TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
Sklep VIII R 1/2013
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-04-23

CIVILNO PROCESNO PRAVO - ODŠKODNINSKO PRAVO - ZDRAVSTVENO ZAVAROVANJE

spor o pristojnosti - odškodninska odgovornost zavoda - imenovani zdravnik

Ker tožnica zatrjuje, da naj bi ji škodo povzročila imenovana zdravnica s svojim neprimernim ravnanjem ob osebnem pregledu, ne pa z odločitvijo o pravici tožnice kot zavarovanke Zavoda, gre za civilno pravno razmerje, za rešitev katerega je pristojno redno sodišče (1. člen ZPP).

Za odločanje v tem sporu je pristojno Okrajno sodišče v Ljubljani.

1. Tožnica je na Okrajno sodišče v Ljubljani vložila tožbo z zahtevkom za plačilo odškodnine za nepremoženjsko škodo, ki naj bi ji jo povzročila imenovana zdravnica pri toženi stranki s svojim neprimernim ravnanjem.

2. Okrajno sodišče v Ljubljani se je s sklepom V P 2761/2011 z dne 2. 2. 2012 izreklo za stvarno nepristojno za odločanje. Tožnica od Zavoda za zdravstveno zavarovanje (Zavod) kot delodajalca imenovane zdravnice uveljavlja povračilo škode, ki naj bi nastala zaradi ravnanja imenovane zdravnice pri vodenju postopka zaradi ugotavljanja začasne nezmožnosti za delo tožnice. Za take spore pa je na podlagi drugega odstavka 7. člena Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (v nadaljevanju ZDSS-1) pristojno socialno sodišče.

3. Delovno in socialno sodišče pristojnosti ni sprejelo. Odločilno je, ali je uveljavljana škoda v zvezi z zavarovalnim razmerjem tožnice, kar v konkretnem primeru ni podano. Pristojnost socialnega sodišča bi bila podana, če bi tožeča stranka zatrjevala, da ji je nastala škoda zaradi odločitve tožene stranke, ne pa da je škoda nastala zaradi ravnanja delavca tožene stranke.

5. Okrajno sodišče je sprejelo (prepisalo) utemeljitev tožene stranke, da naj bi šlo v obravnavanem primeru za spor, za katerega rešitev je pristojno socialno sodišče. Vendar tako stališče ni pravilno. Socialno sodišče je pristojno na podlagi drugega odstavka 7. člena ZDSS-1 za odločanje o povrnitvi škode, ki jo Zavod povzroči zavarovancu z odločitvijo o pravici do in iz obveznega zdravstvenega zavarovanja. O tem namreč socialno sodišče odloča „na področju zdravstvenega zavarovanja“ (2. točka prvega odstavka 7. člena ZDSS-1). Ker pa tožnica zatrjuje, da naj bi ji škodo povzročila imenovana zdravnica s svojim neprimernim ravnanjem ob osebnem pregledu, ne pa z odločitvijo o pravici tožnice kot zavarovanke Zavoda, gre za civilno pravno razmerje, za rešitev katerega je pristojno redno sodišče (1. člen Zakona o pravdnem postopku – v nadaljevanju ZPP).

6. Glede na navedeno, je ob upoštevanju določb 24. in 25. člena ZPP v zvezi z 19. členom ZDSS-1, Vrhovno sodišče sklenilo, da je za odločanje v tem sporu stvarno pristojno Okrajno sodišče v Ljubljani.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep VIII R 30/2012
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-04-23

CIVILNO PROCESNO PRAVO - POKOJNINSKO ZAVAROVANJE

spor o pristojnosti - stvarna pristojnost - socialni spor - pokojnina

Tudi spor o plačilu razlike v pokojnini sodi med spore o pravici do in iz obveznega pokojninskega in invalidskega zavarovanja. Zato je za odločanje v tej zadevi pristojno Delovno in socialno sodišče v Ljubljani.

Za odločanje v tem sporu je pristojno Delovno in socialno sodišče v Ljubljani.

1. Tožeča stranka je dne 28. 6. 2012 pri Okrožnem sodišču v Ljubljani vložila tožbo z zahtevkom za plačilo 250 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi iz naslova premalo izplačane pokojnine. Okrožno sodišče v Ljubljani se je izreklo za stvarno nepristojno za odločanje v zadevi in sklenilo, da se zadeva po pravnomočnosti sklepa odstopi v reševanje Okrajnemu sodišču v Ljubljani.

