TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
Sklep I R 33/2013
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-02-28

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - uslužbenka pristojnega sodišča kot zakonita zastopnica upnika - izvršba na denarna sredstva dolžnika

Čeprav je zakonita zastopnica upnika strojepiska pri pristojnem sodišču, zato, ker gre v postopku le za opravo izvršbe z rubežem dohodkov in plače, po razumnih merilih objektivna nepristranskost sodišče ne more biti prizadeta.

1. Okrajno sodišče v Grosupljem je na podlagi sodne poravnave Okrožnega sodišča v Ljubljani P 2544/2011-4 z dne 14. 5. 2012 izdalo sklep o izvršbi in zavarovanju I 39/2013 z dne 20. 2. 2013. S tem sklepom je ugodilo upnikovemu predlogu zoper dolžnika za izvršbo in zavarovanje z rubežem denarnih sredstev, ki jih ima dolžnik na računu pri organizaciji za plačilni promet in z rubežem plače, ki jo dolžnik prejema pri gospodarski družbi, zaradi izterjave neplačanih zneskov preživnine.

2. Okrajno sodišče v Grosupljem je predlagalo določitev drugega stvarno pristojnega sodišča, z utemeljitvijo, da bi bil lahko podan razumen dvom v objektivno nepristranskost pristojnega sodišča, ker je zakonita zastopnica mladoletnega upnika uslužbenka pristojnega sodišča, ki trenutno dela kot strojepiska v izvršilnih zadevah na podlagi verodostojne listine. Ker gre za majhno sodišče, na katerem so lahko osebne in življenjske razmere sodelavcem vsem na sodišču dobro znane in ker je razmerje med upnikovo zakonito zastopnico in dolžnikom zelo zaostreno, bi bil v javnosti lahko vzbujen dvom, ali bo dolžnik deležen nevtralnega sojenja.

4. Po 67. členu Zakona o pravdnem postopku (ZPP) v zvezi s 15. členom Zakona o izvršbi in zavarovanju (ZIZ) lahko Vrhovno sodišče na predlog prisojenega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to podani drugi tehtni razlogi.

5. Vrhovno sodišče ocenjuje, da v obravnavanem primeru okoliščine, da je zakonita zastopnica mladoletnega upnika zaposlena pri pristojnem sodišču kot strojepiska, ni mogoče subsumirati pod pojem „drugega tehtnega razloga“ iz 67. člena ZPP. Objektivna nepristranskost sodišča, ki se izraža v percepciji javnosti o nevtralnosti in neodvisnosti sodišča kot nosilca sodne funkcije, namreč v konkretnem primeru po razumnih merilih ne more biti prizadeta. Res je, da gre za manjše sodišče, vendar je z ustrezno organizacijo dela in pravilno razporeditvijo sodnih zapisnikaric v zvezi z obravnavano zadevo mogoče zagotoviti, da videz nepristranskosti sojenja ne bo okrnjen. Odločilno je namreč, da gre za izvršilno zadevo in da je pristojno sodišče sklep o izvršbi in zavarovanju že izdalo. Izvršba je dovoljena z rubežem denarnih sredstev pri banki in rubežem plače pri gospodarski organizaciji, tako da gre v bistvu predvsem za formalizirani tehnični postopek. Zato Vrhovno sodišče zaključuje, da ni podlage za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča namesto Okrajnega sodišča v Grosupljem.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 16/2013
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-02-28

spor o pristojnosti - spor iz pridobitve dejavnosti strank v postopku - gospodarski spor - pristojnost okrožnega sodišča

Ob dejstvu, da je tožnik gospodarska družba, toženka samostojna podjetnica posameznica, spor pa, kot je razvidno iz vlog pravdnih strank, izvira iz njune pridobitne dejavnosti, gre v obravnavani zadevi za gospodarski spor. Za odločanje v gospodarskih sporih stvarno pristojno okrožno sodišče.

Za odločanje je pristojno Okrožno sodišče v Novi Gorici.

