Sodba II Ips 320/2012
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-10-03

Anton Frantar (preds.), Aljoša Rupel (poroč.), mag. Nina Betetto, dr. Ana Božič Penko, dr. Mateja Končina Peternel

povrnitev nepremoženjske škode - duševne bolečine zaradi skaženosti - višina odškodnine

Ob odmeri višine odškodnine za duševne bolečine zaradi skaženosti je potrebno upoštevati vse objektivne (ugotovljena skaženost) in subjektivne okoliščine (vpliv skaženosti na duševno počutje oškodovanca/ke) konkretnega primera. Denarna odškodnina mora biti pravična, kar pomeni, da je primerljiva z odškodninami za podobno škodo, hkrati pa upošteva vse individualne značilnosti oškodovanca/ke.

Reviziji se delno ugodi in se sodba sodišča druge stopnje spremeni tako, da se odškodnina za skaženost zniža na 3.500,00 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 3. 9. 2007 dalje do plačila ter se odslej sodba sodišča prve stopnje v celoti glasi:

„1. Tožena stranka je dolžna plačati tožeči stranki odškodnino v znesku 9.650,00 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 3. 9. 2007 dalje do plačila ter zakonske zamudne obresti od zneska 15.000,00 EUR od 3. 9. 2007 do 10. 10. 2007 in zakonske zamudne obresti od zneska 223,20 EUR od 1. 3. 2007 do 10. 10. 2007, vse v roku 15 dni, pod izvršbo.

2. Zavrne se tožbeni zahtevek za plačilo 32.573,20 EUR ter za zakonske zamudne obresti od 10.350,00 EUR od 3. 9. 2007 dalje.

3. Tožena stranka je dolžna plačati tožeči stranki pravdne stroške v višini  1.803,04 EUR v roku 15 dni, v primeru zamude pa z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki začnejo teči prvi dan po poteku tega roka.“

Sodba sodišča druge stopnje se v 3. točki spremeni tako, da je tožeča stranka dolžna povrniti toženi stranki stroške pritožbenega postopka v višini 140,00 EUR v roku 15 dni od vročitve te sodbe.

Tožeča stranka mora v 15 dneh od vročitve te sodbe povrniti toženi stranki njene revizijske stroške v višini 192,61 EUR, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od prvega naslednjega dne po izteku roka za izpolnitev obveznosti dalje do plačila.

1. Tožnica v tej pravdi zahteva plačilo denarne odškodnine za škodo, ki jo je utrpela kot sopotnica na motorju v prometni nesreči, ki jo je zakrivil voznik motorja, zavarovanec toženke. Temelj odgovornosti med pravdnima strankama ni bil sporen. Sodišče prve stopnje je tožbenemu zahtevku delno ugodilo in toženki naložilo plačilo 16.650,00 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi, v presežku za plačilo 25.573,20 EUR pa je tožbeni zahtevek zavrnilo. Odločilo je še o pravdnih stroških. Sodišče prve stopnje je za telesne bolečine in nevšečnosti pri zdravljenju prisodilo 10.000,00 EUR, za strah 2.500,00 EUR, za duševne bolečine zaradi skaženosti 5.500,00 EUR in za duševne bolečine zaradi zmanjšanja življenjskih aktivnosti 15.000,00 EUR. Sodišče je od tako ugotovljenega zneska odštelo že plačano odškodnino v znesku 16.350,00 EUR. Zahtevek za plačilo premoženjske škode pa je sodišče prve stopnje zavrnilo, ker je bila ta škoda že v celoti poravnana. Glede skaženosti je sodišče prve stopnje ugotovilo, da tožnica:

- nima zoba 25, kar se vidi, ko se nasmeji, zob 42 pa je saniran s keramično prevleko in po videzu ne odstopa od ostalih zob,

- ima za moško dlan veliko, nežno, nekoliko bolj bledo od okolice brazgotino na odvzemnem mestu transplanta,

