TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
Sklep II DoR 455/2012
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-03-21

dovoljenost predloga za dopustitev revizije - legitimacija za vložitev predloga za dopustitev revizije - navadno sosporništvo - pridobitev lastninske pravice na nepremičnini - priposestvovanje - solastnina - nepremičnina v solasti tretjih oseb - pooblastilo odvetnika za vložitev predloga za dopustitev revizije - zavrženje predloga za dopustitev revizije

Ker je tožnica zatrjevala priposestvovanje celotne nepremičnine, so v takem primeru toženci kot solastniki nepremičnine navadni sosporniki.

1. Tožnica je trdila, da je že njena pravna prednica na spornih nepremičninah, ki so v solasti tožencev, pridobila lastninsko pravico s priposestvovanjem. Sodišče prve stopnje je zoper četrto toženko izdalo zamudno sodbo, s katero je ugotovilo, da je tožnica solastnica spornih nepremičnin do 1/5, v preostalem (glede prvih treh tožencev, ki so bili solastniki do 4/5) pa je zahtevek tožnice za ugotovitev lastninske pravice na podlagi priposestvovanja zavrnilo.

2. Zoper zamudno sodbo sodišča prve stopnje so vložili pritožbo vsi toženci. Sodišče druge stopnje je pritožbo prvih treh tožencev zavrglo, ker je presodilo, da toženci niso v položaju enotnih sospornikov, pritožbo četrte toženke pa zavrnilo in potrdilo zamudno sodbo.

3. Zoper sodbo sodišča druge stopnje vlagajo toženci predlog za dopustitev revizije.

5. Po presoji Vrhovnega sodišča je predlog prvih treh tožencev nedovoljen, ker nimajo legitimacije za vložitev predloga (drugi odstavek 374. člena Zakona o pravdnem postopku; v nadaljevanju ZPP). Predlog vlagajo zoper sodbo sodišča druge stopnje, s katero je bila zavrnjena pritožba četrte toženke, s katero niso v položaju enotnih sospornikov. Tožnica je namreč zahtevala ugotovitev lastninske pravice s priposestvovanjem na celotni nepremičnini, ki je bila v solasti tožencev. Ker je zatrjevala priposestvovanje celotne nepremičnine, so v takem primeru toženci kot solastniki nepremičnine navadni sosporniki.(1) Vrhovno sodišče je zato moralo predlog prvih treh tožencev za dopustitev revizije zavreči (377. člen ZPP). Glede na obrazloženo bi lahko torej predlog za dopustitev revizije vložila le četrta toženka, vendar pa odvetnik zanjo ni predložil pooblastila za vložitev predloga za dopustitev revizije. Ker Vrhovno sodišče ne sme pozivati strank k popravi ali dopolnitvi vlog ali predložitvi pooblastil (383. člen ZPP v zvezi s 336. členom ZPP), predlog tako tudi v tem delu ni dovoljen in ga je Vrhovno sodišče na podlagi petega odstavka 98. člena in 377. člena ZPP zavrglo.

Op. št. (1):    Prim. odločbo VS RS II Ips 1030/2008 z dne 16. 2. 2012. Drugače pa je treba obravnavati situacijo, ko tožnik zahteva ugotovitev lastninske pravice s priposestvovanjem le na delu nepremičnine. Takrat bi dejansko šlo tudi za delitev nepremičnine, kjer bi bili solastniki v položaju nujnih sospornikov. Prim. odločbo VS RS II Ips 328/2010 z dne 17. 2. 2011.

ZPP člen 98, 98/5, 336, 374, 374/2, 377, 383.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 46/2013
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-04-25

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - dvom v nepristranskost sodišča

Tožnica v tožbi navaja, da je utrpela škodo zaradi pristranskega sojenja sodnice Okrožnega sodišča v Ljubljani. Odločanje Okrožnega sodišča v Ljubljani bi zato lahko povzročilo dvom v nepristranskost odločanja in je zato Vrhovno sodišče odločilo, da bo o zadevi odločalo drugo stvarno pristojno sodišče.

Za odločanje v pravdni zadevi se določi pristojnost Okrožnega sodišča v Kranju.

1. Predlagatelj delegacije pristojnosti navaja, da je tožnica vložila tožbo zoper Republiko Slovenijo zaradi škode, ki naj bi ji jo povzročilo Okrožno sodišče v Ljubljani v zadevi P 757/2004-3.

