TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
Sklep I Up 602/2011, enako tudi I Up 601/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2011-11-10

pritožba vložena po odvetniku - ni pooblastila

Sodišče ne dovoli odvetniku, da začasno opravlja pravdna dejanja za stranko, če vlogi ni predložil pooblastila, ampak tožbo ali pravno sredstvo zavrže (peti odstavek 98. člena ZPP).

Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijani sklep.

1. Z izpodbijanim sklepom, navedenim v uvodu tega sklepa, je sodišče prve stopnje zavrglo pritožbo zoper sklep o zavrnitvi predloga za oprostitev plačila sodnih taks, ki jo je vložil odvetnik ..., ker odvetnik vlogi ni predložil pooblastila za zastopanje tožnika.

2. Zoper sklep prvostopenjskega sodišča je tožnik po odvetniku vložil pritožbo zaradi nepravilno ugotovljenega dejanskega stanja ter kršitev materialnega prava. V pritožbi citira določbo 336. člena in določbi prvega ter delno drugega odstavka 98. člena ZPP-UPB3 (Ur. l. RS, št. 73/07) in navaja, da v navedenih določbah ni podlage za zavrženje pritožbe. Dodaja še, da tožnik s podpisom in priloženim pooblastilom naknadno odobrava s strani pooblaščenca vloženo pritožbo.

4. Iz podatkov sodnega spisa izhaja, da je pritožbo (vlogo, naslovljeno kot ugovor) zoper sklep o zavrnitvi predloga za oprostitev plačila sodnih taks dne 23. 9. 2011 vložil in podpisal odvetnik ..., ki pritožbi ni priložil pooblastila. Tožbo in predlog za oprostitev plačila sodnih taks pa je tožnik vložil sam dne 7. 12. 2010.

5. Glede na določbo petega odstavka 98. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP), ki se v tej zadevi primerno uporablja na podlagi določbe prvega odstavka 22. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) in ki določa, da sodišče ne dovoli odvetniku, da začasno opravlja pravdna dejanja za stranko, če vlogi ni predložil pooblastila, ampak tožbo ali pravno sredstvo zavrže, je  odločitev sodišča prve stopnje, ki je odvetnikovo pritožbo zavrglo, ker odvetnik pritožbi ni priložil pooblastila, pravilna.

6. Pritožbene navedbe tožnika niso utemeljene. V času vložitve tako tožbe in predloga za oprostitev plačila sodnih taks kot tudi pritožbe je namreč že veljal Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o pravdnem postopku – ZPP-D (Ur. l. RS, št. 45/2008), ki je začel veljati 1. 10. 2008. Ta  med drugim določa, da se v 98. členu doda nov peti odstavek, ki se glasi: »Ne glede na določbe prejšnjih odstavkov sodišče ne dovoli odvetniku, da začasno opravlja pravdna dejanja za stranko, če vlogi ni predložil pooblastila, ampak tožbo ali pravno sredstvo zavrže« in da se 336. člen spremeni tako, da se glasi: »V postopku s pritožbo se ne uporabljajo določbe 108. člena tega zakona o vračanju nepopolnih vlog v dopolnitev«. Zato tožnik s sklicevanjem na določbe ZPP-UPB3, ki so bile spremenjene in dopolnjene, v tem upravnem sporu ne more uspeti.

7. Glede na navedeno je Vrhovno sodišče pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo izpodbijani sklep prvostopenjskega sodišča na podlagi 76. člena v zvezi z drugim odstavkom 82. člena ZUS-1.

Opr. št: I Up 601/2011, ECLI:SI:VSRS:2011:I.UP.601.2011

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II Ips 258/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2011-09-01

dovoljenost revizije - vrednost spornega predmeta - dopustitev revizije - prehodne določbe ZPP

V obravnavani zadevi, v kateri vrednost spornega predmeta znaša 33.800,70 EUR, revizija ni dovoljena že po samem zakonu, predhodno pa tudi ni bila dopuščena.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek na plačilo 33.800,70 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi in odločilo o pravdnih stroških.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbo tožeče stranke zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

3. Zoper to sodbo v zvezi s sodbo sodišča prve stopnje je tožnica vložila revizijo v kateri uveljavlja revizijski razlog bistvene kršitve določb pravdnega postopka in predlaga, naj ji Vrhovno sodišče Republike Slovenije ugodi in sodbi sodišč prve in druge stopnje spremeni tako, da tožbenemu zahtevku ugodi, podrejeno pa, da sodbi sodišč prve in druge stopnje razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje. Ne strinja se z zaključkom, da toženi stranki ni mogoče očitati ne krivdne ne objektivne odgovornosti v smislu pravila iz prvega in drugega odstavka 154. člena Zakona o obligacijskih razmerjih. Podana je absolutna bistvena kršitev iz 14. oziroma 15. točke drugega odstavka 339. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP), sodišče pa je kršilo tudi 22. člen Ustave Republike Slovenije.