2. Okrajno sodišče v Ljubljani je sprožilo spor o pristojnosti in predlagalo, da Vrhovno sodišče na podlagi določb 24. in 25. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) odloči o pristojnosti. Meni, da je za reševanje v tej zadevi pristojno Delovno in socialno sodišče v Ljubljani, saj gre za spor zaradi plačila razlike v pokojnini, ta pa sodi med socialne spore, za katere je po prvem odstavku 7. člena Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (v nadaljevanju ZDSS-1) pristojno socialno sodišče.

3. Vrhovno sodišče je v sporu o pristojnosti odločilo na podlagi drugega odstavka 25. člena ZPP.

4. Če sodišče, ki mu je bila zadeva odstopljena misli, da je pristojno tisto sodišče, ki mu je zadevo odstopilo, ali kakšno drugo sodišče, pošlje na podlagi prvega odstavka 24. člena ZPP zadevo sodišču, ki naj reši spor o pristojnosti, razen če spozna, da mu je bila zadeva odstopljena očitno pomotoma, ker bi morala biti odstopljena kakšnemu drugemu sodišču; v tem primeru odstopi zadevo drugemu sodišču in o tem obvesti sodišče, ki mu je zadevo odstopilo. V spornem primeru okrajno sodišče, ki mu je bila zadeva odstopljena misli, da je za odločanje pristojno drugo sodišče. Po drugem odstavku 25. člena ZPP o pristojnosti med okrajnimi in okrožnimi sodišči z območja različnih višjih sodišč ter v sporih o pristojnosti med sodišči razne vrste, odloča Vrhovno sodišče. Ker je v tem primeru sporno, ali je za odločanje pristojno Okrajno sodišče v Ljubljani ali Delovno in socialno sodišče v Ljubljani, v sporu o pristojnosti odloča Vrhovno sodišče.

5. Po 1. točki prvega odstavka 7. člena ZDSS-1 je v socialnih sporih o pravici do in iz obveznega pokojninskega in invalidskega zavarovanja pristojno socialno sodišče. Tudi spor o plačilu razlike v pokojnini sodi med spore o pravici do in iz obveznega pokojninskega in invalidskega zavarovanja. Zato je za odločanje v tej zadevi pristojno Delovno in socialno sodišče v Ljubljani.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep VIII R 8/2013
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-04-23

stvarna pristojnost - spor o pristojnosti - delovni spor - odpravnina - regres za letni dopust

Iz dopolnitve tožbe z dne 7. 1. 2013 je razvidno, da tožnik uveljavlja plačilo odpravnine v zvezi z njegovo izredno odpovedjo pogodbe o zaposlitvi pri toženi stranki in plačilo sorazmernega dela regresa za letni dopust. Gre torej za spor o pravicah in obveznostih iz delovnega razmerja med strankama v sporu.

Za odločanje v zadevi je pristojno Delovno sodišče v Kopru, Oddelek v Novi Gorici.

1. Na ugovor tožene stranke je Okrajno sodišče v Ljubljani, Oddelek za verodostojno listino, sklep o izvršbi z dne 27. 8. 2012, izdan na podlagi tožnikovega predloga za izvršbo, razveljavilo in zadevo odstopilo v odločanje v pravdnem postopku Okrožnemu sodišču v Novi Gorici.

2. Okrožno sodišče v Novi Gorici se je s sklepom Pg 605/2012-6 z dne 30. 10. 2012 v zadevi izreklo za stvarno nepristojno in zadevo odstopilo Okrajnemu sodišču v Ajdovščini, kot stvarno in krajevno pristojnemu sodišču.

3. Ob naknadnih pojasnilih tožeče stranke, da je predmet spora tožnikov zahtevek za plačilo sorazmernega dela regresa in plačilo odpravnine ob izredni odpovedi pogodbe o zaposlitvi, torej da gre za spor o pravicah iz delovnega razmerja tožnika pri toženi stranki, za katerega je stvarno pristojno delovno sodišče, Okrajno sodišče v Ajdovščini pristojnosti ni sprejelo in je na podlagi prvega odstavka 24. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) predlagalo, da v sporu o pristojnosti odloči Vrhovno sodišče.