3. Vrhovno sodišče lahko tudi na predlog pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi(1). Drug tehtni razlog lahko predstavlja tudi zahteva po objektivni nepristranskosti sodišča. Tožnica med drugim v tožbi navaja, da je utrpela škodo zaradi pristranskega sojenja sodnice Okrožnega sodišča v Ljubljani. Odločanje Okrožnega sodišča v Ljubljani bi zato lahko povzročilo dvom v nepristranskost odločanja in je zato Vrhovno sodišče odločilo, da bo o zadevi odločalo drugo stvarno pristojno sodišče.

Op. št. (1):    Primerjaj 67. člen Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 57/2013
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-05-09

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz razlogov smotrnosti - prebivališče prič - prebivališče stranke v postopku

Predlagani so bili dokazi z zaslišanjem toženca kot pravdne stranke in več prič, ki vsi stanujejo na območju Maribora - za odločanje v tej zadevi je Vrhovno sodišče zato določilo Okrajno sodišče v Mariboru.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrajno sodišče v Mariboru.

1. Toženec je predlagal, naj Vrhovno sodišče za odločanje v tej zadevi določi namesto stvarno in krajevno pristojnega Okrajnega sodišča v Ljubljani Okrajno sodišče v Mariboru. Predlog utemeljuje z argumentom racionalizacije stroškov postopka, ki bi bili, če bi le-ta tekel pred Okrajnim sodiščem v Mariboru, manjši, saj imajo toženec in več prič, ki jih je predlagal, prebivališče na območju tega sodišča.

2. Po določbi 67. člena Zakona o pravdnem postopku lahko Vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to podani drugi tehtni razlogi.

3. Temeljni razlog, ki utemeljuje delegacijo pristojnosti, je torej smotrnost postopka. V konkretnem primeru, ko teče pravda o zahtevku za plačilo 4.006,05 EUR s pripadki, zaradi dokazovanja dejstev, pomembnih za odločitev o njegovi utemeljenosti pa so bili predlagani dokazi z zaslišanjem toženca kot pravdne stranke in več prič, ki vsi stanujejo na območju Maribora, je po presoji Vrhovnega sodišča ta razlog podan. Zato je predlogu ugodilo in za odločanje v tej zadevi določilo Okrajno sodišče v Mariboru.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 49/2013
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-04-25

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - nezadovoljstvo z delom sodišča - dvom v nepristranskost sodišča

Nezadovoljstvo stranke z izidom postopkov v drugih zadevah pred stvarno in krajevno pristojnim sodiščem ni pokazatelj pristranskosti sodišča.

1. V uvodoma navedeni pravdni zadevi, v kateri postopek teče pred stvarno in krajevno pristojnim Okrajnim sodiščem v Idriji, je tožnik predlagal delegacijo pristojnosti na „drugo stvarno pristojno sodišče, to je Okrožno sodišče v Ljubljani.“ Predlog je utemeljil s trditvijo, da sodnikom Okrajnega sodišča v Idriji, pred katerim tečejo še drugi postopki med pravdnima strankama, ne zaupa več, ker pravdni stranki obravnavajo neenakopravno; naklonjeni so njegovi bivši ženi – toženki, ki je domačinka ..., poleg tega pa so pod vplivom in pritiskom njene sestre, ki je magistra prava in je znana tako sodišču v Idriji kot sodišču v Novi Gorici. Pristranskost obravnavanja tožnikovih tožb zaradi motenja posesti(P 13/2004 in P 5/2010) ter zaradi prenehanja vznemirjanj (P 26/2010) potrjuje za tožnika neugoden izid navedenih pravd, zato predlagatelj sumi, da bo postopek tudi v konkretni zadevi voden na enak način. Zato predlaga delegacijo pristojnosti na drugo sodišče in izločitev razpravljajoče sodnice. Ta mu je večkrat onemogočila pridobitev informacij in vpogled v spis in se je do njega neprimerno obnašala.

2. Predlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča ni utemeljen.

3. Po določbi 67. člena Zakona o pravdnem postopku lahko Vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Glavni namen prenosa krajevne pristojnosti na drugo stvarno pristojno sodišče je v skladu s temeljnim načelom ekonomičnosti postopka zagotoviti njegovo čim večjo smotrnost. Pravni standard „drugih tehtnih razlogov“ pa zajema različne druge okoliščine, ki niso v neposredni zvezi s samim sporom, ampak lahko nanj vplivajo od zunaj in zadevajo celotno sodišče. V okviru tega razloga je delegacija pristojnosti pomemben procesni institut, s katerim se zagotavlja (tudi) ustavna pravica do nepristranskega sojenja.

4. Okoliščin, s katerimi tožnik utemeljuje predlog za delegacijo, po oceni Vrhovnega sodišča ni mogoče subsumirati kot pravni standard „drugega tehtnega razloga“. Nezadovoljstvo stranke z izidom postopkov v drugih zadevah pred stvarno in krajevno pristojnim sodiščem ni pokazatelj pristranskosti sodišča, drugih konkretnih okoliščin, ki bi kazale na to, pa tožnik ni navedel.

5. Ker torej uveljavljane okoliščine ne utemeljujejo prenosa krajevne pristojnosti, je Vrhovno sodišče tožnikov predlog zavrnilo. O predlogu za izločitev razpravljajoče sodnice pa bo odločil predsednik prvostopenjskega sodišča.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 26/2013
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-03-14

spor o pristojnosti - krajevna pristojnost - kumulacija sredstev izvršbe po pravnomočnosti sklepa o izvršbi - rubež poslovnega deleža dolžnika

Določba četrtega odstavka 165. člena ZIZ, po kateri se za primer izvršbe na delež družbenika smiselno uporabljajo določbe o izvršbi na nepremičnine, se nanaša le na način oprave izvršbe (na prodajo deleža družbenika) in, kot je pravilno menilo Okrajno sodišče v Murski Soboti, ne posega v pravila o krajevni pristojnosti.

Za odločanje v tej zadevi je pristojno Okrajno sodišče v Ljubljani.

1. Sodišče prve stopnje je na predlog upnice zoper dolžnico izdalo sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine VL 166761 z dne 23. 11. 2010; z njim je dovolilo izvršbo z rubežem plače, denarnih sredstev pri organizacijah za plačilni promet in z rubežem in cenitvijo dolžničinih premičnin. Naknadno, 12. 9. 2011, je upnica predlagala izvršbo z novim izvršilnim sredstvom – s prodajo dolžničinega poslovnega deleža v treh družbah z omejeno odgovornostjo s sedežem v Murski Soboti.

2. Okrajno sodišče v Ljubljani se je izreklo za krajevno nepristojno za odločanje o predlogu za izvršbo z novim izvršilnim sredstvom ter je zadevo odstopilo po njegovi presoji krajevno pristojnemu Okrajnemu sodišču v Murski Soboti; presojo o pristojnosti slednjega je vezalo na sedež gospodarskih družb, v katerih ima dolžnica poslovne deleže, na katere meri predlog za izvršbo.

3. Okrajno sodišče v Murski Soboti je sprožilo spor o pristojnosti. Svojo pristojnost zavrača in meni, da bi bila ta podana le v primeru naknadne kumulacije izvršilnih sredstev, v okviru katere bi upnik predlagal izvršbo na nepremičnine.

4. Za odločanje v tej zadevi je pristojno Okrajno sodišče v Ljubljani.

5. Po določbi tretjega odstavka 40.c člena Zakona o izvršbi in zavarovanju (v nadaljevanju ZIZ) je v postopku izvršbe na podlagi verodostojne listine po ugotovitvi pravnomočnosti sklepa o izvršbi za vodenje in odločanje v izvršilnem postopku na prvi stopnji krajevno pristojno tisto sodišče, ki je krajevno pristojno za odločanje glede na dovoljena sredstva izvršbe. Izjema iz četrtega odstavka 35. člena ZIZ velja le za primer naknadne kumulacije predloga za izvršbo na nepremičnino. Določba četrtega odstavka 165. člena ZIZ, po kateri se za primer izvršbe na delež družbenika smiselno uporabljajo določbe o izvršbi na nepremičnine, se nanaša le na način oprave izvršbe (na prodajo deleža družbenika) in, kot je pravilno menilo Okrajno sodišče v Murski Soboti, ne posega v pravila o krajevni pristojnosti.

