Sklep VIII DoR 156/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-02-28

predlog za dopustitev revizije - delo preko polnega delovnega časa - plačilo nadur - nadurno delo - dopuščena revizija - plačilo nadurnega dela - plačilo dela preko polnega delovnega časa

Revizija se dopusti glede vprašanja: ali ima delavec pravico do dodatka za opravljeno nadurno delo le za fond ur, ki je določen z zakonom, za presežek pa  pravico do plačila za redno delo.

Revizija se dopusti glede vprašanja: ali ima delavec pravico do dodatka za opravljeno nadurno delo le za fond ur, ki je določen z zakonom, za presežek pa  pravico do plačila za redno delo.

1. Sodišče prve stopnje je tožniku prisodilo 939,45 EUR za opravljene nadure v času od vključno julija 2001 do vključno marca 2002 in od vključno februarja 2003 do vključno aprila 2003, s pripadajočimi obrestmi. Višji zahtevek je zavrnilo, ker je ugotovilo, da so bile nesporno opravljene nadure za obdobje od 1. 10. 2000 do 30. 6. 2001 in od 1. 2. 2003 do 30. 6. 2004 obračunane in izplačane v obliki „uspešnosti“, v obdobju od 1. 4. 2001 do 31. 1. 2003 pa tožnik pri toženi stranki ni bil v delovnem razmerju. Sodišče druge stopnje je dejanskim in pravnim zaključkom sodišča prve stopnje pritrdilo.

2. V pravočasnem predlogu za dopustitev revizije tožnik izpostavlja štiri vprašanja, s katerimi utemeljuje predlog za dopustitev revizije:

ali je tožena stranka pasivno legitimirana za plačilo nadur tudi v obdobju od 1. 4. 2002 do 31. 1. 2003, kljub formalnemu delovnemu razmerju tožnika pri drugi pravni osebi, ki mu je le izplačevala plačo in ga prijavila v zavarovanje, medtem ko je enako delo za toženo stranko opravljal še naprej (in tudi z njo za isto obdobje sklenil pogodbo o zaposlitvi),

ali je podana bistvena kršitev določb pravdnega postopka iz 15. točke drugega odstavka 339. člena ZPP, ker sodišče ugotavlja, da tožnik od 1. 4. 2002 do 31. 1. 2003 ni bil v delovnem razmerju pri toženi stranki, v nadaljevanju pa, da je imel s toženo stranko od 1. 4. 2002 do 31. 3. 2003 sklenjeno pogodbo o zaposlitvi,

ali je dovoljeno kot pravno podlago za zavrnitev tožbenega zahtevka za plačilo nadur kot dokaz vzeti interno evidenco tožene stranke (razčlenitev ur), ki se nanaša na plačo in dodatke, ne da bi bila javno objavljena, dostopna tožniku in vključena v pogodbo o zaposlitvi, na tej dokumentaciji pa temeljijo izračuni sodnega izvedenca in ali je dovoljeno delodajalcu, da mimo pisnega dogovora z delavcem sam transformira dodatek za nadurno delo v dodatek za uspešnost,

ali ima tožnik pravico do dodatka za opravljeno nadurno delo le za fond ur, ki je določen z zakonom, za presežek pa le pravico do plačila za redno delo.

4. Sodišče po prvem odstavku 367. a člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS št. 26/99 in nadaljnji) dopusti revizijo, če je od odločitve Vrhovnega sodišča mogoče pričakovati odločitev o pravnem vprašanju, ki je pomembno za zagotovitev pravne varnosti, enotne uporabe prava ali za razvoj prava preko sodne prakse. Sodišče dopusti revizijo zlasti v naslednjih primerih: če gre za pravno vprašanje, glede katerega odločitev sodišča druge stopnje odstopa od sodne prakse Vrhovnega sodišča; če gre za pravno vprašanje, glede katerega sodne prakse Vrhovnega sodišča ni, še zlasti, če sodna praksa višjih sodišč ni enotna; ali če gre za pravno vprašanje, glede katerega sodna praksa Vrhovnega sodišča ni enotna.

5. Predlog za dopustitev revizije izpolnjuje citirane pogoje glede vprašanja iz četrte alineje 2. točke te obrazložitve. Pravno vprašanje, o katerem Vrhovno sodišče še ni odločalo, je pomembno za zagotovitev pravne varnosti, enotne uporabe prava in razvoj prava preko sodne prakse. Zato je Vrhovno sodišče na podlagi prvega odstavka 367. a člena ZPP revizijo v tem obsegu dopustilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.