TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
Sklep II Ips 43/2012
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-03-15

dovoljenost revizije - rok za vložitev revizije - nepopolna vloga - priloge

Tožniku je bila pravnomočno prisojena odškodnina v dveh delih. Toženčeva revizija v zvezi s prvo sodbo je prepozna; glede druge sodbe pa je glede na čas izdaje prvostopenjske odločbe treba upoštevati določbe ZPP-D in bi bila tako revizija dovoljena le, če bi jo revizijsko sodišče dopustilo v skladu s 367. a členom ZPP. Reviziji nista bila priložena predlog za dopustitev revizije in sklep o dopustitvi revizije in zato niso podane predpostavke dovoljenosti revizije.

1. Sodišče prve stopnje je s sklepom zavrglo revizijo toženca z dne 16. 9. 2010, ki je bila vložena zoper sodbo Višjega sodišča v Celju Cp 1592/2006 z dne 24. 5. 2007, v zvezi s sodbo Okrožnega sodišča v Celju P 327/1999 z dne 21. 4. 2006 in sodbo Višjega sodišča v Celju Cp 157/2009 z dne 7. 5. 2010, v zvezi s sodbo Okrožnega sodišča v Celju P 565/2009 z dne 1. 7. 2009.

2. Pritožbeno sodišče je zavrnilo toženčevo pritožbo proti sklepu sodišča prve stopnje.

3. Toženec je vložil revizijo proti sklepu pritožbenega sodišča zaradi „bistvenih kršitev določb pravdnega postopka  v smislu 367. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP)“. Revident zastopa tezo, da je treba revizijo dopustiti po pravilih pred sprejetjem novele ZPP-D, ker je bilo „o prvem delu zahtevka“ odločeno pred novelo ZPP, ko se je revizijska vrednost zvišala na znesek 40.000 EUR. Toženec je bil obsojen skupno na plačilo odškodnine v znesku 4.651,88 EUR, kar presega protivrednost 1.000.000 SIT in je zaradi tega „tožnik trdno prepričan, da bi sodišče moralo dovoliti njegovo revizijo“. Stališče revidenta je tudi, da odločitev sodišč ni bila sprejeta v duhu ustavnih pravic do sodnega varstva, do pravnega sredstva in do enakega varstva pravic.

5. Tožniku je bila pravnomočno prisojena odškodnina v dveh delih: najprej deloma s sodbo, ki jo je Višje sodišče v Celju izdalo 24. 5. 2007, nato pa še s sodbo istega sodišča z dne 7. 5. 2010. Kolikor se toženčeva revizija nanaša na prvo navedeno sodbo, je ta prepozna, saj je bila vložena dobra štiri leta po izdaji izpodbijane sodbe(1). Kolikor pa se revizija nanaša na drugo sodbo (vrednost izpodbijanega dela pravnomočne sodbe znaša 3.400 EUR), pa je glede na čas izdaje prvostopenjske odločbe treba upoštevati določbe ZPP-D(2) in bi bila tako revizija dovoljena le, če bi jo revizijsko sodišče dopustilo v skladu s 367. a členom ZPP(3). Reviziji nista bila priložena predlog za dopustitev revizije in sklep o dopustitvi revizije(4) in zato niso podane predpostavke dovoljenosti revizije.

Op. št. (1):   Primerjaj določbo 367. člena ZPP/99.

Op. št. (2):   Primerjaj prvi in drugi odstavek 130. člena ZPP-D.

Op. št. (3):   Primerjaj določbe drugega in tretjega odstavka 367. člena ZPP.

Op. št. (4):   Primerjaj drugi odstavek 373. člena ZPP.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II DoR 347/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-01-19

CIVILNO PROCESNO PRAVO - OBLIGACIJSKO PRAVO

dopuščena revizija - lastninska pravica na nepremičnini - solastnina - izključna uporaba enega od solastnikov - uporabnina

Ali solastniku stvari, ki jo je solastnik uporabil v svojo korist, 198. člen OZ daje pravico zahtevati od njega, naj mu nadomesti korist (neplačevanje najemnine), ki jo je ta imel od uporabe, v povezavi z institutom neupravičene obogatitve iz 190. člena OZ.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožničin tožbeni zahtevek, da so ji dolžni toženci nerazdelno plačati 19.995,00 EUR uporabnine z zakonskimi zamudnimi obrestmi za njej solastno polovico stanovanja v Ljubljani, ki ga uporabljajo v celoti, za obdobje od 13. 12. 2006 do 30. 9. 2010, ter ji od 1. 10. 2010 dalje do prenehanja kršitve solastninske pravice plačevati po 430,00 EUR mesečne uporabnine, ki zapade v plačilo vsakega prvega dne v mesecu za tekoči mesec, za primer zamude pa z zakonskimi zamudnimi obrestmi.