6. Skladno z navedenim je za odločitev o predlogu za izvršbo na dolžničin poslovni delež v gospodarski družbi in za opravo izvršbe pristojno Okrajno sodišče v Ljubljani.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 55/2013
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-05-15

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - otrok uslužbenke pristojnega sodišča kot stranka v postopku - manjše sodišče

Okoliščina, da je stranka postopka hči vodje sodnih zapisnikaric na za postopanje pristojnem sodišču, sama zase ni tehten razlog za delegacijo pristojnosti v pomenu določbe 67. člena ZPP.

1. Tožnica in za vodenje postopka v tej pravdni zadevi pristojno sodišče sta, sklicujoč se na določbo 67. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP), Vrhovnemu sodišču predlagala določitev drugega stvarno pristojnega sodišča za postopanje in odločanje v tej zadevi z obrazložitvijo, da je mati tožnice vodja sodnih zapisnikaric na Okrajnem sodišču v ... z relativno majhnim številom zaposlenih; s prenosom pristojnosti na drugo sodišče bi se bilo mogoče izogniti morebitnemu dvomu v nepristranskost odločanja, ki bi se utegnil pojaviti pri strankah postopka.

3. Okoliščina, da je stranka postopka hči vodje sodnih zapisnikaric na za postopanje pristojnem sodišču, sama zase ni tehten razlog za delegacijo pristojnosti v pomenu določbe 67. člena ZPP, saj ne more in ne sme imeti vpliva na nepristranskost ustavi in zakonom zavezanega sodniškega odločanja, ki se domneva. Razumno utemeljenega dvoma o nevtralnosti in neodvisnosti stvarno in krajevno pristojnega sodišča kot nosilca sodne funkcije pa tudi ne more vzbuditi pri strankah postopka ali sicer v dojemanju zunanjega videza teh postulatov poštenega sojenja. Neutemeljen predlog je zato bilo treba zavrniti.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
VSRS sklep II DoR 131/2014, enako tudi II DoR 358/2014
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2014-06-05

Janez Vlaj (preds.), Anton Frantar (poroč.), dr. Mateja Končina Peternel

dovoljenost predloga za dopustitev revizije - predlog, ki ga vloži stranka sama - laična vloga - opravljen pravniški državni izpit - postulacijska sposobnost - rok - prepozna vloga - pravočasnost predloga za dopustitev revizije - zavrženje predloga za dopustitev revizije

Toženec je predlog vložil sam, pri čemer ni izkazal, da bi imel opravljen pravniški državni izpit.

1. Toženec je 12. 4. 2014 pri Vrhovnem sodišču RS vložil vlogo, naslovljeno „Pritožba“, iz katere izhaja, da se ne strinja s sodbo Višjega sodišča v Mariboru I Cp 580/2012 z dne 16. 10. 2012 (v zvezi s sodbo Okrajnega sodišča v Slovenski Bistrici P 125/2010 z dne 19. 3. 2012).

datum izdaje odločbe sodišča prve stopnje obravnavalo kot predlog za dopustitev revizije (primerjaj tretji odstavek 367. člena, drugi odstavek

Zakona o pravdnem postopku, v nadaljevanju

pomeni že del postopka z izrednim pravnim sredstvom (konkretno revizijo),(1)

v katerem lahko stranka opravlja pravdna dejanja samo po pooblaščencu, ki je odvetnik (tretji odstavek 86. člena ZPP), sama pa le v primeru, če ima opravljen pravniški državni izpit (četrti odstavek 86. člena ZPP). Toženec je predlog vložil sam, pri čemer ni izkazal, da bi imel opravljen pravniški državni izpit.

4. Toženčev predlog za dopustitev revizije je zaradi pomanjkanja postulacijske sposobnosti nedovoljen in ga je Vrhovno sodišče v skladu s 367.č členom ZPP(2)

5. Dodati velja, da je predlog tudi prepozen. Stranka mora predlog za dopustitev revizije podati v tridesetih dneh po vročitvi pravnomočne sodbe sodišča druge stopnje (prvi odstavek 367.b člena ZPP), in sicer pri Vrhovnem sodišču (drugi odstavek 367.b člena ZPP). V obravnavani zadevi je bila sodba sodišča druge stopnje predlagatelju vročena 29. 11. 2012, kar pomeni, da se mu je tridesetdnevni rok za vložitev predloga za dopustitev revizije iztekel 31. 12. 2012.