4. Za odločanje v zadevi je stvarno pristojno delovno sodišče.

5. Iz dopolnitve tožbe z dne 7. 1. 2013 je razvidno, da tožnik uveljavlja plačilo odpravnine v zvezi z njegovo izredno odpovedjo pogodbe o zaposlitvi pri toženi stranki in plačilo sorazmernega dela regresa za letni dopust. Gre torej za spor o pravicah in obveznostih iz delovnega razmerja med strankama v sporu. Za odločanje o teh sporih pa je na podlagi točke b. prvega odstavka 5. člena Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (v nadaljevanju ZDSS-1) stvarno pristojno delovno sodišče v individualnem delovnem sporu.

6. Glede na navedeno je Vrhovno sodišče sklenilo, da je za odločanje v zadevi pristojno Delovno sodišče v Kopru, Oddelek v Novi Gorici, kot stvarno in krajevno pristojno sodišče.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II DoR 212/2013
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-08-29

Anton Frantar (preds.), dr. Ana Božič Penko (poroč.), Janez Vlaj

dopuščena revizija - razlastitev - dejanska razlastitev - odškodnina zaradi razlastitve - popolna odškodnina

Revizija se dopusti glede pravnega vprašanja, ali je predlagatelj v primeru tako imenovane „dejanske razlastitve“, ko je bila posest odvzeta brez izvedbe zakonitega razlastitvenega postopka in proti plačilu odškodnine, ki ne dosega realne vrednosti nepremičnine, šele več let kasneje pa je izdana razlastitvena odločba, upravičen do razlike do popolne odškodnine za razlaščene nepremičnine in do zakonskih zamudnih obresti od tega zneska za čas od odvzema posesti do plačila popolne odškodnine.

Revizija se dopusti glede pravnega vprašanja, ali je predlagatelj v primeru tako imenovane „dejanske razlastitve“, ko je bila posest odvzeta brez izvedbe zakonitega razlastitvenega postopka in proti plačilu odškodnine, ki ne dosega realne vrednosti nepremičnine, šele več let kasneje pa je izdana razlastitvena odločba, upravičen do razlike do popolne odškodnine za razlaščene nepremičnine in do zakonskih zamudnih obresti od tega zneska za čas od odvzema posesti do plačila popolne odškodnine.

1. Zaradi izgradnje mejnega prehoda ob slovensko-hrvaški meji je država predlagateljema leta 1992 odvzela iz posesti zemljišče ter jima na podlagi sporazuma z dne 15. 4. 1992 plačala odškodnino, ki sedaj, valorizirana, znaša 1.967,06 EUR. Predlagatelja sta ostala v zemljiški knjigi vpisana kot lastnika zemljišča; razlastitvena odločba je bila izdana šele po preteku desetletja od odvzema zemljišča iz posesti lastnikoma. Slednja sta predlagala, naj jima sodišče kot odškodnino prisodi razliko med valorizirano vrednostjo odškodnine, ki jima je bila izplačana na podlagi sporazuma iz leta 1992, ki je temeljila na oceni zemljišča kot kmetijskega, in dejansko vrednostjo zemljišča kot nezazidanega stavbnega zemljišča; zahtevata tudi zakonske zamudne obresti zaradi zamude z izpolnitvijo.

2. Sodišče prve stopnje je njunemu predlogu ugodilo, drugostopenjsko sodišče pa je sklep sodišča prve stopnje spremenilo in predlog zavrnilo.

3. Predlagatelja sta zoper sklep pritožbenega sodišča vložila predlog za dopustitev revizije glede pravnega vprašanja, navedenega v izreku tega sklepa z obrazložitvijo, da je Vrhovno sodišče v zadevi II Ips 874/2009 zgolj obiter dictum nakazalo, kakšna naj bi bila rešitev pravnega vprašanja, ki je v konkretnem primeru ključnega pomena – drugačna, kot jo je zavzelo pritožbeno sodišče.

4. Ker so izpolnjene predpostavke za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena Zakona o pravdnem postopku, je Vrhovno sodišče skladno z določbo prvega odstavka 367.c člena istega zakona revizijo dopustilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep VIII R 7/2013
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-04-16

Ožje sorodstveno razmerje med predsednico sodišča in tožečo stranko predstavlja tehten razlog, da o tožbenem zahtevku zoper toženo stranko ne odloča Delovno sodišče v Celju.

Za odločanje v tej zadevi se določi Delovno sodišče v Mariboru.