2. Sodišče druge stopnje je odločitev, ki se nanaša na drugo toženko in na tretjega toženca razveljavilo in zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v novo sojenje, zavrnilno sodbo zoper prvo toženko M. H. pa je potrdilo.

3. Tožnica je zoper sodbo o zavrnitvi pritožbe, nanašajoče se na prvo toženko M. H., vložila predlog za dopustitev revizije, in sicer glede pravnega vprašanja, ali solastniku stvari, ki jo je solastnik uporabil v svojo korist, 198. člen Obligacijskega zakonika daje pravico zahtevati od njega, naj mu nadomesti korist (neplačevanje najemnine), ki jo je ta imel od uporabe, v povezavi z institutom neupravičene obogatitve iz 190. člena istega zakona. Zatrjuje odstop od sodne prakse Vrhovnega sodišča in višjih sodišč v primerljivih zadevah.

4. Pogoji za dopustitev revizije iz 367. a člena Zakona o pravdnem postopku niso podani, zato je Vrhovno sodišče predlog zavrnilo (drugi odstavek 367. c člena istega zakona).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II DoR 468/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-01-12

predlog za dopustitev revizije - nepopoln predlog - opredelitev bistvene kršitve določb pravdnega postopka - zavrženje predloga za dopustitev revizije

Zahteva o „natančnem in konkretnem“ opisu kršitev postopka iz četrtega odstavka 367. b člena ZPP izpolnjena, če stranka konkretno (in zanjo sporno) procesno dejansko stanje umesti v sistem kršitev postopka iz ZPP na način, ki utemelji revizijski razlog bistvene kršitve določb postopka iz 370. člena ZPP.

1. S pravnomočno sodbo sodišča prve stopnje, izdano 23. 2. 2010, je bila mladoletna hčerka pravdnih strank dodeljena materi, 2. 11. 2010 pa je tožnik vložil tožbo z zahtevkom za predodelitev hčerke v vzgojo in varstvo njemu, vendar je bil njegov zahtevek v tem postopku pravnomočno zavrnjen.

2. Tožnik je vložil predlog za dopustitev revizije zoper pravnomočno sodbo, izdano na drugi stopnji, iz nejasno artikulirane vsebine katerega bi bilo mogoče povzeti predvsem očitek premajhne aktivnosti sodišča v vodenju postopka – vključno z očitkom kršitve določb 285. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) – ki naj bi končno imela za posledico, da je obrazložitev sodb sodišč prve in druge stopnje pravno nepoštena, arbitrarna in takšna, ki kaže na (sodniško) samovoljo.

4. Ker tudi v primeru očitka postopkovnih kršitev velja, da sme Vrhovno sodišče dopustiti revizijo le, če je od odločitve slednjega mogoče pričakovati odločitev o konkretnem pravnem vprašanju, ki izpolnjuje kriterije iz prvega odstavka 367. a člena ZPP, je zahteva o „natančnem in konkretnem“ opisu kršitev postopka iz četrtega odstavka 367. b člena istega zakona izpolnjena, če stranka konkretno (in zanjo sporno) procesno dejansko stanje umesti v sistem kršitev postopka iz ZPP na način, ki utemelji revizijski razlog bistvene kršitve določb postopka iz 370. člena ZPP. Temu kriteriju tožnik v obravnavanem primeru ni zadostil, iz vsebine njegovega predloga pa tudi sicer ni mogoče izluščiti nekega relevantnega pravnega vprašanja, ki bi z vidika zagotovitve pravne varnosti in usmeritve ali poenotenja sodne prakse terjalo odgovor oziroma odločitev Vrhovnega sodišča. Zato je bilo treba tožnikov predlog na podlagi določbe šestega odstavka 367. b člena ZPP zavreči.

