Sodba VIII Ips 175/2012
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2013-02-05

odpoved pogodbe o zaposlitvi - poslovni razlog - sprememba organizacije - rok za odpoved

Eden od možnih vzrokov za nastanek in obstoj poslovnega razloga je tudi organizacijski razlog, ki ga predstavlja odločitev delodajalca, da bo dela dveh delovnih mest za naprej pokrival le en delavec oziroma, da se dve delovni mesti združita zaradi opravljanja njunih nalog le po enem izvajalcu.

Kdaj je prišlo do nastanka poslovnega razloga je, upoštevaje zakonsko opredelitev tega razloga, dejansko vprašanje. Sodišče je ugotovilo, da je do organizacijske združitve delovnih mest blagajnika in knjigovodje pri toženi stranki prišlo v mesecu februarju 2011 in revizijsko sodišče je na to dejansko ugotovitev vezano.

1. Sodišče prve stopnje je delno ugodilo tožbenemu zahtevku in ugotovilo, da je toženi stranki v posledici odpovedi pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga z dne 9. 5. 2011 zaposlitev prenehala s 17. 7. 2011, namesto s 17. 6. 2011. Toženi stranki je naložilo, da tožnici iz naslova plače do navedenega datuma izplača bruto znesek 3.492 EUR. Sicer pa je tožbeni zahtevek za ugotovitev nezakonitosti redne odpovedi pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga zavrnilo, hkrati pa zavrnilo tudi zahtevek za plačilo odškodnine na mesto vrnitve tožnice na delo v znesku 10.476 EUR. Glede na delni uspeh v sporu je toženi stranki naložilo, da tožnici na račun povrnitve 50 % njenih stroškov postopka plača 523,50 EUR.

2. Sodišče druge stopnje je tožničino pritožbo zoper zavrnilni del sodbe sodišča prve stopnje in zoper odločitev o stroških postopka zavrnilo. Soglašalo je z ugotovitvami, da je bil na strani tožene stranke podan utemeljen poslovni razlog za odpoved pogodbe o zaposlitvi in da je do le-tega prišlo v mesecu februarju 2011, ko je bila dne 28. 2. 2011 sprejeta odločitev o združitvi dveh delovnih mest, to je delovnega mesta knjigovodje in delovnega mesta blagajnika.

3. Zoper pravnomočno sodbo sodišča druge stopnje vlaga tožnica revizijo zaradi bistvenih kršitev določb pravdnega postopka in zmotne uporabe materialnega prava. Navaja, da je sodišče ob sočasnih ugotovitvah, da je do zmanjšanja obsega dela pri toženi stranki prišlo že v letu 2010, zmotno presodilo, da je poslovni razlog nastal šele 28. 2. 2011, ko je ob sicer nespremenjenih okoliščinah prišlo le do formalne združitve delovnih mest. Tudi sicer je bilo ugotovljeno, da je tožena stranka iz istega razloga, to je zmanjšanja potreb po delu, tožnici že v letu 2009 odpovedala pogodbo o zaposlitvi, potem pa zaradi takratne nosečnosti tožnice od odpovedi odstopila. Zato je sodišče zmotno presodilo, da je bila odpoved z dne 9. 5. 2011 pravočasna. Hkrati pa revizija v zvezi z ugotovitvijo, da je tožena stranka 28. 2. 2011 sklenila združiti delovni mesti blagajnika in knjigovodje, sodišču očita bistveno kršitev določb pravdnega postopka, ker je sodišče s tem v zvezi v nasprotju z namenom in določbami 34. člena Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (ZDSS-1) izvajalo dokaze po uradni dolžnosti z zahtevo po predložitvi listine o tej spremembi, ki je tožena stranka niti ni zatrjevala. Hkrati pa v zvezi z ugotovitvijo, da je nastal poslovni razlog šele v februarju 2011, tožnica uveljavlja tudi bistveno kršitev določb pravdnega postopka v smislu 14. in 15. točke drugega odstavka 339. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP), ker je direktor tožene stranke izpovedal, da se pogoji dela za tožnico niso spreminjali vse od leta 2009 dalje, hkrati pa je sodišče ugotavljalo, da zgolj formalna ukinitev delovnega mesta ne predstavlja nujnega pogoja za redno odpoved pogodbe o zaposlitvi, kar pomeni, da je za tek roka za podajo odpovedi pomembno dejansko prenehanje potreb po delu delavca.