1. Tožnik (takratni upnik) je pri Okrajnem sodišču v Ljubljani, Centralnemu oddelku za verodostojno listino 22. 6. 2011 vložil predlog za izvršbo na podlagi verodostojne listine. Okrajno sodišče v Ljubljani je s sklepom VL 95737/2011 z dne 5. 7. 2011 dovolilo predlagano izvršbo in sklenilo, da bo izvršilni postopek po pravnomočnosti sklepa o izvršbi vodilo in o njem odločalo Okrajno sodišče v Tolminu. Toženka (takratna dolžnica) je zoper sklep pravočasno ugovarjala, zato je sodišče s sklepom z dne 28. 3. 2012 sklep o izvršbi delno razveljavilo v delu, s katerim je bila dovoljena izvršba, in sklenilo, da bo o zahtevku v pravdnem postopku odločalo Okrajno sodišče v Tolminu. V preostalem (neobrazloženem) delu je dolžničin ugovor zavrnilo.

2. Okrajno sodišče v Tolminu pristojnosti ni sprejelo in je sprožilo negativni kompetenčni spor. Opozarja, da gre v skladu z 2. točko prvega odstavka 481. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) v obravnavani zadevi za gospodarski spor, saj je tožnik gospodarska družba, toženka podjetnik posameznik, iz ugovornih navedb pa je jasno razvidno, da gre za spor, ki izvira iz njune pridobitne dejavnosti. Za odločanje v gospodarskih sporih je na podlagi 7. točke drugega odstavka 32. člena ZPP stvarno pristojno Okrožno sodišče, zato bi moralo Okrajno sodišče v Ljubljani zadevo odstopiti Okrožnemu sodišču v Novi Gorici kot stvarno in krajevno pristojnemu sodišču.

3. V zadevi je pristojno Okrožno sodišče v Novi Gorici.

4. Pravila o postopku v gospodarskih sporih med drugim veljajo v sporih iz          medsebojnih pravnih razmerjih samostojnih podjetnikov posameznikov, izvirajočih iz njihove pridobitne dejavnosti, in v sporih iz pravnih razmerij, ki so nastala med samostojnimi podjetniki posamezniki v zvezi z opravljanjem njihove pridobitne dejavnosti in gospodarskimi družbami (2. točka prvega odstavka 481. člena ZPP v zvezi s 1. točko prvega odstavka 481. člena ZPP). Ob dejstvu, da je tožnik gospodarska družba, toženka samostojna podjetnica posameznica, spor pa, kot je razvidno iz vlog pravdnih strank, izvira iz njune pridobitne dejavnosti, gre v obravnavani zadevi za gospodarski spor. Za odločanje v gospodarskih sporih je na podlagi 7. točke drugega odstavka 32. člena ZPP stvarno pristojno okrožno sodišče. Krajevno pa je pristojno sodišče, ki je splošno krajevno pristojno za toženko, to je Okrožno sodišče v Novi Gorici.

ZPP člen 32, 32/2-7, 481, 481/1-1, 481/1-2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 14/2013
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-02-07

spor o pristojnosti - gospodrski spor - pristojnost okrožnega sodišča - spor med gospodarskima družbama - sedež gospodarske družbe

Obe stranki sta gospodarski družbi in je zato pri odločanju treba uporabiti pravila o postopku v gospodarskih sporih, v takšnem primeru pa je podana pristojnost okrožnega sodišča. Glede na sedež toženke je torej podana pristojnost Okrožnega sodišča v Ljubljani.

Za odločanje o zadevi je pristojno Okrožno sodišče v Ljubljani.

1. V regresnem sporu, ki je potekal pri Delovnem in socialnem sodišču v Ljubljani je bil postopek proti prvemu in drugemu tožencu pravnomočno zaključen. Sodišče se je s sklepom izreklo, da ni stvarno pristojno za odločanje glede tožbenega zahtevka zoper toženo zavarovalnico in nato zadevo odstopilo Okrajnemu sodišču v Ljubljani.

2. Stališče Okrajnega sodišča v Ljubljani je, da gre za gospodarski spor in je zato pristojno Okrožno sodišče v Ljubljani.

3. Okrajno sodišče v Ljubljani je utemeljeno sprožilo spor o pristojnosti.

4. Obe stranki sta gospodarski družbi in je zato pri odločanju treba uporabiti pravila o postopku v gospodarskih sporih(1), v takšnem primeru pa je podana pristojnost okrožnega sodišča(2). Glede na sedež toženke je torej podana pristojnost Okrožnega sodišča v Ljubljani(3).