ZPP člen 367a, 367a/1, 367b, 367b/4, 367b/6, 370.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III DoR 3/2012
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-03-05

predlog za dopustitev revizije - nepopolna vloga - priloge - izvod pravnomočne sodbe sodišča druge stopnje - zavrženje predloga za dopustitev revizije

Predlogu za dopustitev revizije mora stranka priložiti popoln izvod pravnomočne sodbe sodišča druge stopnje, ker takšna priloga praviloma zagotavlja tisti minimalni obseg objektivnih informacij o ravnanju sodišča, ki Vrhovnemu sodišču še omogoča, da se na hiter in enostaven način prepriča o (ne)utemeljenosti predloga.

Tožena stranka krije sama svoje stroške postopka v zvezi s predlogom za dopustitev revizije.

1. Sodišče prve stopnje je razsodilo, da sklep o izvršbi Okrajnega sodišča v Ljubljani z dne 29. 2. 2008 ostane v veljavi v 1. točki izreka za 108.268,12 EUR z delom zamudnih obresti. V preostalem delu zamudnih obresti je navedeni sklep o izvršbi razveljavilo in tožbeni zahtevek zavrnilo. Sodišče druge stopnje je pritožbo zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

2. Tožena stranka je zoper sodbo sodišča druge stopnje vložila predlog za dopustitev revizije, predlogu pa je priložila le 1.-4. in 6. stran izvoda sodbe sodišča druge stopnje.

4. Predlogu za dopustitev revizije mora stranka priložiti popoln izvod pravnomočne sodbe sodišča druge stopnje (tretji odstavek 367.b člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP)), ker takšna priloga praviloma zagotavlja tisti minimalni obseg objektivnih informacij o ravnanju sodišča, ki Vrhovnemu sodišču še omogoča, da se na hiter in enostaven način prepriča o (ne)utemeljenosti predloga.

5. Tožena stranka predlogu ni priložila popolnega izvoda pravnomočne sodbe sodišča druge stopnje, saj manjkajo 5., 7. in morebitne nadaljnje strani izvoda sodbe, ta pomanjkljivost pa onemogoča vsebinski preizkus predloga. Predlog predlagatelja se namreč zagotovo dotika vsaj 16. točke obrazložitve sodbe sodišča druge stopnje (ki se začne na 6. strani izvoda sodbe in nadaljuje na nepriloženi 7. strani), 10. točke obrazložitve (ki se nahaja na dnu 4. strani izvoda sodbe) in 14. točke obrazložitve (ki se začne na nepriloženi 5. strani izvoda sodbe in nadaljuje na priloženi 6. strani). Vrhovno sodišče je zato predlog za dopustitev revizije zavrglo (šesti odstavek 367.b člena ZPP).

6. Odločitev o stroških temelji na prvem odstavku 154. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 165. člena ZPP.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep II DoR 352/2011, enako tudi II DoR 488/2011, II DoR 434/2011, II DoR 261/2012, II DoR 318/2013
Sklep II DoR 191/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-02-09

dopuščena revizija - odtujitev stvari, o kateri teče pravda - posest - prenos posesti

Revizija se dopusti glede vprašanja, ali je pravilno stališče sodišča druge stopnje, da prenos posesti od neposrednega posestnika k posrednemu posestniku ne predstavlja odtujitve v smislu 190. člena ZPP.

Revizija se dopusti glede vprašanja, ali je pravilno stališče sodišča druge stopnje, da prenos posesti od neposrednega posestnika k posrednemu posestniku ne predstavlja odtujitve v smislu 190. člena ZPP.

1. Sodišče prve stopnje je (v delu, pomembnem za predlog) zavrnilo zahtevek za odklop iz električnega omrežja in zahtevek za izročitev petih transformatorjev.

Sodišče druge stopnje je tožnikovo pritožbo zavrnilo in potrdilo izpodbijano sodbo.

2. Zoper to sodbo je tožnik vložil predlog za dopustitev revizije. V njem izpostavlja vprašanje,  ali je pravilno stališče sodišča druge stopnje, da prenos posesti od neposrednega posestnika k posrednemu posestniku ne predstavlja odtujitve v smislu 190. člena Zakona o pravdnem postopku (Ur. l. RS, št. 45/08, v nadaljevanju ZPP). Navaja, da sodne prakse Vrhovnega sodišča glede tega vprašanja ni.