1. Tožeča stranka je pri Delovnem sodišču v Celju vložila tožbo zaradi ugotovitve nezakonitosti izredne odpovedi pogodbe o zaposlitvi in priznanja pravic iz delovnega razmerja.

2. Predsednica Delovnega sodišča v Celju je predlagala, da Vrhovno sodišče določi drugo stvarno pristojno sodišče za odločanje v tej zadevi, ker je tožeča stranka njen sin.

4. Na podlagi 67. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS št. 26/99 in naslednji) lahko Vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako lažje opravil postopek ali če so za to podani tehtni razlogi.

5. Ožje sorodstveno razmerje med predsednico sodišča in tožečo stranko predstavlja tehten razlog, da o tožbenem zahtevku zoper toženo stranko ne odloča Delovno sodišče v Celju. Zato je Vrhovno sodišče za odločanje v tej zadevi določilo Delovno sodišče v  Mariboru kot drugo pristojno sodišče.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II DoR 15/2013
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-04-18

CIVILNO PROCESNO PRAVO - ODŠKODNINSKO PRAVO

predlog za dopustitev revizije - mandatna pogodba - preklic pooblastila za zastopanje - odvetnik - nagrada za delo odvetnika - zavrnitev predloga za dopustitev revizije

Vrhovno sodišče je zavrnilo predlog za dopustitev revizije, ker niso podani pogoji iz 367.a člena ZPP. Obrazložitev tega sklepa ima podlago v drugem odstavku 367.c člena ZPP.

1. Tožnik je odvetnik, ki je toženca zastopal v delovnem sporu. Ob podpisu pooblastila sta se dogovorila, da znaša odvetniška nagrada 10% zneska, ki ga bo toženec v zvezi s sporom prejel od svojega delodajalca. Toženec je tožniku preklical pooblastilo, ta pa s tožbo od njega zahteva plačilo celotnega zneska dogovorjene odvetniške nagrade (deloma kot nagrado, deloma pa kot odškodnino zaradi neutemeljenega odstopa od pogodbe).

2. Nižji sodišči sta tožniku pravnomočno prisodili znesek 3.150,00 EUR, v presežku pa je tožbeni zahtevek zavrnjen. Sodišči sta ugotovili, da bi znašala dogovorjena nagrada v celoti 7.539,39 EUR, tožniku sta pa prisodili sorazmerni del plačila za odvetniško delo do preklica pooblastila po 782. členu Obligacijskega zakonika. Odškodninski zahtevek je bil v celoti zavrnjen. Pritožbeno sodišče je poudarilo, da se tožnik kot odvetnik ukvarja z nudenjem pravne pomoči večjemu številu klientov, toženčeva zadeva pa ni bila taka, da bi za daljši čas terjala ves tožnikov angažma in je tako tožnik po odpovedi mandatne pogodbe lahko opravljal delo in pridobival dohodek z zastopanjem drugih strank.

3. Tožnik je vložil predlog za dopustitev revizije glede dveh pravnih vprašanj:

ali gre prevzemniku naročila (odvetniku) v primeru, ko je z zastopancem (naročnikom) v pogodbi določil nagrado v dogovorjenem odstotku po pravnomočnem zaključku pravde – kljub temu, da je naročnik predčasno odstopil od pogodbe (odpovedal pooblastilo) in sicer brez utemeljenih razlogov, potem ko je odvetnik že opravil nekatera ključna dejanja v postopku (vložil tudi tožbo, ki je bila uspešna)?;

ali lahko sodišče samo ugotavlja dejstvo, da naj bi prevzemnik naročila nadomestil izpad dohodka na podlagi zaslužka drugje zaradi odstopa naročnika od pogodbe o naročilu, ter samovoljno ugotovi, da to dejstvo obstaja, in ali takšno ravnanje sodišča pomeni bistveno kršitev določb pravdnega postopka iz 8. točke drugega odstavka 339. člena Zakona o pravnem postopku (ZPP), oziroma kršitev 22. člena Ustave RS?