4. Revizija je bila vročena toženi stranki, ki nanjo ni odgovorila.

6. Revizijsko sodišče ugotavlja, da je sodišče prve stopnje sodbo v obravnavani izdalo 13. 5. 2010. To je po uveljavitvi Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o pravdnem postopku (ZPP-D, Uradni list RS, št. 45/8), ki je začel veljati 1. 10. 2008. V skladu s prvim odstavkom 130. člena ZPP-D se postopek, ki se je začel pred uveljavitvijo ZPP-D, nadaljuje po določbah ZPP-D, ki jih je zato treba uporabiti tudi v tem revizijskem postopku.

7. Po sedaj veljavni ureditvi revizije lahko stranke (neposredno) vložijo revizijo,  če vrednost izpodbijanega dela pravnomočne sodbe presega 40.000 EUR, če pa revizija ni dovoljena po tem merilu, je dovoljena le, če jo dopusti sodišče (drugi in tretji odstavek 367. člena ZPP).

8. V obravnavani zadevi, v kateri vrednost spornega predmeta znaša 33.800,70 EUR, revizija ni dovoljena že po samem zakonu, predhodno pa tudi ni bila dopuščena. Ker revizija tožeče stranke ni dovoljena, jo je revizijsko sodišče zavrglo (377. člen ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep II Ips 115/2010, enako tudi II Ips 834/2009, II Ips 82/2010, II Ips 175/2010
Sklep III DoR 115/2010
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2011-07-05

predlog za dopustitev revizije - formalni pogoji za dopustitev revizije - pomembno pravno vprašanje - izpodbijanje sklepov skupščine - zavrženje predloga za dopustitev revizije

Upoštevaje razloženo, predlagateljica ni zadostila formalnemu kriteriju iz petega odstavka 367.b člena ZPP – sklicevala se je namreč na odločitev Vrhovnega sodišča v zadevi še iz časa pred uveljavitvijo ZGD-F.

1. Tožeča stranka je vložila predlog za dopustitev revizije zoper sodbo sodišča druge stopnje, s katero je bila zavrnjena njena pritožba in potrjena sodba sodišča prve stopnje v izpodbijanem delu 2. točke izreka, s katerim je bil zavrnjen tožbeni zahtevek na razveljavitev in ugotovitev ničnosti sklepa skupščine tožene stranke, sprejetega pod 3. točko dnevnega reda, navedenega v notarskem zapisniku skupščine, ki ga je sestavil U. K., opr. št. SV 794/07 z dne 25. 10. 2007.

2. V predlogu tožeča stranka zastavlja vprašanje ustavnosti prvega odstavka 501. člena Zakona o gospodarskih družbah (v nadaljevanju ZGD-1) in zakonitosti družbene pogodbe toženke glede pristojnosti skupščine za odločanje o izključitvi družbenika iz družbe. Zatrjuje, da gre za pravno vprašanje, glede katerega odločitev sodišča druge stopnje odstopa od sodne prakse Vrhovnega sodišča oziroma glede katerega sodna praksa Vrhovnega sodišča ni enotna.

3. Peti odstavek 367.b člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) (med drugim) določa, da mora predlagateljica revizije, če se sklicuje na sodno prakso Vrhovnega sodišča, navesti opravilne številke zadev. Tako se je predlagateljica sklicevala na odločitev Vrhovnega sodišča v zadevi II Ips 541/99. Vendar pa gre v navedeni zadevi za odločitev Vrhovnega sodišča iz časa pred uveljavitvijo Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o gospodarskih družbah (ZGD-F; Ur. l. RS, št. 45/2001), s katerim je bil prvemu odstavku tedanjega 436. člena dodan stavek, iz katerega nedvoumno izhaja, da lahko o izključitvi družbenika odloča skupščina. Isti stavek vsebuje tudi prvi odstavek 501. člena ZGD-1, na katerem temelji odločitev sodišč nižjih stopenj in v predlogu zastavljeno vprašanje. Upoštevaje razloženo, predlagateljica ni zadostila formalnemu kriteriju iz petega odstavka 367.b člena ZPP. Vrhovno sodišče je zato predlog za dopustitev revizije na podlagi šestega odstavka 367.b člena ZPP zavrglo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III R 10/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2011-05-05

spor o pristojnosti - pristojnost za odločanje v izvršilnem postopku po potrditvi pravnomočnosti in izvršljivosti sklepa o izvršbi

Okrajno sodišče v Velenju, kateremu je bila po potrditvi pravnomočnosti in izvršljivosti sklepa o izvršbi kot (glede na dovoljena sredstva izvršbe) krajevno pristojnemu sodišču odstopljena predmetna izvršilna zadeva, je v skladu z zgoraj citiranim tretjim odstavkom 40.c člena ZIZ pristojno (tudi) za odločanje o predlogu za vrnitev v prejšnje stanje in ugovoru zoper sklep o izvršbi.