4. Ker so pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena ZPP podani glede pravnega vprašanja, opredeljenega v izreku tega sklepa, je Vrhovno sodišče revizijo dopustilo (tretji odstavek 367.c člena ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II DoR 489/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-02-23

predlog za dopustitev revizije - odstop od sodne prakse - stroški postopka - cena odvetniških storitev - zavrnitev predloga za dopustitev revizije

Vrhovno sodišče je odločilo, da niso podani pogoji iz 367.a člena ZPP in je predlog za dopustitev revizije zavrnilo.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo primarni tožbeni zahtevek za plačilo 32.365,84 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 17.7.2008 dalje do plačila in v celoti razveljavilo sklep o izvršbi Okrajnega sodišča v Ljubljani VL 51645/2008 z dne 25.8.2008. Odločilo je, da tožnik ni upravičen do plačila zneska za opravljene odvetniške storitve v pavšalnem znesku, izraženim v 15% od izplačane ali iztržene odškodnine, saj toženi stranki v pravdni zadevi P 126/2006 Okrožnega sodišča v Krškem ni bila izplačana nobena odškodnina. Ugodilo pa je podrednemu tožbenemu zahtevku za plačilo 5.012,7 EUR, saj je v tem delu ugotovilo, da je tožeča stranka upravičena do plačila tega zneska v skladu z Odvetniško tarifo, vendar ne po celotnem priglašenem stroškovniku. O pravdnih stroških je odločilo na podlagi uspeha v pravdi.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbo tožnika zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

3. Predlog za dopustitev revizije je vložil tožnik. Navaja, da sta sodišči napačno uporabili materialno pravo, ker je bilo med pravdnima strankama dogovorjeno plačilo po uspehu in ne nagrada za trud, pri čemer se sklicuje na sklep Višjega sodišča v Ljubljani III Cp 1050/2009. Navaja, da  pravnomočna odločitev odstopa od sodne prakse višjih sodišč ter da Vrhovno sodišče v primerljivi zadevi še ni odločilo.

5. Vrhovno sodišče je odločilo, da niso podani pogoji iz 367. a člena Zakona o pravdnem postopku in je predlog za dopustitev revizije zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II DoR 22/2012
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-02-16

ODŠKODNINSKO PRAVO - CIVILNO PROCESNO PRAVO

dopuščena revizija - odgovornost države za delo sodišča - sprememba odločbe pred sodiščem druge stopnje izven glavne obravnave - sprememba dokazne ocene - ugotovitev drugačnega dejanskega stanja

„Ali so bili izpolnjeni pogoji za spremembo odločitve sodišča prve stopnje na podlagi ugotovljenega drugačnega dejanskega stanja brez pritožbene obravnave?“

„Ali so bili izpolnjeni pogoji za spremembo odločitve sodišča prve stopnje na podlagi ugotovljenega drugačnega dejanskega stanja brez pritožbene obravnave?“

1. Tožnik je v tožbi navedel, da je prestajal zaporno kazen v Zavodu za prestajanje zaporne kazni ... in sicer v skupinski sobi, kjer je bilo enajst zapornikov. Navedel je, da mu je eden od zapornikov podtaknil mamilo, zaradi katerega je 5. 3. 2004 zapadel v psihotično stanje in je bil posledično hospitaliziran od 5. 3. do 11. 3. 2004 in od 28. 5. do 17. 6. 2004. Na podlagi 26. člena Ustave Republike Slovenije (v nadaljevanju URS) je od sodišča zahteval, naj razsodi, da mu je tožena stranka dolžna plačati odškodnino v znesku 4.500 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi.

2. Sodišče prve stopnje je tožbenemu zahtevku ugodilo. Sodišče druge stopnje pa je ugodilo pritožbi tožene stranke in je odločilo, da je napačna dokazna ocena sodišča prve stopnje, da so bila tožniku mamila podtaknjena. Sodišče druge stopnje je ocenilo, da tožnik tega dejstva ni dokazal. Sodišče druge stopnje je v obrazložitvi poudarilo, da samo tožnikova izpoved ne zadošča, da dogodka ni  prijavil upravi zapora, da je tožbo vložil šele tri leta po dogodku, da pa tudi izvedenski mnenji ne potrjujeta zagotovo, da je njegovo psihotično stanje posledica enkratnega uživanja mamil. Sodišče druge stopnje je tako odločitev sodišča prve stopnje spremenilo in je tožbeni zahtevek zavrnilo.

