VSRS sklep II Ips 203/2014
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2014-10-30

Anton Frantar (preds.), mag. Nina Betetto (poroč.), Vladimir Horvat, Karmen Iglič Stroligo, dr. Mateja Končina Peternel

dovoljenost revizije - vrednost spornega predmeta - subjektivna kumulacija tožbenih zahtevkov na aktivni strani - subjektivna kumulacija tožbenih zahtevkov na pasivni strani - zavrženje revizije

Presoja dovoljenosti revizije - subjektivna kumulacija na aktivni in pasivni strani.

Prvi, drugi, tretji, deseti in šestnajsti tožnik morajo v 15 dneh od vročitve tega sklepa povrniti drugi toženki njene revizijske stroške v znesku 10,00 EUR.

Prvi toženec sam krije svoje stroške odgovora na revizijo.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbene zahtevke zoper prvega toženca, in sicer zahtevek prve tožnice za plačilo 7.591,70 EUR, druge tožnice za plačilo     7.591,70 EUR, tretje tožnice za plačilo 7.591,70 EUR, desetega tožnika za plačilo 30.366,88 EUR in šestnajstega tožnika za plačilo 30.366,88 EUR. Zavrnilo je tožbene zahtevke zoper drugo toženko, in sicer zahtevek prve tožnice za plačilo 1.382,05 EUR, druge tožnice za plačilo 1.382,05 EUR, tretje tožnice za plačilo 1.382,05 EUR, desetega tožnika za plačilo 5.528,25 EUR in šestnajstega tožnika za plačilo 5.528,25 EUR. Prav tako je zavrnilo tožbene zahtevke zoper prvega toženca in drugo toženko, in sicer zahtevek prve tožnice za plačilo 1.442,39 EUR, druge tožnice za plačilo 1.442,39 EUR, tretje tožnice za plačilo 1.442,39 EUR, desetega tožnika za plačilo 5.769,54 EUR in šestnajstega tožnika za plačilo 5.769,54 EUR. Presodilo je, da so terjatve tožnikov zastarale. Odločilo je še o pravdnih stroških.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbo tožnikov zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje. Zoper to sodbo v zvezi s prvostopenjsko sodbo so prva, druga in tretja tožnica ter deseti in šestnajsti tožnik vložili revizijo zaradi bistvenih kršitev določb pravdnega postopka in zmotne uporabe materialnega prava s predlogom, naj ji Vrhovno sodišče Republike Slovenije ugodi, izpodbijano sodbo razveljavi in zadevo vrne prvostopenjskemu sodišču v novo sojenje. Navajajo, da sta jih nižji sodišči zaradi opustitve predlaganih dokazov prikrajšali za pravico do izjave. Izpodbijana sodba in sodba sodišča prve stopnje sta nezadostno obrazloženi. Sodišče tožnikom ni dovolilo, da bi pojasnili vrnitev v nacionalizaciji odvzetega premoženja in postopke glede vrnitve nepremičnin v posest, v okviru česar bi lahko dokazali tudi nemoralno sklicevanje na zastaranje. Možnost uveljavljati odškodninske zahtevke so pridobili šele s posestjo v nacionalizaciji odvzetih nepremičnin.

3. Prvi toženec v odgovoru na revizijo predlaga njeno zavrnitev in priglaša stroške za odgovor na revizijo.

4. Druga toženka v odgovoru na revizijo predlaga njeno zavrženje, podrejeno zavrnitev in priglaša stroške za odgovor na revizijo. Med drugim navaja, da revizija ni dovoljena, saj vrednost spornega predmeta pri posameznem revidentu ne presega 40.000,00 EUR.

6. Revizija je dovoljena, če vrednost izpodbijanega dela pravnomočne sodbe presega 40.000,00 EUR (dovoljena revizija; drugi odstavek 367. člena Zakona o pravdnem postopku – v nadaljevanju ZPP). Tožniki od tožencev zahtevajo plačilo odškodnine zaradi nemožnosti uporabe nepremičnin, vrnjenih v postopku denacionalizacije, za čas od uveljavitve Zakona o denacionalizaciji do pravnomočnosti posamezne denacionalizacijske odločbe. Vsak od njih objektivno kumulira več zahtevkov (za različne nepremičnine), delno zoper prvega toženca, delno zoper drugo toženko, delno pa solidarno zoper oba toženca.

7. Tožniki uveljavljajo samostojne zahtevke in ne nastopajo v vlogi enotnih sospornikov. Vsota revizijsko spornih zahtevkov za vsakega od prvih treh tožnikov ne presega 40.000,00 EUR, zato je revizija v tem delu nedovoljena.

8. Deseti in šestnajsti tožnik od prvega toženca zahtevata vsak po 30.366,88 EUR, od druge toženke vsak po 5.528,25 EUR, solidarno od obeh skupaj pa vsak po 5.769,54 EUR. Revizija je tudi v tem delu nedovoljena, ker gre za subjektivno kumulacijo, pri kateri se vrednost spornega predmeta ne sešteva (primerjaj peti odstavek 367. člena v povezavi z 41. členom ZPP).

9. Vrhovno sodišče je nedovoljeno revizijo zavrglo (377. člen ZPP).

10. Odločitev o stroških temelji na določbi prvega odstavka 165. člena ZPP. Vrhovno sodišče je odločilo, da morajo revidenti drugi toženki povrniti stroške odgovora na revizijo v višini priglašenih 10,00 EUR. Ker odgovor na revizijo prvega toženca glede na vsebino vloge ni bil potreben (155. člen ZPP), prvi toženec sam krije te pravdne stroške.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.