Primerjaj 1. podpoglavje šestindvajsetega poglavja ZPP.

ZPP člen 86, 86/3, 86/4, 91, 91/1, 367b, 367b/1, 367b/2, 367č.

Opr. št: II DoR 358/2014, ECLI:SI:VSRS:2014:II.DOR.358.2014

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

VSRS sklep II DoR 402/2014, eanko tudi II DoR 448/2014
VSRS sklep II DoR 90/2014
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2014-07-10

Anton Frantar (preds.), dr. Ana Božič Penko (poroč.), Karmen Iglič Stroligo

dovoljenost predloga za dopustitev revizije - zastopanje - pooblastilo odvetnika - novo pooblastilo - zavrženje predloga za dopustitev revizije

V postopku z izrednimi pravnimi sredstvi lahko stranka opravlja pravdna dejanja samo po pooblaščencu, ki je odvetnik (prvi odstavek 86. člena ZPP) in ki mora za vložitev izrednega pravnega sredstva predložiti sodišču novo pooblastilo (drugi odstavek 95. člena ZPP).

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožnikov tožbeni zahtevek, da mu mora tožena stranka plačati 19.952,00 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi. Sodišče druge stopnje je zavrnilno sodbo potrdilo.

2. Tožnik je zoper sodbo pritožbenega sodišča vložil predlog za dopustitev revizije. Očita mu, da je kršilo določbo 347. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP), ker je o njegovi pritožbi odločilo brez pritožbene obravnave in odločitev oprlo na ugotovitve o dejstvih, ki jih tožnik sploh ni zatrjeval, ki jih sodišče prve stopnje ni ugodilo in na katere se pritožnik tudi v pritožbi ni skliceval. S tem je zagrešilo tudi absolutni bistveni kršitvi določb pravdnega postopka iz 8 in 10 točke drugega odstavka 339. člena ZPP v zvezi s 6. členom Evropske Konvencije o človekovih pravicah.

4. V postopku z izrednimi pravnimi sredstvi lahko stranka opravlja pravdna dejanja samo po pooblaščencu, ki je odvetnik (prvi odstavek 86. člena ZPP) in ki mora za vložitev izrednega pravnega sredstva predložiti sodišču novo pooblastilo (drugi odstavek 95. člena ZPP).

5. Tožnik je predlog za dopustitev revizije sicer vložil po pooblaščenki, ki je odvetnica, a ta predlogu ni priložila pooblastila. Ker v postopku z izrednimi pravnimi sredstvi Vrhovno sodišče ne sme pozivati strank k popravi vlog ali k predložitvi pooblastil, je moralo predlog zavreči (peti odstavek 98. člena ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep X Ips 32/2014 enako tudi X Ips 35/2014
VSRS sklep II DoR 350/2014, enako tudi II DoR 105/2015, II DoR 273/2015, VSRS Sklep II DoR 238/2019
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2014-11-26

Anton Frantar (preds.), Aljoša Rupel (poroč.), mag. Rudi Štravs

dovoljenost revizije - predlog za dopustitev revizije - spor zaradi motenja posesti - zavrženje predloga za dopustitev revizije

V pravdah zaradi motenja posesti ni revizije, zato sodišče revizije ne more dopustiti.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek tožeče stranke zaradi motenja posesti poslovnega prostora - picerije na naslovu ...

2. Sodišče druge stopnje je zavrnilo pritožbo tožeče stranke in potrdilo sklep sodišča prve stopnje.

3. Tožeča stranka je vložila predlog za dopustitev revizije. V predlogu navaja, da so nekatere odločitve v konkretnem primeru nepravilne in odstopajo od sodne prakse. Kot sporna pravna vprašanja navaja: kaj se šteje kot kriterij zunanje vidnosti izvrševanja posesti; ali mora biti posestnik kot najemnik ves čas v fizičnem stiku s stvarjo; kaj se šteje za zadnjo mirno posest; ali dejstvo, da najemnik določen čas ni v fizičnem stiku s stvarjo, to avtomatično pomeni izgubo zadnje mirne posesti; ali je potrebno dokazovati nekaj, čemur druga stranka zgolj pavšalno ugovarja; kako se v povezavi z dokazovanjem zadnje mirne posesti šteje dejstvo, da najemnik normalno plačuje obratovalne stroške za najeti lokal in ima tudi njegov edini ključ; na podlagi česa se sploh sprejema ocena dokazovanja, kaj se v motenjskih sporih šteje kot zadostna trditvena podlaga; ali dokazni predlog za zaslišanje tožnika, ki izpove, na kakšen način je posest izvrševal, ni dovoljšen dokaz za samo izvrševanje posesti; ali je dopustna zavrnitev dokaza z zaslišanjem priče, če tožnik navede, da bi priča vedela izpovedati o celotni problematiki najema.

