Sklep II DoR 233/2013
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-11-07

Anton Frantar (preds.), Janez Vlaj (poroč.), mag. Nina Betetto

dopuščena revizija - prodajna pogodba - odgovornost za napake - jamčevalni zahtevek - izguba pravic - prekluzija - rok za obvestilo o napaki - - odstop od sodne prakse

Revizija se dopusti glede vprašanja nujnosti ugovora tožene stranke za upoštevnost prenehanja pravice tožeče stranke po 500. členu ZOR.

Revizija se dopusti glede vprašanja nujnosti ugovora tožene stranke za upoštevnost prenehanja pravice tožeče stranke po 500. členu Zakona o obligacijskih razmerjih.

1. Sodišče prve stopnje je s sodbo toženi stranki naložilo, da mora tožnikoma solidarno plačati znesek 4.550,65 EUR z obrestmi (I. točka izreka), in da mora opraviti sanacijo terase, ki je obenem ravna streha nad garažami (II. točka izreka). Višji tožbeni zahtevek je zavrnilo.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbi tožnikov ugodilo in sodbo sodišča prve stopnje (v I. točki izreka prvostopenjske sodbe) spremenilo tako, da je toženi stranki poleg že prisojenega zneska naložilo, da mora tožnikoma plačati še znesek 6.931,22 EUR z obrestmi; pritožbo tožene stranke pa je zavrnilo in v izpodbijanem, a nespremenjenem delu potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

3. Tožena stranka v predlogu za dopustitev revizije navaja, da odločitev sodišča druge stopnje odstopa od sodne prakse višjih sodišč in Vrhovnega sodišča (ob tem se sklicuje na zadeve VDSS Psp 337/2011, VDSS Pdp 541/2009,                      VSL I Cp 2986/2012 in VSRS II Ips 682/2008). Meni, da bi moralo sodišče prve stopnje v skladu s 500. členom Zakona o obligacijskih razmerjih (v nadaljevanju ZOR) upoštevati njen ugovor prekluzije in „tožbeni zahtevek“ zavreči. Trdi namreč, da je v 6. točki odgovora na tožbo podala ugovor izgube pravice (iz 500. člena ZOR), in da je zaradi neopredelitve sodišč prve in druge stopnje do tega ugovora podana kršitev iz 14. točke drugega odstavka 339. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP). Sicer pa trdi, da Vrhovno sodišče še ni zavzelo stališča glede vprašanja, ali se materialni prekluzivni rok iz 500. člena ZOR upošteva po uradni dolžnosti. Meni, da bi moralo sodišče materialni prekluzivni rok iz 500. člena ZOR upoštevati po uradni dolžnosti. Nadalje trdi, da Vrhovno sodišče še ni zavzelo stališča glede vprašanj, ali je možno neko zgibanko upoštevati kot vabilo k ponudbi pod objavljenimi pogoji, čeprav je v splošnih pogojih (ki so javno objavljeni in dostopni) jasno razbrati, da gre zgolj za neko preliminarno informacijo; in ali je v primeru sklenitve pogodbe in njene realizacije moč govoriti o istem obligacijskem razmerju, če se sklenjena pogodba ne ujema z vabilom k ponudbi. Poudarja, da reklamna zgibanka ni bila sestavni del pogodbe. Trdi tudi, da za sanacijo terase ni odgovorna, in da bi morala tožnika zahtevek naperiti proti izvajalcu.

4. Predlog je utemeljen v obsegu, opredeljenem v izreku tega sklepa.

5. Vrhovno sodišče je ugotovilo, da so glede vprašanja, opredeljenega v izreku tega sklepa, podani pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena ZPP in je zato v tako začrtanem obsegu revizijo dopustilo (tretji odstavek 367.c člena istega zakona).

ZOR člen 500. OZ člen 480. ZPP člen 367a, 367a/1, 367c, 367c/3.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.