Sodba VIII Ips 3/2013
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-03-18

V konkretnem primeru ZUTPG razveljavlja 43. člen ZSDP samo v delu, ki govori o povprečni mesečni plači v Republiki Sloveniji, določeni na podlagi zadnjih znanih uradnih podatkov o mesečnih plačah in pa o minimalni plači. Glede na določbo

primerih, za katere velja ta zakon (med drugim tudi ZSDP), višine posameznega transferja

določene v razmerju do minimalne plače, zajamčene plače ali povprečne plače v Republiki Sloveniji, kot višine upoštevajo vrednosti, veljavne na dan 31. decembra 2006.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek, da se odpravi odločba Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve št. 12104-1/2010/2 z dne 30. 8. 2010 ter odločba Centra za socialno delo Domžale št. 1210-12102-52/10-24/1 z dne 14. 4. 2010 v delu, kjer je odločeno, da višina nadomestila za nego in varstvo otroka, do katerega je upravičena tožeča stranka, na dan odločanja znaša 3.519,40 EUR bruto mesečno. Zavrnilo je tudi zahtevek, da je tožeča stranka med dopustom za nego in varstvo otroka, upravičena do nadomestila za nego in varstvo, ki na dan 15. 4. 2010 znaša 8.229,55 EUR bruto mesečno ter zahtevek za povračilo stroškov postopka.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbo tožeče stranke zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

3. Zoper pravnomočno sodbo sodišča druge stopnje vlaga tožeča stranka revizijo  zaradi zmotne uporabe materialnega prava.

Navaja, da sta nižji sodišči uporabili določbo 43. člena Zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih (ZSDP, Ur. l. RS, št. 97/2001 in nadaljnji), ki v času izdaje odločbe centra za socialno delo ni več veljala. Zmotno sta menili, da se določba 2. člena Zakona o usklajevanju transferjev posameznikom in gospodinjstvom v Republiki Sloveniji (ZUTPG, Ur. l. RS, št. 114/2006 in nadaljnji) nanaša tudi na nadomestilo za nego in varstvo otroka, ki naj bi bilo določeno v razmerju do povprečne plače v Republiki Sloveniji. Tožeča stranka navaja, da to ne drži, saj je prav ZUTPG razveljavil 43. člen ZSDP, ki je določal največjo višino nadomestila za nego in varstvo otroka v razmerju do povprečne plače v Republiki Sloveniji. V trenutku uveljavitve ZUTPG, naj 43. člen ZSDP ne bi več veljal in nadomestilo za nego in varstvo otroka naj od takrat naprej ne bi bilo več določeno v razmerju do povprečne plače v Republiki Sloveniji. Pri odločanju bi bilo treba upoštevati izključno določbo 1. odstavka 44. člena ZSDP. Predlaga, da se reviziji ugodi in izpodbijana sodba spremeni tako, da se pritožbi v celoti ugodi in toženi stranki naloži plačilo stroškov revizijskega postopka.

5. Na podlagi 371. člena ZPP revizijsko sodišče preizkusi izpodbijano sodbo samo v tistem delu, v katerem se izpodbija z revizijo in v mejah razlogov, ki so v njej navedeni. Pri tem je vezano na dejanske ugotovitve, ki so bile podlaga za izdajo izpodbijane sodbe, saj zaradi zmotne ali nepopolne ugotovitve dejanskega stanja revizije ni mogoče vložiti (3. odstavek 370. člena ZPP).

6. V tej zadevi je sporno, ali ZUTPG v 6. alineji prvega odstavka 9. člena razveljavlja 43. člen ZSDP v celoti, ali pa samo delno, in sicer v delu, ki se nanaša na način določanja zneska povprečne mesečne plače in minimalne plače v Republiki Sloveniji.

izplačilo starševskega nadomestila, razen porodniškega

nadomestila, ne more biti višje od dvainpolkratnika povprečne mesečne plače v Republiki Sloveniji na podlagi zadnjih znanih uradnih podatkov o mesečnih plačah. Izplačilo starševskega nadomestila ne more biti nižje od 55% minimalne plače. Besedilo 9. člena ZUTPG pa se glasi: z dnem uveljavitve tega zakona prenehajo veljati naslednje določbe zakonov in drugih predpisov, ki določajo višine posameznega transferja ali njihovega dela v razmerju do minimalne plače, zajamčene plače ali povprečne plače v Republiki Sloveniji: ...43. člen Zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih, ki se nanaša na najvišje in najnižje izplačilo nadomestila...

8. Čeprav je določba 9. člena ZUTPG nejasna, in mogoče celo zavajajoča, pa kakor pravilno ugotavljata nižji sodišči, iz vsebine zakona izhaja, da namen zakona ni odpraviti omejevanja višine starševskega nadomestila, pač pa poenotenje mehanizmov usklajevanja za vse transferje, ki se izplačujejo iz javnih finančnih virov in zagotovitev enakopravnega socialnega položaja upravičencev. ZUTPG je bil namreč sprejet z namenom poenotenja različnih valorizacijskih pravil, obdobij usklajevanja in načinov opravljanja poračunov.

9. Da je bil namen ZUTPG zgolj delno in ne v celoti razveljaviti 43. člen ZSDP, izhaja tudi iz strukturiranosti ZUTPG. Ta namreč v svojih prehodnih in končnih določbah v 8. členu v celoti razveljavlja nekatere določbe določenih zakonov, v 9. členu pa le delno, v delu, ki se nanaša na višino transferja, določeno v razmerju do minimalne plače, zajamčene plače ali povprečne plače v Republiki Sloveniji. V Poročevalcu državnega zbora v zvezi s predlogom ZUTPG je celo izrecno navedeno, da vseh določb predpisov, ki urejajo posamezne transferje ni mogoče razveljaviti, saj vsebujejo tudi druge vsebine, pomembne za določitev višine posameznega transferja. Ena od teh vsebin je nedvomno tudi določitev maksimuma zneska starševskega nadomestila v višini dvainpolkratnika povprečne mesečne plače in minimuma, v višini 55% minimalne plače.

10. V konkretnem primeru ZUTPG torej razveljavlja 43. člen ZSDP samo v delu, ki govori o povprečni mesečni plači v Republiki Sloveniji, določeni na podlagi zadnjih znanih uradnih podatkov o mesečnih plačah in pa o minimalni plači. Glede na določbo

primerih, za katere velja ta zakon (med drugim tudi ZSDP), višine posameznega transferja

določene v razmerju do minimalne plače, zajamčene plače ali povprečne plače v Republiki Sloveniji, kot višine upoštevajo vrednosti, veljavne na dan 31. decembra 2006. Povprečna mesečna plača oz. minimalna plača se ne računa več glede na zadnje znane uradne podatke o mesečnih plačah, ampak glede na vrednosti, veljavne na dan 31. decembra 2006, z nadaljnjimi uskladitvami pristojnega ministra. Vrednosti se na podlagi  spremembe 43. člena ZSDP uskladijo dvakrat letno, in sicer prvič v juliju mesecu z rastjo cen življenjskih potrebščin v obdobju januar–junij tekočega leta in drugič v januarju z rastjo cen življenjskih potrebščin v obdobju julij–december preteklega leta po podatkih Statističnega urada Republike Slovenije (3. člen ZUTPG).

11. Glede na navedeno revizijski razlogi niso podani. Zato je sodišče na podlagi 378. člena ZPP revizijo kot neutemeljeno zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.