Op. št. (1):   Primerjaj prvi odstavek 481. člena Zakona o pravdnem postopku – ZPP.

Op. št. (2):   Primerjaj 7. točko drugega odstavka 32. člena ZPP.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 39/2013
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-04-04

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - uslužbenka sodišča kot stranka v postopku - strojepiska - objektivna nepristranskost sodišča

Zaposlitev toženke na pristojnem sodišču je tehten razlog za določitev drugega sodišča.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrajno sodišče v Radovljici.

1. Tožnik je zoper toženko pri Okrajnem sodišču v Kranju vložil tožbo zaradi plačila 120,00 EUR.

2. Okrajno sodišče v Kranju je predlagalo določitev drugega stvarno pristojnega sodišča z utemeljitvijo, da je toženka zaposlena pri Okrajnem sodišču v Kranju kot strojepiska in da pri svojem delu dejansko sodeluje z vsemi sodniki tega sodišča.

4. Po 67. členu Zakona o pravdnem postopku (ZPP) lahko Vrhovno sodišče določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako lažje opravil postopek, ali če so zato podani drugi tehtni razlogi.

5. V obravnavanem primeru je toženka kot strojepiska zaposlena pri pristojnem Okrajnem sodišču v Kranju. Upoštevaje opisan način povezanosti toženke s pristojnim sodiščem in glede na naravo zadeve, v kateri je stranka, Vrhovno sodišče ocenjuje, da je podan tehten razlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča. Navedeni okoliščini bi namreč utegnili pri nasprotni stranki vzbuditi vtis pristranskosti sodišča, hkrati pa bi mogli negativno vplivati na percepcijo javnosti o nevtralnosti in s tem objektivne nepristranskosti odločanja pristojnega sodišča. Zato je Vrhovno sodišče po 67. členu ZPP predlogu ugodilo in za odločanje v tej pravdni zadevi določilo Okrajno sodišče v Radovljici.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep I R 27/2009, enako tudi I R 53/2009
Sodba IV Ips 128/2012
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-02-19

kršitev materialnih določb zakona - odločba o sankciji - časovna veljavnost zakona

Zaradi kršitve materialnih določb zakona pri izreku sankcije za prekršek je sodišče spremenilo izpodbijani plačilni nalog.

Zahtevi za varstvo zakonitosti se ugodi in se izpodbijani plačilni nalog spremeni tako,

da se storilcu I. M. za prekršek po 3. točki petega odstavka 46. člena ZPrCP izreče globa v višini 250,00 EUR.

1. Policijska postaja Litija (prekrškovni organ) je dne 7. 10. 2012 I. M. izdala plačilni nalog, št. 103611860, zaradi prekrška po 3. točki petega odstavka 46. člena Zakona o pravilih cestnega prometa (v nadaljevanju ZPrCP) ter mu izrekla globo v višini 300,00 EUR in tri kazenske točke. Plačilni nalog je pravnomočen.

2. Zoper navedeni plačilni nalog vlaga vrhovna državna tožilka zahtevo za varstvo zakonitosti zaradi kršitve po 5. točki 156. člena Zakona o prekrških (v nadaljevanju ZP-1) v zvezi z drugim odstavkom 2. člena ZP-1. Navaja, da je policist v plačilni nalog napisal napačen znesek globe (300,00 EUR). Po noveliranem besedilu 46. člena ZPrCP, ki velja od 27. 7. 2012, je za navedeni prekršek namreč predpisana globa v višini 250,00 EUR. Predlaga, da Vrhovno sodišče izpodbijani plačilni nalog spremeni tako, da storilcu izreče globo v višini 250,00 EUR oziroma možnost plačila polovičnega zneska.

3. Vrhovno sodišče je zahtevo za varstvo zakonitosti na podlagi drugega odstavka 423. člena Zakona o kazenskem postopku (v nadaljevanju ZKP) v zvezi s 171. členom ZP-1 poslalo storilcu, ki se o njej ni izjavil.

da je bil storilcu I. M. dne 7. 10. 2012 izdan plačilni nalog, ker je v naselju prekoračil hitrost za več kot 10 do vključno 20 km/h (3. točka petega odstavka 46. člena ZPrCP). Izrečena mu je bila globa v višini 300,00 EUR in tri kazenske točke.