- ima na notranji strani desnega kolena 7×6 cm veliko pooperativno brazgotino, ki je nežna in v sredini nekoliko vbočena, deloma hiperpigmentirana,

- ima na notranji strani desne goleni 6×5 cm veliko, bolj površno, nežno brazgotino, deloma hiperpigmentirano, v nivoju kože,

- ima 2×1 cm veliko brazgotino v predelu kolenske kotanje desno,

- ima bolj izražene krčne žile na desni goleni kot pa na levi nepoškodovani goleni, obseg desne pa je v primerjavi z levo golenjo za 2,5 cm večji,

- ima brazgotino pod brado na desni strani, ki je na razdalji 3 metrov vidna kot ozka temna črta v dolžini 5 cm, na bližji razdalji pa je vidno, da je brazgotina vdrta, kar je posledica šivanja.

Po oceni sodišča prve stopnje ugotovljene brazgotine predstavljajo lažjo do zmerno skaženost, ki jih je z obleko možno skriti, vendar je tožnica mlada ženska, katero skaženost precej moti, še posebej poleti, zato krilo obleče le doma, v javnosti pa nikoli.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbi toženke delno ugodilo in sodbo sodišče prve stopnje spremenilo tako, da je toženki naložilo plačilo zgolj še 11.650,00 EUR, znižalo pa je tudi prisojene pravdne stroške, v presežku pa je toženkino pritožbo in v celoti pritožbo tožnice zavrnilo. Sodišče druge stopnje je spremenilo sodbo sodišča prve stopnje na račun odškodnine za duševne bolečine zaradi zmanjšanja življenjske aktivnosti, ki jo je znižalo s 15.000,00 EUR na 10.000,00 EUR. Glede skaženosti pa se je sodišče druge stopnje v celoti strinjalo z odločitvijo in obrazložitvijo sodišča prve stopnje.

3. Toženka je vložila predlog za dopustitev revizije. VS RS je s sklepom II DoR 233/2012 z dne 2. avgusta 2012 dopustilo revizijo glede vprašanja pravilne odmere denarne odškodnine za nepremoženjsko škodo za duševne bolečine zaradi skaženosti.

4. Zoper sodbo sodišča druge stopnje in v skladu s sklepom o dopustitvi revizije toženka vlaga revizijo zaradi zmotne uporabe materialnega prava. Toženka meni, da tožnici iz naslova duševnih bolečin zaradi skaženosti pripada največ      2.000,00 EUR odškodnine. Izpostavlja odločitve v zadevah II Ips 444/2007,         II Ips 525/2008, II Ips 891/2009, II Ips 40/2009 in II Ips 818/2008, v katerih je Vrhovno sodišče za bistveno hujšo skaženost dosodilo skoraj enako odškodnino ali pa celo nižjo odškodnino kot v konkretnem primeru. Sodišče druge stopnje tako ni upoštevalo objektivizacije pri odmeri odškodnine iz naslova duševnih bolečin zaradi skaženosti.

5. Revizija je bila vročena tožeči stranki, ki nanjo ni odgovorila.

7. Ob odmeri odškodnine za duševne bolečine zaradi skaženosti je potrebno upoštevati vse objektivne (ugotovljena skaženost) in subjektivne okoliščine (vpliv skaženosti na duševno počutje oškodovanca/ke) konkretnega primera. Denarna odškodnina mora biti pravična, kar pomeni, da je primerljiva z odškodninami za podobno škodo, hkrati pa upošteva vse individualne značilnosti oškodovanca/ke.

