Sklep Dsp 1/2012, enako tudi Dsp 2/2012, Dsp 3/2012
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-07-10

Vrhovno sodišče je stranki izreklo denarno kazen na podlagi tretjega odstavka 11. člena ZPP. Glede na žaljive navedbe v pritožbi in upoštevaje, da stranki že izrečena kazen zaradi enakih in podobnih žalitev ni zalegla, je Vrhovno sodišče odločilo, da je primerna izrečena kazen v znesku 1.000,00 EUR.

Stranka A. T. se za žalitev sodišča v pritožbi z dne 7. 5. 2012 zoper sklep Višjega delovnega in socialnega sodišča RoP 7/2012 kaznuje z denarno kaznijo 1.000,00 EUR (z besedo tisoč eurov).

Izrečeno denarno kazen mora plačati na račun Vrhovnega sodišča Republike Slovenije št. 01100-8450092565, v roku 15 dni po pravnomočnosti tega sklepa.

1. Višje delovno in socialno sodišče je s sklepom št. RoP 7/2012 z dne 30. 3. 2012 kaznovalo stranko z denarno kaznijo 250,00 EUR zaradi žalitev sodišč in sodnice v rokovnem predlogu z dne 20. 3. 2012. Pritožbo zoper navedeni sklep je Vrhovno sodišče zavrnilo s sklepom št. Dsp 1/2012 z dne 10. 7. 2012.

2. V navedeni pritožbi stranka nadaljuje z žalitvami in neprimernimi izrazi, ki v pretežnem delu sploh nimajo nobene neposredne zveze s postopkom, v katerem je bila podana vloga s takimi izrazi. Gre za očitno namerno nedostojno in žaljivo izražanje vrednostnih ocen o slovenski državi, njenemu sodstvu in sodnikih. Govori o:

„kriminalcih na delovnem sodišču“ in „Višjem sodišču, ki ga spet vladajo samo ženske“ ter o „kriminalnih dejanjih pristojnih sodnic“, o „lopovskih sodnicah“ in „koruptnih sodnicah“,

o tem da „v nasprotju želji tožnika sodnica in njeni otroci še vedno niso oboleli za rakom ali aidsom, tožnik pa upa in dnevno moli Boga, da se to zgodi in da ta sodnica umre oz. crkne“,

o tem, da „v sodstvu zaposlujejo medtem tudi moške, vendar več kot 50% pederje, torej spet ne prave moške sodnike“,

da je „pravično si želeti, da sodnice crknejo, saj bi jih v Siciliji dan ali dva kasneje ubili,

da si je „javno zaželel, da …, njenega moža … ter otroka pobere rak ali aids in da vsi crknejo,

„enostavno neverjetno kakšna prifuknjena nacija je ta Slovenija“.

3. Razžalitev je napad na čast in dobro ime drugega v obliki žaljive vrednostne ocene. Prav za takšen primer gre po presoji Vrhovnega sodišča v obravnavani zadevi, saj stranka v pritožbi podaja negativne vrednostne ocene dela sodišča in sodnikov, s trditvami, ki gredo ne samo preko meje dobrega okusa, ampak so žaljive in skušajo jemati ugled sodstvu, sodiščem in sodnikom. Prav varstvu zaupanja v sodstvo ter ugleda in avtoritete sodišča ter sodne veje oblasti pa je namenjeno varstvo po prvem odstavku 109. člena ZPP.

4. Opisano ravnanje terja ukrep v skladu s prvim odstavkom 109. člena ZPP, zato je Vrhovno sodišče stranki izreklo denarno kazen na podlagi tretjega odstavka 11. člena ZPP, po katerem se ob zlorabi pravic izreče denarno kazen do 1.300 evrov. Glede na žaljive navedbe v pritožbi in upoštevaje, da stranki že izrečena kazen zaradi enakih in podobnih žalitev ni zalegla, je Vrhovno sodišče odločilo, da je primerna izrečena kazen v znesku 1.000,00 EUR. Rok za plačilo kazni je določen v skladu s četrtim odstavkom 11. člena ZPP, ki določa, da ta ne sme biti krajši od 15 dni in ne daljši od 3 mesecev.

Zoper ta sklep je dopustna pritožba na Vrhovno sodišče Republike Slovenije. Pritožba se vloži pisno pri Vrhovnem sodišču Republike Slovenije v 15 dneh po prejemu pisnega odpravka tega sklepa.

Opr. št: Dsp 2/2012, ECLI:SI:VSRS:2012:DSP.2.2012

Opr. št: Dsp 3/2012, ECLI:SI:VSRS:2012:DSP.3.2012

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.