem delovnem procesu in varnost uporabnikov kosilnic, če se napaka ne bi odkrila. Ni pa ugotovilo, da bi ravno tožnik glede na delovni nalog izdelal presežno količino stožcev, kar se mu je v odpovedi tudi očitalo.

2. Sodišče druge stopnje je tožnikovo pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje. Soglašalo je z ugotovitvijo sodišča prve stopnje, da je bila s sporno odpovedjo tožniku odpovedana pogodba o zaposlitvi, ki je med njim in toženo stranko veljala v času podaje odpovedi in da je bila v tem smislu odpoved dovolj določno opredeljena. Ob ugotovitvi, da je bilo tožniku drugo pisno opozorilo z dne 10. 4. 2012, zaradi storjenih napak pri delu z dne 3. 4. 2012, vročeno šele po storjenih kršitvah iz odpovedi pogodbe o zaposlitvi, je presodilo, da se le to ne more šteti za opozorilo, na podlagi katerega bi bil izpolnjen pogoj za redno odpoved iz prvega odstavka 83. člena Zakona o delovnih razmerjih (v nadaljevanju ZDR). Hkrati pa je ugotovilo, da je bil ta pogoj izpolnjen že s predhodnim opozorilom z dne 12. 1. 2012.

3. Zoper pravnomočno sodbo sodišča druge stopnje vlaga tožnik revizijo iz vseh revizijskih razlogov po 370. členu Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP), to je zaradi bistvene kršitve določb pravdnega postopka in zmotne uporabe materialnega prava. Navaja, da je kot invalid III. kategorije s pravico do dela na ustreznem delovnem mestu z omejitvami dne 11. 1. 2012 utemeljeno odklonil odrejeno delo pri sestavljanju nosilca s prstom, kot zanj glede na invalidske omejitve neustrezno delo. Zato pisno opozorilo na kršitev delovnih obveznosti v zvezi s tem z dne 12. 1. 2012 ni bilo utemeljeno. Prav tako zanika utemeljenost pisnega opozorila z dne 10. 4. 2012. Zanika, da bi tožnik osebno nepravilno vijačil matice na diskih kosilnic dne 10. 4. 2012, pri sami ugotovitvi te napake pa tožnik tudi ni bil prisoten. Navaja, da je bilo v zvezi s tem zaradi napačne uporabe materialnega prava dejansko stanje zmotno in nepopolno ugotovljeno. Očitana ravnanja ne pomenijo kršitve pogodbenih in drugih delovnih obveznosti oziroma vsaj ne take kršitve, zaradi katere bi bila utemeljena odpoved pogodbe o zaposlitvi. Ustrezno delo je bil tožnik ves čas pripravljen opravljati, napake pri vijačenju diskov pa je tožnik tudi sicer odpravil takoj, ko je bil nanje opozorjen, ne da bi se pri tem spuščal v vprašanje, kdo je bil za napake odgovoren. V primeru teh napak bi lahko kvečjemu šlo za vprašanja zmožnosti doseganja pričakovanih delovnih rezultatov in vprašanje razloga nesposobnosti, ne pa za krivdno kršitev pogodbenih oziroma delovnih obveznosti. V odpovedi ni bilo določeno, katera pogodba o zaposlitvi se tožniku odpoveduje. Ugotovitev sodišča, da je bila odpovedana tožnikova zadnja pogodba o zaposlitvi, ni dovolj za zagotovitev pravne varnosti tožnika in take sodbe se ne da preizkusiti. Kot bistveno kršitev določb pravdnega postopka ponovno uveljavlja, da je sodišče prve stopnje neutemeljeno zavrnilo njegov dokazni predlog za postavitev novega izvedenca v zvezi s presojo utemeljenosti odklonitve dela na nosilcu s prstom, zaradi česar je bil 12. 1. 2012 pisno opozorjen na kršitev delovnih obveznosti, sodišče druge stopnje pa je pritožbene navedbe v zvezi s tem neutemeljeno zavrnilo. Hkrati je pritožbeno sodišče mimo trditvene podlage ugotavljalo, da naj bi tožnik kršitev, ki je bila predmet odpovedi, storil iz hude malomarnosti in da naj bi šlo za hujšo kršitev.

4. V odgovoru tožena stranka prereka revizijske navedbe in navaja, da tožnik v reviziji v pretežni meri uveljavlja zgolj zmotno ali nepopolno ugotovitev dejanskega stanja, kar ni dovoljen revizijski razlog. Predlaga zavrnitev revizije.

6. Na podlagi 371. člena ZPP revizijsko sodišče preizkusi izpodbijano sodbo samo v tistem delu, v katerem se izpodbija z revizijo, in v mejah razlogov, ki so v njej navedeni. Pri tem je vezano na dejanske ugotovitve, ki so bile podlaga za izdajo izpodbijane sodbe, saj zaradi zmotne ali nepopolne ugotovitve dejanskega stanja revizije ni mogoče vložiti (tretji odstavek 370. člena ZPP).