5. Četrti odstavek 367. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) določa, da sodišče revizije ne more dopustiti, če zakon določa, da revizije ni, ali če vrednost izpodbijanega dela pravnomočne sodbe ne presega 2.000,00 EUR.                      V obravnavanem primeru gre za pravdo zaradi motenja posesti, četrti odstavek 428. člena ZPP pa določa, da zoper sklep, izdan v pravdah zaradi motenja posesti, ni revizije. Vrhovno sodišče zato revizije ni moglo dopustiti in je nedovoljen predlog tožeče stranke zavrglo.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  -  367, 367/1, 367/3, 367/4, 428, 428/1, 428/4

Opr. št: II DoR 105/2015, ECLI:SI:VSRS:2015:II.DOR.105.2015

Opr. št: II DoR 273/2015, ECLI:SI:VSRS:2015:II.DOR.273.2015

Opr. št: VSRS Sklep II DoR 238/2019, z dne 13.06.2019, ECLI:SI:VSRS:2019:II.DOR.238.2019

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep II DoR 92/2010, enako tudi VS RS II DoR 317/2014
VSRS sklep II DoR 265/2014, enako tudi II DoR 180/2014
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2014-09-18

Anton Frantar (preds.), Janez Vlaj (poroč.), mag. Nina Betetto

dovoljenost revizije - predlog za dopustitev revizije - sodna taksa - oprostitev plačila sodne takse - sklep o predlogu za oprostitev plačila sodne takse - zavrženje predloga za dopustitev revizije

Sklep, s katerim sodišče odloča o predlogu za (delno) oprostitev plačila sodne takse, ni sklep, s katerim je postopek pravnomočno končan. Zato zoper njega stranke ne morejo vložiti revizije (prvi odstavek 384. člena ZPP), Vrhovno sodišče pa je tudi ne more dopustiti.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo predlog tožnika za delno oprostitev plačila sodne takse, dovolilo pa mu je obročno plačilo zapadle takse za postopek z revizijo v višini 2.559,00 EUR, in sicer v šestih zaporednih mesečnih obrokih.

2. Sodišče druge stopnje je tožnikovo pritožbo zavrnilo in potrdilo prvostopenjski sklep.

3. Tožnik je vložil predlog za dopustitev revizije.

5. Revizija je izredno pravno sredstvo. Pod pogoji, ki jih predpisuje zakon, je dovoljena zoper pravnomočno sodbo, izdano na drugi stopnji (prvi odstavek 367. člena Zakona o pravdnem postopku, v nadaljevanju ZPP), in zoper sklep sodišča druge stopnje, s katerim je bil postopek pravnomočno končan (prvi odstavek 384. člena ZPP). Tudi predlog za dopustitev revizije je dovoljen samo zoper odločbe, zoper katere je sicer po zakonu mogoče vložiti revizijo, saj je postopek za dopustitev revizije zgolj (predhodna) faza postopka z izrednim pravnim sredstvom.

6. Tožnik predlaga dopustitev revizije zoper sklep sodišča druga stopnje, s katerim je bila potrjena odločitev prvostopenjskega sodišča o zavrnitvi njegovega predloga za (delno) oprostitev plačila sodne takse. Sklep, s katerim sodišče odloča o predlogu za (delno) oprostitev plačila sodne takse, ni sklep, s katerim je postopek pravnomočno končan. Zato zoper njega stranke ne morejo vložiti revizije (prvi odstavek 384. člena ZPP), Vrhovno sodišče pa je tudi ne more dopustiti.

7. Glede na navedeno je Vrhovno sodišče tožnikov predlog za dopustitev revizije kot nedovoljen zavrglo.

Opr. št: II DoR 180/2014, ECLI:SI:VSRS:2014:II.DOR.180.2014

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep II DoR 92/2010, enako tudi VS RS II DoR 317/2014