3. Zoper takšno odločitev tožnik vlaga predlog za dopustitev revizije. Opozarja, da je drugostopenjsko sodišče poseglo v dokazno oceno sodišča prve stopnje, ki je temeljila tudi na neposredno izvedenih dokazih po prvostopnem sodišču, ki jih pa drugostopenjsko sodišče ni ponovno izvedlo. Tožnik poudarja, da je sodišče druge stopnje kršilo načelo neposrednosti, saj ni bilo v enakem spoznavnem položaju kot sodišče prve stopnje. Poudarja, da drugačno oceno neposredno izvedenih dokazov z zaslišanjem tožnika in priče lahko sodišče druge stopnje sprejme samo na podlagi obravnave. Opozarja, da gre tudi za odstop od sodne prakse in se pri tem sklicuje na odločbe Vrhovnega sodišča II Ips 132/2003, VIII Ips 266/2007, III Ips 84/1993, II DoR 181/2010 in II DoR 181/2010.

5. Vrhovno sodišče je ocenilo, da so glede v izreku opredeljenega pravnega vprašanja izpolnjeni pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367. a člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP), zato je revizijo na podlagi tretjega odstavka 367. c  člena ZPP dopustilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II DoR 447/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-02-23

predlog za dopustitev revizije - obstoj sodne prakse - vrnitev dvojne are - zavrnitev predloga za dopustitev revizije

Vrhovno sodišče je odločilo, da niso podani pogoji iz 367.a člena ZPP in je predlog za dopustitev revizije zavrnilo. Sodna praksa Vrhovnega sodišča v zvezi z vrnitvijo dvojne are obstaja.

1. Pravdni stranki sta 1.3.2010 sklenili „Predpogodbo za prodajno pogodbo“ in sicer za toženkino stanovanje ... Iz 4. alineje 1. člena kot tudi iz 7. člena Predpogodbe je razvidno, da sta se stranki zavezali skleniti glavno prodajno pogodbo takoj, ko bodo za to izpolnjeni v tej Predpogodbi dogovorjeni pogoji (oziroma v 10 dneh od dneva, ko bo banka hipotekarna upnica pri notarju ... deponirala izbrisno pobotnico za izbris hipoteke), vendar najkasneje do 20.4.2010. Do sklenitve glavne pogodbe ni prišlo ne do 20.4.2010, ne kasneje.

2. Sodišče prve stopnje je tožbeni zahtevek na plačilo dvojne are zavrnilo, saj na opisani način določenega datuma ni štelo za bistveno sestavino pogodbe. Sodišče druge stopnje pa je pritožbi tožnika ugodilo in sodbo sodišča prve stopnje spremenilo tako, da je tožbenemu zahtevku ugodilo. Presodilo, da je za presojo obravnavanega primera bistveno, da toženka do 20.4.2010 svoje v Predpogodbi določene obveznosti (vložitve predloga za izbris hipoteke) ni izpolnila, iz ravnanja obeh strank po tem datumu pa je, glede na to, da izbris hipoteke z nadomestno hipoteko ni bil izvedljiv, očitno, da je tudi pozneje brez sodelovanja tožnika ne bi mogla. Tožniku zato skladno z določbo 106. člena Obligacijskega Zakonika tudi ni bilo potrebno določiti dodatnega roka za izpolnitev obveznosti, vložitev tožbe dne 2.6.2010, s katero je zahteval vračilo dvojne are, pa je šteti za odstop od Predpogodbe, ki je tako prenehala veljati.

3. Predlog za dopustitev revizije je vložila toženka. Argumentirano navaja zakaj je po njenem mnenju sodišče druge stopnje zmotno uporabilo materialno pravo. Navaja, da sodna praksa Vrhovnega sodišča ne obstaja v zvezi z vprašanjem, ko je za nesklenitev glavne pogodbe podana odgovornost pogodbene stranke, ki je aro dala.

5. Vrhovno sodišče je odločilo, da niso podani pogoji iz 367.a člena Zakona o pravdnem postopku in je predlog za dopustitev revizije zavrnilo. Sodna praksa Vrhovnega sodišča v zvezi z vrnitvijo dvojne are pa tudi obstaja (glej                    II Ips 478/2009, II Ips 226/2008, II Ips 1042/2007 itd).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II DoR 283/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-01-19

CIVILNO PROCESNO PRAVO - ODŠKODNINSKO PRAVO

povrnitev škode - posredna škoda - dopuščena revizija - odgovornost pošte - opravljanje poštnih storitev - izročitev pošiljke tretji osebi - odgovornost pošte po Zakonu o poštnih storitvah (ZPSto) in OZ

Revizija je bila dopuščena glede vprašanja odgovornosti za škodo, ki jo povzroči izvajalec poštnih storitev.