Za vodenje in odločanje v tem izvršilnem postopku je pristojno Okrajno sodišče v Velenju.

1. Okrajno sodišče v Velenju se je s sklepom VL 8602/2009 z dne 29. 9. 2009 izreklo za stvarno nepristojno za odločanje o predlogu za vrnitev v prejšnje stanje ter zadevo odstopilo Okrajnemu sodišču v Ljubljani – Centralnemu oddelku za verodostojno listino. Meni, da je glede na prvi odstavek 117. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) v zvezi s 15. členom Zakona o izvršbi in zavarovanju (v nadaljevanju ZIZ) za odločanje o vrnitvi v prejšnje stanje in tudi za odločanje o ugovoru zoper sklep o izvršbi pristojno ljubljansko sodišče, ki je izdalo sklep o izvršbi.

2. Okrajno sodišče v Ljubljani – Centralni oddelek za verodostojno listino je sprožilo spor o pristojnosti. Meni, da glede na tretji odstavek 40.c člena ZIZ ni pristojno za odločanje o odstopljeni zadevi.

3. Za vodenje in odločanje v tem izvršilnem postopku je pristojno Okrajno sodišče v Velenju.

4. V tej zadevi je Vrhovno sodišče na podlagi 35. člena novele ZIZ-H (uveljavljene 13. 7. 2010), po katerem se postopki, v katerih je bil predlog za izvršbo vložen pred uveljavitvijo ZIZ-H, nadaljujejo in dokončajo po noveliranih določbah, uporabilo ustrezne, z novelo spremenjene, določbe ZIZ.

5. 14. člen novele ZIZ-H je spremenil določbo 40.c člena ZIZ tako, da ta v tretjem odstavku določa: „V postopku izvršbe na podlagi verodostojne listine po ugotovitvi pravnomočnosti sklepa o izvršbi je za vodenje in odločanje v izvršilnem postopku na prvi stopnji krajevno pristojno tisto sodišče, ki je krajevno pristojno za odločanje glede na dovoljena sredstva izvršbe. To sodišče je pristojno tudi za odločanje v postopku nasprotne izvršbe, v postopku obnove postopka, v postopku za vrnitev v prejšnje stanje in ne glede na drugi odstavek 42.c člena tega zakona tudi v postopku razveljavitve potrdila o pravnomočnosti oziroma izvršljivosti sklepa o izvršbi.“

6. Okrajno sodišče v Velenju, kateremu je bila po potrditvi pravnomočnosti in izvršljivosti sklepa o izvršbi kot (glede na dovoljena sredstva izvršbe) krajevno pristojnemu sodišču odstopljena predmetna izvršilna zadeva, je v skladu z zgoraj citiranim tretjim odstavkom 40.c člena ZIZ pristojno (tudi) za odločanje o predlogu za vrnitev v prejšnje stanje in ugovoru zoper sklep o izvršbi. Vrhovno sodišče je zato sklenilo, kot je razvidno iz izreka tega sklepa (drugi odstavek 25. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sodba II Ips 61/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2011-06-16

Zanikanje trditev, ki v kontekstu sporne televizijske oddaje sploh niso bile aktualizirane, v nobenem primeru ne more predstavljati popravka v ožjem smislu, ker ne predstavlja zanikanja oziroma popravljanja teze, ki je bila izpostavljena v televizijski oddaji.

Tožeča stranka mora toženi stranki v petnajstih dneh povrniti stroške revizijskega postopka v znesku 468 EUR, po preteku paricijskega roka z zakonskimi zamudnimi obrestmi.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek, da mora toženec kot odgovorni urednik informativnega programa ... objaviti popravek in „prikaz nasprotnih dejstev“ tako kot je bil zapisan 15. 7. 2010 ter v celotnem besedilu povzet v izreku prvostopenjske sodbe in ki se nanaša na televizijski prispevek z naslovom „Združenju A. šteti dnevi?“, ki je bil prikazan v oddaji „...“ na programu ... dne 13. 7. 2010.