8. Ob upoštevanju objektivnih in subjektivnih okoliščin, ki so pravnomočno ugotovljene in je revizijsko sodišče na te ugotovitve vezano, ter potrebne objektivizacije odškodnine v skladu z prisojenimi odškodninami v primerljivih zadevah(1) (2) revizijsko sodišče ocenjuje, da je odmerjena odškodnina za duševne bolečine zaradi skaženosti v višini 5.500,00 EUR (5,6 plač) previsoka. Glede na ugotovljeno skaženost, starost toženke (v času škodnega dogodka je bila stara 17 let) in spol toženke je pravična denarna odškodnina za duševne bolečine         zaradi skaženosti 3.500,00 EUR (3,6 plač). Zaradi navedenega je revizijsko sodišče reviziji delno ugodilo in sodbo sodišča druge stopnje v 1. točki spremenilo tako, da se odškodnina za skaženost zniža za 2.000,00 EUR na 3.500,00 EUR, v ostalem pa je revizijo zavrnilo.

9. Odločitev o stroških temelji na določbah prvega odstavka 154. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) v zvezi z drugim odstavkom 165. člena ZPP.

10. Zaradi delne ugoditve reviziji se je spremenil tudi uspeh pravdnih strank. Dosedanji uspeh je bil porazdeljen 66,84 % za tožnico in 33,16 % za toženko. Zaradi znižanja odškodnine še za 2.000,00 EUR je porazdelitev uspeha sedaj 62 % za tožnico in 38 % za toženko. Ob neizpodbijani ugotovitvi, da znašajo tožničini potrebni stroški postopka 3.049,79 EUR in toženkini potrebni stroški postopka 231,12 EUR, znašajo tožničinem uspehu ustrezni stroški 1.890,87 EUR in toženkinemu uspehu ustrezni stroški 87,83 EUR. Po medsebojnem pobotanju mora toženka povrniti tožnici 1.803,04 EUR stroškov postopka pred sodiščem prve stopnje.

11. Spremenil pa se je tudi uspeh v pritožbenem postopku. Sodišče druge stopnje je pritožbeni uspeh toženke ocenilo na 35 %. Zaradi znižanja prisojene odškodnine še za 2.000,00 EUR znaša pritožbeni uspeh toženke 48,28 %. Toženka je priglasila 290,00 EUR pritožbenih stroškov. Glede na ocenjen pritožbeni uspeh mora tožnica toženki povrniti 140,00 EUR.

12. Toženka je z revizijo delno uspela, in sicer v 57,14 %, zato je tožnica dolžna toženki povrniti ustrezen del revizijskih stroškov. Sodišče jih je v skladu s stroškovnikom in Odvetniško tarifo odmerilo na 337,09 EUR (Toženki pripada nagrada za izredno pravno sredstvo po 3. točki tarifne številke 21 OT (450 točk) in nagrada za nadaljnje obrazložene vloge po 3. točki tarifne številke 19 OT (150 točk)(3), materialni stroški v višini 2 %, povečano za 20 % DDV). Glede na uspeh toženke je tožnica dolžna toženki povrniti 192,61 EUR revizijskih stroškov. Tožnik je dolžan plačati odmerjene stroške v petnajstdnevnem paricijskem roku, ki prične teči naslednji dan po vročitvi te sodbe (prvi, drugi in tretji odstavek 313. člena ZPP). Če tožnica v paricijskem roku svoje obveznosti plačila pravdnih stroškov ne bo izpolnila, bo prišla v zamudo (299. člen Obligacijskega zakonika (v nadaljevanju OZ)) in bo od zamude dalje dolžna toženki plačati še zakonske zamudne obresti (378. člen OZ).

Op. št. (1):    Primerjaj  II Ips 430/2008,  II Ips 455/2004,  II Ips 801/2009,  II Ips 851/2007,  II Ips 252/2007, II Ips 597/2000,  II Ips 338/2005,  II Ips 574/2009,  II Ips 827/2007,  II Ips 65/2000,  II Ips 289/2003.

Op. št. (2):    Odločitve v zadevah, ki jih izpostavlja toženka, niso primerljive z obravnavano zadevo, saj gre v teh zadevah za drugačne poškodbe in drugačno skaženost.

Op. št. (3):    primerjaj II Ips 891/2009.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.