7. V skladu z drugim odstavkom 287. člena ZPP lahko sodišče obrazloženo zavrne izvedbo predlaganih dokazov, za katere misli, da niso pomembni za odločitev. Ob izvedbi dokazov z zaslišanjem prič in s pribavo izvedeniškega mnenja ter zaslišanjem izvedenca s področja medicine dela glede utemeljenosti tožnikove odklonitve odrejenega dela pri sestavljanju nosilca s prstom dne 11. 1. 2012, zaradi česar je dne 12. 1. 2012 tožena stranka tožniku podala pisno opozorilo, je sodišče utemeljeno zavrnilo tožnikov nadaljnji dokazni predlog za imenovanje drugega izvedenca, saj je že na podlagi izvedenih dokazov prepričljivo ugotovilo, da tudi z vidika tožnikove invalidnosti ni šlo za neustrezno delo. V tem smislu je sodišče prve stopnje zavrnitev tožnikovega dokaznega predloga tudi prepričljivo obrazložilo (tretji odstavek 10. točke obrazložitve sodbe sodišča prve stopnje), sodišče druge stopnje pa je s takim ravnanjem sodišča prve stopnje soglašalo. Zato v reviziji uveljavljana bistvena kršitev določb pravdnega postopka v zvezi s tem ni podana.

8. Kolikor tožnik v reviziji obširno navaja, da ni jasno, katera pogodba o zaposlitvi mu je bila odpovedana in izpodbija dejanske ugotovitve glede tožnikovega ravnanja v zvezi z odklonitvijo odrejenega dela dne 11. 1. 2012, ki so bila podlaga za pisno opozorilo na izpolnjevanje obveznosti in možnost odpovedi v primeru ponovne kršitve pogodbenih in drugih obveznosti iz delovnega razmerja z dne 12. 1. 2012 ter glede njegovih napak pri odrejenem vijačenju diskov kosilnice dne 10. 4. 2012 ter pomena teh napak, te revizijske navedbe dejansko pomenijo poskus uveljavljanja zmotne oziroma nepopolne ugotovitve dejanskega stanja, kar ni dovoljen revizijski razlog. Zato teh revizijskih navedb sodišče ni moglo upoštevati. Prav tako so brezpredmetne revizijske navedbe v zvezi s pisnim opozorilom z dne 10. 4. 2012 zaradi domnevnih napak pri delu dne 3. 4. 2012, saj sodišče druge stopnje pri presoji zakonitosti odpovedi pogodbe o zaposlitvi tega opozorila ni upoštevalo, glede na ugotovitev, da je bilo tožniku vročeno šele po storitvi kršitve z dne 10. 4. 2012, ki je bila razlog za sporno odpoved.

9. Na podlagi prvega in drugega odstavka 88. člena ZDR pomeni kršitev pogodbenih in drugih obveznosti iz delovnega razmerja utemeljen razlog za redno odpoved pogodbe o zaposlitvi, če takšne kršitve onemogočajo nadaljevanje dela delavca pod pogoji iz pogodbe o zaposlitvi. Na podlagi prvega odstavka 83. člena ZDR je pri tem za zakonitost redne odpovedi določen dodatni pogoj, to je, da je bil v zadnjem letu delavec predhodno že pisno opozorjen na izpolnjevanje obveznosti in možnost odpovedi v primeru ponovitve kršitve.

10. Ob ugotovitvah sodišča, da je bil tožnik že dne 12. 1. 2012 zaradi neupravičene odklonitve ustrezno odrejenega dela pisno opozorjen na izpolnjevanje obveznosti in da je dne 10. 4. 2012 očitno nevestno opravil odrejeno delo pri vijačenju diskov kosilnice, za katero je bil ustrezno usposobljen, in bi lahko imele te napake hude posledice za varnost delavcev v nadaljnjem proizvodnem procesu, pa tudi za varno uporabo kosilnic, je sodišče pravilno presodilo, da je bil podan utemeljen krivdni razlog za redno odpoved tožnikove pogodbe o zaposlitvi v smislu gornjih določb ZDR, oziroma, da sporna odpoved pogodbe o zaposlitvi ni bila nezakonita. Pri tem je ugotovitve sodišča druge stopnje, da bi tožena stranka lahko tožnikovo ravnanje sankcionirala celo kot hujšo kršitev delovnih obveznosti, saj je tožnik v zvezi s tem ravnal hudo malomarno, šteti predvsem za presojo utemeljenosti odpovednega razloga, ki onemogoča nadaljevanje delovnega razmerja v smislu določb drugega odstavka 88. člena ZDR, ne pa kot odločanje preko navedb strank v sporu.

11. Glede na navedeno revizijski razlogi niso podani. Zato je sodišče na podlagi 378. člena ZPP revizijo kot neutemeljeno zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.