2. Sodišče druge stopnje je zavrnilo pritožbo tožeče stranke in potrdilo izpodbijano sodbo prvostopenjskega sodišča. Stališče pritožbenega sodišča je, da vsebina predlaganega popravka ne predstavlja zanikanja tistih trditev, ki so bile izrečene v sporni televizijski oddaji.

3. Tožeča stranka je vložila revizijo proti sodbi pritožbenega sodišča. V njej opozarja, da novinarstvo vedno bolj „rine“ v senzacionalizem in odvečno dramatiziranje, po drugi strani pa „sodna praksa nižjih sodišč oži ustavno pravico do popravka“. V primeru, ko sodišče ugotavlja, da ne gre za neposredno zanikanje trditve iz obvestila, to še vedno pomeni, da gre v tem delu za objavo popravka v širšem smislu.

4. Revizija je bila vročena toženi stranki, ta pa je nanjo odgovorila in zahtevala povrnitev stroškov.

6. Revizija ne vsebuje argumentiranih trditev in navedb, ki bi lahko revizijsko sodišče prepričalo, da revident uveljavlja še kakšen drug revizijski razlog poleg zmotne uporabe materialnega prava(1).

7. Pravilno je materialnopravno stališče pritožbenega sodišča, da je toženec utemeljeno odklonil objavo popravka, ki je vsebovan v tožbenem predlogu(2). Zanikanje trditev, ki v kontekstu sporne televizijske oddaje sploh niso bile aktualizirane, v nobenem primeru ne more predstavljati popravka v ožjem smislu, ker ne predstavlja zanikanja oziroma popravljanja teze, ki je bila izpostavljena v televizijski oddaji. Pri tem pa tudi ne gre za popravek v širšem smislu, saj ne izpostavlja bistvene dopolnitve sporne televizijske oddaje, ki bi argumentirano izpodbila tezo intervjuvanca. Vrhovno sodišče se je o identičnem odklonitvenem razlogu glede objave popravka tudi že izreklo v primerljivi zadevi II Ips 35/2011 (seja senata 17. februarja 2011).

8. Revizijsko sodišče je zavrnilo revizijo ob upoštevanju 378. člena Zakona o pravdnem postopku – ZPP. Odločitev o stroških revizijskega postopka ima podlago v prvih odstavkih 154. in 165. člena ZPP.

Op. št. (1):   Primerjaj 370. člen Zakona o pravdnem postopku.

Op. št. (2):   Primerjaj drugo alineo prvega odstavka 31. člena Zakona o medijih (ZMed).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II DoR 538/2010
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2011-04-07

CIVILNO PROCESNO PRAVO - ODŠKODNINSKO PRAVO

dopuščena revizija - povrnitev nepremoženjske škode - odškodnina zaradi kršitve osebnostnih pravic - pravica do zdravega življenjskega okolja - prekomerne imisije - hrup - višina odškodnine

Revizija je dopuščena glede vprašanja višine odškodnine zaradi hrupa.

se dopusti glede vprašanja višine prisojene odškodnine.

1. Sodišče prve stopnje je ugodilo tožbenemu zahtevku prvega tožnika, drugega tožnika in tretje tožnice za plačilo odškodnine za duševne bolečine zaradi kršitve pravice do zdravega življenjskega okolja v višini 6.800 EUR vsakemu, četrti tožnici pa v višini 6.000 EUR, vsem skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 28. 10. 2006 do plačila. Odločilo je še o pravdnih stroških.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbi tožene stranke delno ugodilo in sodbo sodišča druge stopnje spremenilo glede teka zakonskih zamudnih obresti od prisojene odškodnine. V ostalem je pritožbo zavrnilo. Odločilo je še o pritožbenih stroških.

3. Tožena stranka v predlogu za dopustitev revizije navaja, da praksa Višjega sodišča v Mariboru v primerljivih primerih ni enotna in, da prisojene odškodnine odstopajo od prakse Vrhovnega sodišča Republike Slovenije v primerih tožnikov v M. S., kjer ni šlo le za obremenitev s hrupom, ampak tudi za druge vrste imisij, obdobje izpostavljenosti pa je bilo bistveno daljše. Sklicuje se na odločbe II Ips 148/2007, II Ips 813/2007, II Ips 940/2007, II Ips 567/2008 in                      II Ips 409/2009, prilaga pa tudi sodbo Višjega sodišča v Mariboru I Cp 1532/2008.

