Sodba II Ips 357/2009
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-03-14

CIVILNO PROCESNO PRAVO - ODŠKODNINSKO PRAVO

dokazovanje - izvedenec - postavitev novega izvedenca - zaslišanje izvedenca - odškodoninski spor - medicinska napaka (zdravniška napaka) - obstoj škodnega dogodka

Za odpravo pomanjkljivosti, nejasnosti ali nasprotij v mnenju ali mnenjih več izvedencev je predvideno najprej zaslišanje izvedencev, nato pa (morebitna) postavitev novega izvedenca.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek, da je toženka dolžna tožniku plačati 20.864,63 EUR z obrestmi. Odločilo je še o stroških postopka.

2. Sodišče druge stopnje je tožnikovo pritožbo zavrnilo in potrdilo prvostopenjsko sodbo. Odločilo je, da tožnik sam krije svoje pritožbene stroške.

3. Tožnik v pravočasni reviziji proti drugostopenjski sodbi uveljavlja revizijska razloga zmotne uporabe materialnega prava in bistvenih kršitev določb postopka. Bistvena kršitev določb postopka je podana, ker je prvostopenjsko sodišče s postavitvijo izvedenca medicinske stroke dr. A. A. obšlo tožnikov izrecni dokazni predlog za postavitev izvedenca medicinske stroke iz tujine. Meni, da je od izvedenca iz Slovenije (zaradi kolegialne pripadnosti) težko pričakovati objektivno mnenje, ter da bi moralo sodišče postaviti še enega izvedenca, in sicer iz tujine(1). Ne sprejema namreč zaključka izvedenca dr. A. A., da Kirschlerjeva žica ni šla niti skozi hrustanec niti skozi kost, ter trdi, da je njegovo mnenje v nasprotju z izpovedbo zdravnika operaterja in z listinskimi dokazi. Predlaga, naj revizijsko sodišče reviziji ugodi in sodbi razveljavi ter zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

4. Revizija je bila dostavljena Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije in vročena toženki, ki nanjo ni odgovorila.

6. Revizijsko sodišče uvodoma pojasnjuje, da Zakon o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) restriktivno pristopa k možnosti imenovanja novega/dodatnega izvedenca. Dokazovanje z novim izvedencem je potrebno le, če so v mnenju enega ali več izvedencev nasprotja ali pomanjkljivosti ali če nastane utemeljen dvom o pravilnosti podanega mnenja, te pomanjkljivosti ali dvom pa se ne dajo odpraviti z novim zaslišanjem (tretji odstavek 254. člena ZPP). Za odpravo pomanjkljivosti, nejasnosti ali nasprotij v mnenju ali mnenjih več izvedencev je torej predvideno najprej zaslišanje izvedencev, nato pa (morebitna) postavitev novega izvedenca.

7. V obravnavani zadevi tožnik v „pripombah zoper izvedensko mnenje“ ni zatrjeval pomanjkljivosti v mnenju, pač pa le, da mnenja ne sprejema, in da po pridobitvi mnenja dr. A. A. v delo izvedencev v Sloveniji nima več zaupanja. Primarno je predlagal postavitev novega izvedenca iz tujine, podrejeno pa zaslišanje izvedenca dr. A. A. Sodišče je (zaradi odstranitve vsakršnega dvoma v pravilnost in popolnost mnenja) izvedenca dr. A. A. na obravnavi dodatno zaslišalo, in sicer tako, da mu je tožnikov pooblaščenec osebno zastavljal vprašanja. Vendar prvostopenjsko sodišče (kljub tožnikovi dejanski možnosti, da vzpostavi dvom v pravilnost izvedenskega mnenja) v pravilnost mnenja ni podvomilo. Zato ni nastopil procesni položaj, v katerem bi moralo sodišče zahtevati mnenje še enega izvedenca. Glede na navedeno zaradi zavrnitve dokaznega predloga za postavitev novega izvedenca iz tujine ni podana bistvena kršitev določb pravdnega postopka.

8. Zaradi prepovedi iz tretjega odstavka 370. člena ZPP je revizijsko sodišče vezano na dejansko stanje, ki izhaja iz razlogov sodb sodišč prve in druge stopnje. Sodišči prve in druge stopnje sta ugotovili, da tožnik ni uspel dokazati škodnega dogodka (t. j. medicinske ali strokovne napake, ki naj bi povzročila zatrjevane posledice). Zato je odločitev sodišč o zavrnitvi tožbenega zahtevka materialnopravno pravilna (primerjaj 131. člen Obligacijskega zakonika).

9. Ostale revizijske trditve (ki merijo na neobjektivnost slovenskih izvedencev medicinske stroke) glede na že obrazloženo niso pravno relevantne in zato nanje ni potrebno posebej odgovarjati.

10. Ker niso podani razlogi, zaradi katerih je bila vložena revizija, niti razlog, na katerega pazi revizijsko sodišče po uradni dolžnosti, je bilo treba neutemeljeno tožnikovo revizijo na podlagi določbe 378. člena ZPP zavrniti in z njo tudi njegov zahtevek za povrnitev stroškov revizije (prvi odstavek 165. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 154. člena ZPP).

Op. št. (1):    Ob tem se sklicuje tudi na sodbo ESČP Šelih proti Sloveniji.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.