5. Ker je ob storitvi prekrška že veljala novela ZPrCP-A (Ur. l. RS, št. 57/12), ki za navedeni prekršek predpisuje globo v višini 250,00 EUR, je očitek vrhovne državne tožilke glede kršitve materialnih določb zakona pri izreku sankcije za prekršek utemeljen (5. točka 156. člena ZP-1).

6. Vrhovno sodišče je zato zahtevi za varstvo zakonitosti ugodilo in izpodbijani plačilni nalog spremenilo tako, da je storilcu I. M. za prekršek po 3. točki petega odstavka 46. člena ZPrCP izreklo globo v višini 250,00 EUR (prvi odstavek 426. člena ZKP v zvezi s 171. členom ZP-1). Polovični znesek globe torej znaša 125,00 EUR (četrti odstavek 57. člena ZP-1).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III DoR 8/2013
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-04-02

predlog za dopustitev revizije - zavrženje predloga za dopustitev revizije - pooblastilo za vložitev predloga - dvom v pristnost pooblastila

Pooblaščenec prvega toženca je sicer predlogu priložil pooblastilo, na katerem pa je podpis pooblastitelja fotokopija, ni določno označeno na katero zadevo se pooblastilo nanaša, poleg tega pa je pooblastilo pretrgano in je predložena le spodnja polovica strani, kar vse vzbuja dvom v pristnost predloženega pooblastila.

1. Prvi toženec vlaga predlog za dopustitev revizije zoper pravnomočno sodbo, s katero je bilo ugotovljeno, da je prva tožnica zaradi neizpolnitve pogodbe s strani prvega toženca odstopila od kupoprodajne pogodbe, ki jo je z njim sklenila, zaradi česar je bila ta pogodba razvezana, ter sklep, s katerim je bila zavržena njegova pritožba zoper prvostopenjsko sodbo, s katero je bila drugi toženki naložena izpraznitev in izročitev stanovanja.

3. Za vložitev izrednih pravnih sredstev mora odvetnik predložiti novo pooblastilo (drugi odstavek 95. člena Zakona o pravdnem postopku, v nadaljevanju ZPP). Obvezno zastopanje ne velja le tedaj, ko ima stranka ali njen zakoniti zastopnik opravljen pravniški državni izpit (četrti odstavek 86. člena ZPP). Ta zahteva velja tudi za vložitev predloga za dopustitev revizije. Pooblaščenec prvega toženca je sicer predlogu priložil pooblastilo, na katerem pa je podpis pooblastitelja fotokopija, ni določno označeno na katero zadevo se pooblastilo nanaša (ni navedena opravilna številka zadeve), poleg tega pa je pooblastilo pretrgano in je predložena le spodnja polovica strani, kar vse vzbuja dvom v pristnost predloženega pooblastila.

4. Takega pooblastila ni mogoče šteti za novo in posebno pooblastilo, ki ga mora predlogu za dopustitev revizije predložiti njegov vlagatelj. Ker se v postopku z izrednimi pravnimi sredstvi ne uporabljajo določbe o vračanju nepopolnih vlog v popravo in dopolnitev, je Vrhovno sodišče predlog za dopustitev revizije zavrglo (377. člen ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III R 4/2013
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-03-20

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - dvom v nepristranskost sodišča - izločitev sodnika

Okoliščina, ki vzbuja dvom o sodničini nepristranskosti, je lahko samo razlog za njeno izločitev po 6. točki 70. člena ZPP.

1. Pred Okrožnim sodiščem v Novi Gorici zoper toženo stranko teče spor zaradi plačila 11.450,66 EUR s pripadki.

2. V vlogi z dne 9. 2. 2013 je tožena stranka (med drugim) predlagala prenos krajevne pristojnosti na drugo stvarno pristojno sodišče zaradi „okuženosti“ sodeče sodnice, v smislu njene seznanjenosti z velikim številom postopkov (gospodarskih, civilnih in tudi kazenskih), v katerih sta bili udeleženi osebi V. L. [po podatkih AJPES prokurist tožene stranke, opomba revizijskega sodišča] in K. U. ter družbi L. d. o. o. in E. d. o. o.

