Sklep II Ips 78/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2011-10-06

denacionalizacija - vrnitev nepremičnine v naravi - izjeme - namen izrabe prostora in nepremičnin - okrnjenost prostorske kompleksnosti

Presoja izjeme od vrnitve podržavljene nepremičnine denacionalizacijskemu upravičencu v naravi po 4. točki prvega odstavka 19. člena ZDen.

1. Predlagatelj je dedič denacionalizacijskega upravičenca V. G. Predlagal je vrnitev nacionalizirane nepremičnine parc. št. ... k. o. ... v naravi, podrejeno pa vrnitev nadomestne nepremičnine oziroma plačilo odškodnine v obliki obveznic druge nasprotne udeleženke. Sodišče prve stopnje je denacionalizacijskemu upravičencu za podržavljeno nepremičnino priznalo 6.865,01 EUR odškodnine v obliki obveznic druge nasprotne udeleženke ter predlagatelja postavilo za skrbnika za upravljanje z vrnjenim premoženjem. Sodišče druge stopnje je sklep prvostopenjskega sodišča potrdilo.

2. Zoper sklep sodišča druge stopnje vlaga predlagatelj revizijo zaradi bistvenih kršitev določb pravdnega postopka in zmotne uporabe materialnega prava. Predlaga, da se reviziji ugodi in se sklep sodišča druge stopnje spremeni tako, da se ugodi njegovemu primarnemu predlogu za vrnitev nepremičnine v naravi, podrejeno pa, da se izpodbijani sklep in sklepi sodišča prve stopnje razveljavijo in se zadeva vrne sodišču prve stopnje v novo odločanje. Zakon o denacionalizaciji (v nadaljevanju ZDen) kot osnovno obliko denacionalizacije določa vrnitev podržavljenega premoženja v naravi, izjeme od tega pravila pa je treba tolmačiti restriktivno. Upoštevajoč sodno prakso mora biti okrnitev prostorske kompleksnosti iz 4. točke prvega odstavka 19. člena ZDen bistvena. Sodišče prve stopnje je ugotavljalo pogoje iz 4. točke prvega odstavka 19. člena ZDen in se pri tem oprlo na izvedensko mnenje, v katerem se je izvedenec opredelil do pogojev iz 1. točke prvega odstavka 19. člena ZDen. Sodišče je zato zagrešilo absolutno bistveno kršitev določb pravdnega postopka iz 14. točke drugega odstavka 339. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP), saj se sklicuje na izvedensko mnenje izvedenca, ki okoliščin iz 4. točke prvega odstavka 19. člena ZDen sploh ni presojal. Sklep o odločilnih dejstvih zato nima razlogov oziroma so ti v nasprotju z izrekom. Sodišče prve stopnje se je pri presoji bistvene okrnitve prostorske celovitosti le oprlo na mnenje izvedenca, čeprav to ni vprašanje, o katerem odloča slednji. Sporna nepremičnina predstavlja le 4,26 % celotne površine, zato ni bistveni del celotnega kompleksa. Sodišči tudi nista pojasnili, zakaj bi se prostorska celovitost z vrnitvijo sporne nepremičnine zmanjšala.

3. Revizija je bila na podlagi 375. člena ZPP vročena nasprotnima udeleženkama, ki nanjo nista odgovorili.

5. Iz dejanskih ugotovitev sodišč prve in druge stopnje, na katere je revizijsko sodišče vezano (tretji odstavek 370. člena ZPP), izhaja, da nepremičnina, katere vrnitev zahteva predlagatelj, služi potrebam javnega zavoda A., ki obsega tudi Dijaški dom ... Izobraževalni zavod je hkrati tudi lastnik parcel, ki obkrožajo zahtevano nepremičnino. Sedaj vse nepremičnine A., skupaj z zahtevano tvorijo trikotnik. V sredini trikotnika je nacionalizirana nepremičnina, ki skupaj z nepremičninama parc. št. …, k. o. ... v naravi predstavlja zelenico oziroma park, namenjen druženju učencev ob šolskih odmorih in ob prostem času. Sporna nepremičnina se nahaja 12,5 metrov stran od Dijaškega doma ..., v bližini pa je tudi izhod iz zaklonišča.

6. Sodišče prve stopnje ni zagrešilo očitane bistvene kršitve določb pravdnega postopka in se le oprlo na izvedensko mnenje izvedenca gradbene stroke, ki je presojal izjeme od načela vrnitve podržavljene nepremičnine v naravi po 1. točki prvega odstavka 19. člena ZDen, čeprav se je samo sklicevalo na izjeme iz 4. točke istega člena. Sodišče prve stopnje je v zadostni meri pojasnilo, zakaj šteje, da je podana izjema od vračila podržavljenega premoženja po 4. točki prvega odstavka 19. člena ZDen. Pri tem ni le povzelo izvedenskega mnenja, temveč je samo presojalo pogoj bistvene okrnjenosti prostorske kompleksnosti oziroma namena izrabe prostora in nepremičnin, ki je po tej določbi predpostavka, ki mora biti izpolnjena za to, da se nepremičnina ne vrne v naravi. Do tega se je opredelilo na 4. in 5. strani sklepa z dne 22. 1. 2010, sodišče druge stopnje pa je temu stališču pritrdilo (3. stran sklepa pritožbenega sodišča). Glede na to, da podržavljena nepremičnina skupaj z nepremičninama parc. št. ... k. o. S... predstavlja park, bi bil z njeno vrnitvijo denacionalizacijskemu upravičencu v naravi namen izrabe preostalih dveh nepremičnin bistveno okrnjen, pri čemer revizijsko sodišče v celoti pritrjuje razlogom sodišč prve in druge stopnje. Sodišči sta materialnopravno pravilno presodili, da je podana izjema od načela vrnitve nepremičnine v naravi iz 4. točke prvega odstavka 19. člena ZDen.

7. Uveljavljani revizijski razlogi niso podani (371. člen ZPP), zato je sodišče na podlagi 378. člena ZPP revizijo in predlog za povrnitev revizijskih stroškov kot neutemeljena zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.