Revizija se dopusti glede pravnega vprašanja materialnopravne pravilnosti uporabe določb Obligacijskega zakonika za presojo odškodninske odgovornosti prve tožene stranke za tožnikovo škodo.

1. S transakcijskega računa dolžnika B. Š. pri Novi ljubljanski banki je neznana oseba v času od 19. do 25. septembra 2008 nepooblaščeno dvignila 4.050 EUR. Dvig je opravila z bančno kartico, ki jo je banka priporočeno poslala tožniku, ob predložitvi obvestila o prispeli pošiljki pa je poštna uslužbenka to pošiljko izročila neznani osebi in ne naslovniku – tožniku, najverjetneje zato, ker je opustila preverbo njegove identitete.

2. Sodišče prve stopnje je tožnikovemu odškodninskemu zahtevku ugodilo in Pošto Slovenije zavezalo povrniti mu v prejšnji točki naveden denarni znesek z zakonskimi zamudnimi obrestmi. Drugostopenjsko sodišče je obsodilno sodbo potrdilo.

3. Pošta Slovenije je vložila predlog za dopustitev revizije zoper sodbo pritožbenega sodišča in sicer glede pravnega vprašanja, ali je treba pri odločanju o odškodnini, ki jo povzroči izvajalec poštnih storitev, uporabiti le Obligacijski zakonik, ali Zakon o poštnih storitvah kot specialen predpis, ter glede vprašanja, ali je v primeru uporabe Zakona o poštnih storitvah tožnikova škoda posredna ali neposredna. Zavzema se za uporabo specialnega predpisa in sicer zato, ker po določbi petega odstavka 55. člena Zakona o poštnih storitvah pošta za posredne škode, kakršna je bila tudi tožnikova, ne odgovarja. Opozarja na odsotnost sodne prakse o navedenih pravnih vprašanjih in na pomembnost stališča, ki bi ga o njih zavzelo Vrhovno sodišče, za njeno nadaljnje finančno poslovanje (načrtovanje in rezervacijo sredstev za morebitne odškodninske zahtevke).

4. Ker so za to glede v izreku navedenega pravnega vprašanja izpolnjeni pogoji iz 367. a člena ZPP, je Vrhovno sodišče v tam navedenem obsegu revizijo dopustilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II DoR 436/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-01-12

ODŠKODNINSKO PRAVO - CIVILNO PROCESNO PRAVO

predlog za dopustitev revizije - kršitev osebnostnih pravic - pravica do zdravega življenjskega okolja - povrnitev nepremoženjske škode - imisije - hrup - višina odškodnine - odstop od sodne prakse - zavrnitev predloga za dopustitev revizije

Vrhovno sodišče je zavrnilo predlog za dopustitev revizije, v kateri je tožena stranka uveljavljala odstop od sodne prakse zaradi previsoko odmerjene odškodnine za nepremoženjsko škodo.

1. Prvostopenjsko sodišče je razsodilo, da je toženka dolžna plačati tožnici 4.400,00 EUR z zamudnimi obrestmi ter ji povrniti odmerjene pravdne stroške. V presežku je tožbeni zahtevek zavrnilo.

2. Pritožbeno sodišče je zavrnilo toženkino pritožbo in potrdilo sodbo prvostopenjskega sodišča. Odločilo je, da pravdni stranki nosita sami svoje stroške pritožbenega postopka.

3. Proti sodbi pritožbenega sodišča vlaga toženka predlog za dopustitev revizije. Trdi, da je pritožbeno sodišče pri prisoji odškodnine zaradi emisije hrupa od povečanega tranzitnega prometa na cesti G1-3  odstopilo od sodne prakse Vrhovnega sodišča, njegova odločitev pa kaže tudi na neenotno prakso Višjega sodišča v Mariboru. Pri tem se sklicuje na nekatere odločbe Vrhovnega sodišča Republike Slovenije in Višjega sodišča v Mariboru.

4. Ker niso podani pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena ZPP, je Vrhovno sodišče Republike Slovenije predlog zavrnilo (367.c člen ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.