4. Po določbi 67. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) lahko Vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so zato drugi tehtni razlogi.

5. Delegacija iz razlogov smotrnosti je torej mogoča zaradi razloga lažje izvedbe postopka (hitreje in z manjšimi stroški) ali zaradi drugih tehtnih razlogov. Razloge, ki jih tožena stranka navaja, skuša prikazati kot druge tehtne razloge za delegacijo pristojnosti.

6. Predlog za delegacijo tožena stranka utemeljuje z navedbami, da se je pred novogoriškim sodiščem „vodilo zelo veliko število postopkov (gospodarskih, civilnih in tudi kazenskih in tudi delovnih) v povezavi z osebami V. L. in K. U. ter med družbami L. d. o. o. ter E. d. o. o., pri katerih so bili več ali manj udeleženi in okuženi že vsi sodniki Okrožnega sodišča [v Novi Gorici, opomba revizijskega sodišča]“, med njimi tudi sodeča sodnica. Tožena stranka „utemeljeno sumi“, da je sodeča sodnica „okužena“, zaradi česar bi se po njenem mnenju morala izločiti.

7. Okoliščina, ki vzbuja dvom o sodničini nepristranskosti, je lahko samo razlog za njeno izločitev po 6. točki 70. člena ZPP (kar nenazadnje navaja tudi sama toženka). Šele če bi tožena stranka, zaradi dvoma o njihovi nepristranskosti, izposlovala izločitve tolikšnega števila sodnikov sodišča, da to ne bi moglo več postopati, bi prišla v poštev določitev krajevne pristojnosti drugega stvarno pristojnega sodišča, vendar ne po 67. členu ZPP, temveč po 66. členu ZPP. Iz spisovnih podatkov pa ne izhaja, da bi tožena stranka to izposlovala. Tako določbe 66. člena ZPP ni mogoče obiti s pavšalnim uveljavljanjem domneve pristranskosti vseh sodnikov določenega sodišča in na tej podlagi predlagati delegacijo krajevne pristojnosti po 67. členu ZPP.(1)

8. Upoštevaje navedeno je Vrhovno sodišče predlog kot neutemeljen zavrnilo.

Op. št. (1):    Tako VS RS že v sklepu III R 10/2001 z dne 21. 2. 2001.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III DoR 21/2013
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-04-02

predlog za dopustitev revizije - pooblastilo - pooblastitelj - zakoniti zastopnik pravne osebe - zavrženje predloga za dopustitev revizije

Ker pooblastila za vložitev predloga za dopustitev revizije ni podpisala oseba, ki je v sodnem registru navedena kot direktorica tožene stranke, pooblastila ni podpisala zakonita zastopnica tožene stranke. Odvetnica, ki je vložila predlog za dopustitev revizije, tako ni imela pooblastila tožene stranke za njeno vložitev.

Tožena stranka sama krije stroške predloga.

1. Sodišče prve stopnje je v delu, relevantnem za odločanje o predlogu za dopustitev revizije, sklep o izvršbi Okrajnega sodišča v Trbovljah, opr. št. Ig 2001/00555 z dne 10. 10. 2001 vzdržalo v veljavi v 1. točki izreka za glavnico 31.385,12 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 17. 8. 2001 dalje (1. točka izreka sodbe). Toženi stranki je naložilo povrnitev pravdnih stroškov tožeče stranke v višini 8.734,69 EUR (3. točka izreka sodbe).

2. Sodišče druge stopnje je pritožbi tožene stranke delno ugodilo in sodbo sodišča prve stopnje v izpodbijani 1. točki izreka delno spremenilo tako, da je sklep o izvršbi v 1. točki izreka razveljavilo za zakonske zamudne obresti od glavnice 31.385,12 EUR za čas od dneva, ko so dosegle višino glavnice, ter v tem delu zavrnilo tožbeni zahtevek. V ostalem je pritožbo zavrnilo in v še izpodbijanem, a nespremenjenem delu potrdilo 1. točko izreka sodbe sodišča prve stopnje.