5. Vrhovno sodišče je zavrnilo predlog za dopustitev revizije, ker niso podani pogoji iz 367.a člena ZPP. Obrazložitev tega sklepa ima podlago v drugem odstavku 367.c člena ZPP.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II DoR 45/2013
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-04-18

dopuščena revizija - varstvo lastninske pravice na nepremičnini - razlastitev - dejanska razlastitev - vrsta tožbenega zahtevka

„Ali lahko lastnik nepremičnine, ki je uporabljena za gradnjo ali rekonstrukcijo ceste, razlastitveni upravičenec pa ne zahteva uvedbe postopka razlastitve, za varstvo lastninske pravice uporabi klasične zahtevke za varstvo lastninske pravice po določbah SPZ, v obravnavanem primeru negatornega?“

„Ali lahko lastnik nepremičnine, ki je uporabljena za gradnjo ali rekonstrukcijo ceste, razlastitveni upravičenec pa ne zahteva uvedbe postopka razlastitve, za varstvo lastninske pravice uporabi klasične zahtevke za varstvo lastninske pravice po določbah SPZ, v obravnavanem primeru negatornega?“

1. Sodišče prve stopnje je tožbeni zahtevek zoper prvo toženko zavrnilo, zahtevku zoper drugo toženko pa je ugodilo in ji naložilo, da je dolžna odstraniti asfalt in bankine z dela cestišče javne ceste v delu, ki glede na skico terenske meritve poteka po tožnikovem zemljišču. Odločilo je, da mora vzpostaviti prejšnje stanje z zasutjem zemlje in posaditvijo trave. Ugotovilo je, da gre za „Vinsko cesto“, ki je javno dobro v upravljanju drugo tožene države, da pa ta cesta deloma poteka tudi po nepremičninah toženca, ustrezen razlastitveni postopek pa ni bil nikoli sprožen. Odločilo je, da je toženka s tem, ko je sprejela uredbo o rekonstrukciji vinske ceste (ki jo je sicer izvršila Republika Avstrija, ki to cesto v celoti vzdržuje) neutemeljeno posegla v lastninsko pravico tožnika.

2. Sodišče druge stopnje je ugodilo pritožbi druge toženke in je odločitev sodišča prve stopnje spremenilo tako, da je zahtevek zavrnilo. Poudarilo je, da se morajo lastninskopravna upravičenja tožnika umakniti uveljavitvi javne koristi, da bi ugoditev zahtevku pomenila poseg v substanco vinske ceste in da tožnik lahko zaradi „dejanske“ razlastitve zahteva ustrezno nadomestilo oziroma odškodnino (III Ips 59/2010).

3. Zoper odločitev sodišča druge stopnje tožnik vlaga predlog za dopustitev revizije. Navaja, da bi sodišče lahko uporabilo načelo sorazmernosti le, če bi šlo za konflikt dveh ali več pravic, v tem primeru pa gre za nezakonito stanje. Meni, da uporaba načela sorazmernosti v takšnem primeru varuje pravne „nevrednote“ in je v nasprotju z načelom vestnosti in poštenja. Poudarja, da nima možnosti uveljavljati ustreznega sodnega varstva, saj tožena stranka ni podala vloge za razlastitev, zato meni, da je pravična rešitev, da ima lastnik v takšnem primeru na voljo klasične lastninske zahtevke, saj na takšen način lahko doseže varstvo svoje lastninske pravice. Meni, da mora biti pravni red tak, da potencialne razlastitvene upravičence vzpodbuja k izvedbi zakonitega razlastitvenega postopka.

5. Vrhovno sodišče je ocenilo, da so glede v izreku opredeljenega pravnega vprašanja izpolnjeni pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP), zato je revizijo na podlagi tretjega odstavka 367.c  člena ZPP dopustilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II DoR 74/2013
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-04-18

CIVILNO PROCESNO PRAVO - OBLIGACIJSKO PRAVO

predlog za dopustitev revizije - zavrnitev predloga za dopustitev revizije - neupravičena pridobitev

Predlog za dopustitev revizije zoper sodbo pritožbenega sodišča glede pravnega vprašanja, na kakšen način se ugotavlja večvrednost nepremičnine, s tem pa višina dosežene koristi lastnika nepremičnine.

1. Tožnici je sodišče prve stopnje prisodilo 17.910,45 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi na podlagi določbe 190. člena Obligacijskega zakonika (v nadaljevanju OZ) oziroma na podlagi določb 210. člena prej veljavnega Zakona o obligacijskih razmerjih (v nadaljevanju ZOR); toliko je znašal, je ugotovilo, njen prispevek k adaptaciji toženkinih nepremičnin, pri katerih je sodelovala v času trajanja zakonske zveze s toženkinim sinom. Višji zahtevek je zavrnilo.

