Sklep I R 78/2013
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-07-04

Aljoša Rupel (preds.), Anton Frantar (poroč.), Karmen Iglič Stroligo

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - nezadovoljstvo z delom sodišča - zavlačevanje postopka - odvetnik kot stranka v postopku

Institut prenosa krajevne pristojnosti ni namenjen odpravi zatrjevanega zavlačevanja postopka.

Okoliščina, da so stranke v tem postopku odvetniki, ki imajo veliko število sporov pred stvarno in krajevno pristojnim sodiščem, sama po sebi ne predstavlja tehtnega razloga za prenos pristojnosti na drugo sodišče.

1. Nasprotni udeleženec predlaga Vrhovnemu sodišču delegacijo pristojnosti z Okrajnega sodišča v Ljubljani, ki je stvarno in krajevno pristojno za odločanje v tej nepravdni zadevi, na drugo stvarno pristojno sodišče. V predlogu navaja, da je v obravnavani zadevi sodišče za odločitev o predlogu za ustanovitev nujne poti potrebovalo skoraj sedem let. Nesorazmerno in neprimerljivo z drugimi sodnimi postopki je, da sodni postopek (konkretno celo nepravdni postopek) traja tako dolgo. Po razveljavitvi odločitve je tudi v ponovljenem postopku od zadnjega procesnega dejanja preteklo že več kot leto in pol. Glede na dejstvo, da Okrajno sodišče v Ljubljani ni sposobno v desetih letih pravnomočno rešiti nepravdne zadeve, je kljub zamenjavi sodnice okrnjena nepristranskost sodišča, saj je s tem izkazano očitno zavlačevanje z zadevo. Hkrati je izkazana tudi nesposobnost končanja nepravdnega postopka v razumnem roku. Iz tega razloga je pri drugem sodišču večja verjetnost hitrejše rešitve, ki bo hkrati tudi vzbujala zaupanje strank. V predmetnem postopku sodeluje tudi Mestna občina Ljubljana in več odvetnikov oziroma odvetniških družb, ki imajo veliko število sporov pred tem sodiščem. Zato je zaradi zagotavljanja nepristranskega in pravočasnega odločanja potrebno določiti drugo krajevno pristojno sodišče, pred katerim stranke tega postopka nimajo veliko opravka in ni izpostavljeno morebitnim drugačnim interesom udeležencev postopka ali drugih oseb. V postopku je prišlo tudi do zamenjave sodnice, zato bodo morali biti vsi dokazi ponovno izvedeni in tudi z vidika ekonomičnosti postopka ni ovir, da se prenos pristojnosti ne bi opravil.

2. Predlagatelji nepravdnega postopka so na predlog za prenos krajevne pristojnosti odgovorili in predlagali njegovo zavrnitev.

4. Po 67. členu Zakona o pravdnem postopku v zvezi s 37. členom Zakona o nepravdnem postopku lahko Vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek ali če so za to drugi tehtni razlogi. Temeljni namen prenosa krajevne pristojnosti je v skladu z načelom ekonomičnosti zagotoviti večjo smotrnost postopka. Ta pogoj se nanaša na določene objektivne okoliščine, povezane z dokaznim postopkom. Pravni standard „drugih tehtnih razlogov“ pa obsega različne druge okoliščine, ki niso v neposredni zvezi s samim sporom, ampak lahko nanj vplivajo od zunaj in zadevajo celotno sodišče. Delegacija pristojnosti je iz drugih tehtnih razlogov utemeljena zlasti, ko bi bila lahko prizadeta objektivna nepristranskost sodišča, ki se izraža v percepciji javnosti o neodvisnosti in nevtralnosti sodišča kot nosilca sodne funkcije.

5. Nasprotni predlagatelj razlogov smotrnosti ne navaja, temveč predlog za delegacijo utemeljuje s tehtnim razlogom, ki naj bi izhajal iz okoliščine, da krajevno pristojno sodišče ni sposobno končati nepravdnega postopka v razumnem roku in s tem izkazanim očitnim zavlačevanjem z zadevo. Institut prenosa krajevne pristojnosti pa temu ni namenjen; za uresničitev pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja so zakonski mehanizmi predvideni z Zakonom o varstvu pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja; zoper sodnika, ki krši sodniško dolžnost, pa se lahko uvede disciplinski postopek. Glede nadaljnje uveljavljene okoliščine, in sicer, da so stranke v tem postopku odvetniki, ki imajo veliko število sporov pred stvarno in krajevno pristojnim sodiščem, pa Vrhovno sodišče ponavlja že večkrat zavzeto stališče, da ta okoliščina sama po sebi ne predstavlja tehtnega razloga za prenos pristojnosti na drugo sodišče,(1)

6. Trditve nasprotnega udeleženca torej ne utemeljujejo prenosa krajevne pristojnosti, zato je Vrhovno sodišče njegov predlog zavrnilo.

Op. št. (1):    Primerjaj npr. sklepe Vrhovnega sodišča I R 25/2012, I R 6/2013, I R 17/2001.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.