4. Tožena stranka je pravna oseba, ki sama ne more opravljati procesnih dejanj, ampak mora ta namesto nje opravljati njen zakoniti zastopnik (77. in 78. člen Zakona o pravdnem postopku, v nadaljevanju ZPP). Pooblastilo odvetnici A. A. za vložitev predloga za dopustitev revizije je v imenu tožene stranke kot pooblastiteljice podpisala "direktorica M. T.". Iz sodnega registra ne izhaja, da bi bila M. T. v času podelitve pooblastila direktorica tožene stranke.

5. Ker pooblastila za vložitev predloga za dopustitev revizije ni podpisala oseba, ki je v sodnem registru navedena kot direktorica tožene stranke, to je B. B., Vrhovno sodišče ugotavlja, da pooblastila za vložitev predloga za dopustitev revizije ni podpisala zakonita zastopnica tožene stranke. Odvetnica, ki je vložila predlog za dopustitev revizije, tako ni imela pooblastila tožene stranke za njeno vložitev.

6. Ker predlog za dopustitev revizije tožene stranke ni dovoljen (drugi odstavek    374. člena ZPP), ga je Vrhovno sodišče na podlagi 377. člena ZPP zavrglo.

7. Izrek o stroških temelji na določbi prvega odstavka 154. ZPP v zvezi s prvim odstavkom 165. člena ZPP.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II DoR 446/2012
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-03-21

dopuščena revizija - tožba za ugotovitev ničnosti pogodbe - ugotovitvena tožba - pravni interes - zavrženje tožbe

Revizija se dopusti glede vprašanja obstoja pravne koristi za vložitev tožbenega zahtevka za ugotovitev ničnosti, ki naj bi bila v tem, da bo v primeru sodbe, s katero bo tožbenemu zahtevku ugodeno, tožeča stranka zoper toženo stranko uveljavljala zahtevka iz prvega odstavka 87. člena Obligacijskega zakonika.

Revizija se dopusti glede vprašanja obstoja pravne koristi za vložitev tožbenega zahtevka za ugotovitev ničnosti, ki naj bi bila v tem, da bo v primeru sodbe, s katero bo tožbenemu zahtevku ugodeno, tožeča stranka zoper toženo stranko uveljavljala zahtevka iz prvega odstavka 87. člena Obligacijskega zakonika (v nadaljevanju OZ).

1. Prvostopenjsko sodišče je zavrglo tožbeni zahtevek, s katerim sta tožnika zahtevala ugotovitev (podredno delne) ničnosti posojilne pogodbe z ustanovitvijo hipoteke. Presodilo je, da nimata pravnega interesa za vložitev takšne tožbe, saj na zastavljeni nepremičnini, ki je v izvršbi na podlagi sporne pogodbe postala toženčeva last, ne moreta pridobiti lastninske pravice.

2. Pritožbeno sodišče je pritožbo tožnikov zavrnilo in potrdilo sklep prvostopenjskega sodišča. Ocenilo je, da je stališče tožnikov o uspehu v tej pravdi, ki bi jima omogočil uveljavljanje pravic po prvem odstavku 87. člena OZ, zmotno. Ker dajatveni zahtevki iz ničnega pravnega razmerja zapadejo takoj, tožnika nimata pravnega interesa za tožbo za ugotovitev ničnosti (181. člen Zakona o pravdnem postopku; v nadaljevanju ZPP).

3. Tožnika sta zoper sklep pritožbenega sodišča vložila predlog za dopustitev revizije, v katerem izpostavljata vprašanje (ne)obstoja pravnega interesa za ugotovitveno tožbo, ki bi jima v primeru uspeha omogočila uveljavljanje zahtevkov po prvem odstavku 87. člena OZ. Navajata, da glede navedenega (za pravno varnost, enotno uporabo prava in razvoj prava) pomembnega pravnega vprašanja ne obstoji praksa Vrhovnega sodišča.

4. Revizijsko sodišče je ocenilo, da so pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367. a člena ZPP podani glede pravnega vprašanja, oblikovanega v izreku sklepa, zato je v tem obsegu revizijo dopustilo (tretji odstavek 367. a člena ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.