2. Sodišče druge stopnje je sodbo prvostopenjskega sodišča spremenilo tako, da je tožbeni zahtevek zavrnilo. Pojasnilo je, da ob 190. členu OZ kot materialnopravni podlagi zahtevka ne pride v poštev vrnitveni princip, ki mu je sledilo sodišče prve stopnje, pač pa obogatitveno  načelo.

3. Tožnica je vložila predlog za dopustitev revizije zoper sodbo pritožbenega sodišča glede pravnega vprašanja, na kakšen način se ugotavlja večvrednost nepremičnine, s tem pa višina dosežene koristi lastnika nepremičnine. Sklicevala se je na posamezne določbe Vrhovnega sodišča (npr. II Ips 125/2012 in II Ips 296/2010, ki poudarjajo, da se neupravičena obogatitev kaže v povečanju vrednosti nepremičnine ene stranke zaradi vlaganj druge stranke. Meni pa, da ne obstoji sodna praksa glede načina izračuna večvrednosti nepremičnine po opravljenih vlaganjih. Sprejeto je le stališče, da vrednost opravljanih vlaganj ni nujno enaka večvrednosti nepremičnine, ni pa stališča, da večvrednost ne bi mogla biti enaka vlaganjem ali celo večja od njih.

4. Predpostavke za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena Zakona o pravdnem postopku niso izpolnjene. Vrhovno sodišče je zato tožničin predlog zavrnilo (drugi odstavek 367.c člena istega zakona).

OZ člen 190. ZPP člen 367a, 367a71, 367c, 367c/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II DoR 32/2013
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-04-25

STVARNO PRAVO - OBLIGACIJSKO PRAVO - LASTNINJENJE

dopuščena revizija - zamudna sodba - sklepčnost tožbe - imetništvo pravice uporabe - družbena lastnina - lastninjenje - neupravičena pridobitev - uporabnina

Revizija se dopusti glede vprašanja sklepčnosti tožbe (glede zahtevka za izročitev nepremičnine v posest in v zvezi s tem tudi glede zahtevka za plačilo uporabnine).

Revizija se dopusti glede vprašanja sklepčnosti tožbe (glede zahtevka za izročitev nepremičnine v posest in v zvezi s tem tudi glede zahtevka za plačilo uporabnine).

1. Sodišče prve stopnje je s sklepom zavrglo tožbo zoper drugo toženko, s sodbo pa zavrnilo tožbena zahtevka, (1) da je prvi toženec dolžan tožniku izročiti v posest in uporabo zemljišče parc. št. 1364/2, k. o. ..., v roku 15 dni, in (2) da je prvi toženec dolžan tožniku plačati znesek 11.532,00 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od posameznih letno zapadlih zneskov v roku 15 dni.

2. Sodišče druge stopnje je (med drugim) pritožbi tožnika ugodilo in sodbo sodišča prve stopnje spremenilo tako, da je (obema) tožbenima zahtevkoma zoper              prvega toženca v celoti ugodilo.

3. Prvi toženec v predlogu za dopustitev revizije navaja, da odločitev sodišča druge stopnje odstopa od sodne prakse Vrhovnega sodišča (ob tem se sklicuje na zadevi II Ips 1070/2007 in II Ips 812/2006). Ne sprejema zaključkov sodišča druge stopnje, da toženi stranki nista enotni sospornici, in da so v obravnavani zadevi podani pogoji za izdajo zamudne sodbe. V nadaljevanju povzema tožnikove tožbene trditve. Poudarja, da je splošno znano dejstvo, da pravni prednik tožnika ni bil dejansko imetnik pravice uporabe na spornem zemljišču, in da zato na podlagi Zakona o lastninjenju nepremičnin v družbeni lastnini (ZLNDL) ni mogel postati lastnik spornega zemljišča. Sodišču druge stopnje tudi očita, da je nekritično v celoti ugodilo zahtevku za plačilo uporabnine. Zatrjuje kršitve iz prvega odstavka ter 7., 8. in 14. točke drugega odstavka 339. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP), pa tudi iz 22. člena Ustave.

4. Predlog je utemeljen v obsegu, opredeljenem v izreku tega sklepa.

5. Vrhovno sodišče je ugotovilo, da so glede vprašanja, opredeljenega v izreku tega sklepa, podani pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena ZPP in je zato v tako začrtanem obsegu revizijo dopustilo (tretji odstavek 367.c člena istega zakona).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.