5. Na podlagi 371. člena ZPP revizijsko sodišče preizkusi izpodbijano sodbo samo v tistem delu, v katerem se izpodbija z revizijo, in v mejah razlogov, ki so v njej navedeni. Pri tem je vezano na dejanske ugotovitve, ki so bile podlaga za izdajo izpodbijane sodbe, saj zaradi zmotne ali nepopolne ugotovitve dejanskega stanja revizije ni mogoče vložiti (tretji odstavek 370. člena ZPP).

6. Tožena stranka se je smiselno sklicevala na prenehanje potreb po tožničinem delu tudi zaradi organizacijskega razloga in je s tem v zvezi direktor tožene stranke, zaslišan pred sodiščem v imenu tožene stranke, izpovedal, da je v mesecu februarju 2011 prišlo do formalne združitve delovnega mesta knjigovodje, za katero je imela sklenjeno pogodbo o zaposlitvi tožnica, in delovnega mesta blagajnika. Sodišče prve stopnje je zgolj zaradi dodatne preverbe te izpovedbe po uradni dolžnosti pribavilo ustrezno listino o združitvi navedenih delovnih mest. Ni šlo za dokaz, ki bi lahko bistveno vplival na odločitev, saj samo dejstvo, da je prišlo do združitve teh delovnih mest, niti ni bilo sporno, o tem pa je v vsakem primeru odločal direktor tožene stranke. Tudi če je z izvedbo tega dokaza sodišče preseglo pomen določb 34. člena ZDSS-1, ni šlo za bistveno kršitev določb pravdnega postopka v smislu prvega odstavka 339. člena ZPP.

7. Na podlagi prve alineje prvega odstavka 88. člena Zakona o delovnih razmerjih (ZDR) je podan poslovni razlog za redno odpoved pogodbe o zaposlitvi, če je prenehala potreba po opravljanju določenega dela pod pogoji iz pogodbe o zaposlitvi zaradi ekonomskih, organizacijskih, tehnoloških, strukturnih ali podobnih razlogov na strani delodajalca. Eden od možnih vzrokov za nastanek in obstoj poslovnega razloga je torej tudi organizacijski razlog, ki ga predstavlja odločitev delodajalca, da bo dela dveh delovnih mest za naprej pokrival le en delavec oziroma, da se dve delovni mesti združita zaradi opravljanja njunih nalog le po enem izvajalcu.

8. Kdaj je prišlo do nastanka poslovnega razloga je, upoštevaje zakonsko opredelitev tega razloga, dejansko vprašanje. Sodišče je ugotovilo, da je do organizacijske združitve delovnih mest blagajnika in knjigovodje pri toženi stranki prišlo v mesecu februarju 2011 in revizijsko sodišče je na to dejansko ugotovitev vezano. V zvezi s tem dejstvom revizija sodišču tudi ne očita bistvene kršitve določb pravdnega postopka v smislu 14. in 15. točke drugega odstavka 339. člena ZPP. Glede na to je sodišče utemeljeno presodilo, da šestmesečni rok za sporno odpoved pogodbe o zaposlitvi iz šestega odstavka 88. člena ZDR ob njeni podaji dne 9. 5. 2011 še ni potekel.

9. Tožnica sodišču neutemeljeno očita bistveno kršitev določb pravdnega postopka iz 14. točke drugega odstavka 339. člena ZPP, ko na eni strani ugotavlja obstoj poslovnega razloga zaradi reorganizacije in združitve delovnih mest knjigovodja in blagajnik, na drugi pa, da formalna sprememba akta o sistemizaciji in formalna ukinitev delovnega mesta ni nujni pogoj za redno odpoved pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga. Sodišče namreč dejansko prenehanje potreb po tožničinem delu, tudi zaradi predhodne daljše tožničine odsotnosti zaradi porodniškega dopusta, utemeljeno ugotavlja ravno v posledici navedene reorganizacije in združitve delovnih mest.

10. Glede na navedeno druge revizijske navedbe niso bistvene za odločitev. Prav tako tožnica v reviziji ne more uspešno izpodbijati odmere stroškov postopka, ker odločitev o tem ne spada med odločitve o glavni stvari in zato samostojno izpodbijanje odločitve o stroških v reviziji ni dovoljeno.

11. Ker revizijski razlogi niso podani, je sodišče na podlagi 378. člena ZPP revizijo kot neutemeljeno zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.