4. Glede vprašanja višine prisojene odškodnine so pogoji za dopustitev revizije izpolnjeni (367. a člen Zakona o pravdnem postopku), zaradi česar je Vrhovno sodišče revizijo v tem obsegu dopustilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II DoR 133/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2011-06-09

predlog za dopustitev revizije - enotnost sodne prakse - zavrnitev predloga za dopustitev revizije

Obstoj različnih stališč sodišč v različnih fazah sojenja ne more biti relevantno vprašanje za presojo pred Vrhovnim sodiščem, drugih spornih pravnih vprašanj pa predlog natančno in konkretno ne navaja.

1. Tožnica vlaga predlog za dopustitev revizije zoper sodbo druge stopnje, s katero je bila zavrnjena njena pritožba in potrjena sodba prve stopnje o zavrnitvi njenega tožbenega zahtevka za plačilo 9.180,44 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi. Trdi, da sodna praksa višjih sodišč ni enotna, ni pa našla, da bi Vrhovno sodišče odločalo v zadevi, ko se je pritožbeno sodišče v isti zadevi ob istih izvedenih dokazih postavilo na tako različna stališča, kot v obravnavani zadevi. Poudarja, da ob prvi razveljavitvi pritožbeno sodišče ni navedlo, da ni podan kateri od bistvenih elementov odškodninske odgovornosti, ampak je šlo zgolj za vprašanje tožnici nastale škode. Zato sedanja odločitev po mnenju tožnice predstavlja absolutno bistveno kršitev določb pravdnega postopka, njeno neenako obravnavanje in s tem kršitev ustavnih določb ter tudi zmotno uporabo materialnega prava, saj je izkazala vse elemente odškodninske odgovornosti. Tožnici se očita, da naj bi ne navedla, katere žaljive besede ji je izrekla O. K., kar pa ni res, saj to izhaja že iz tožbenih in tudi vseh nadaljnjih navedb ter izvedenih dokazov, kar v nadaljevanju obrazložitve podrobneje razlaga.

2. Pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) niso podani. Obstoj različnih stališč sodišč v različnih fazah sojenja ne more biti relevantno vprašanje za presojo pred Vrhovnim sodiščem, drugih spornih pravnih vprašanj (zlasti tistih, ki se tičejo zatrjevanih bistvenih kršitev določb pravdnega postopka) pa predlog natančno in konkretno ne navaja. Zato ga je Vrhovno sodišče na podlagi drugega odstavka 367.c člena ZPP zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II DoR 213/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2011-06-09

dovoljenost predloga za dopustitev revizije - dokaz o opravljenem pravniškem državnem izpitu - zavrženje predloga za dopustitev revizije

Če predlogu za dopustitev revizije ni priložen dokaz, da ima stranka opravljen pravniški državni izpit (pogoj iz četrtega odstavka 86. člena ZPP), sodišče vlogo zavrže (367.č člen ZPP).

1. Predlagatelj vlaga predlog za dopustitev revizije zoper sklep druge stopnje, s katerim je bila zavrnjena njegova pritožba in potrjen sklep sodišča prve stopnje.

3. V postopku z izrednimi pravnimi sredstvi lahko stranka opravlja pravdna dejanja samo po pooblaščencu, ki je odvetnik, razen če ima stranka oziroma njen zakoniti zastopnik opravljen pravniški državni izpit (tretji in četrti odstavek 86. člena Zakona o pravdnem postopku, v nadaljevanju ZPP). Če predlogu za dopustitev revizije ni priložen dokaz, da ima stranka opravljen pravniški državni izpit (pogoj iz četrtega odstavka 86. člena ZPP), sodišče vlogo zavrže (367.č člen ZPP).

4. Ker je v obravnavanem primeru predlagatelj sam vložil predlog za dopustitev revizije in predlogu ni priložil dokaza o opravljenem pravniškem državnem izpitu, je vrhovno sodišče njegov predlog na podlagi citiranih zakonskih določil zavrglo. Poleg tega je iz njegovih navedb mogoče sklepati, da celo izpodbija drugo odločbo sodišča druge stopnje (II Cp 2835/2008), kot pa jo je priložil predlogu (II Cp 3671/2010), kar prav tako predstavlja razlog za zavrženje predloga (šesti odstavek v zvezi s tretjim odstavkom 367.b člena ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II DoR 643/2010
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2011-06-09

CIVILNO PROCESNO PRAVO - ZAVAROVALNO PRAVO

dopuščena revizija - zavarovanje avtomobilske odgovornosti - splošni zavarovalni pogoji - razlaga splošnih pogojev

Revizija se dopusti glede razlage določbe 3. b točke prvega odstavka 3. člena Pogojev za zavarovanje avtomobilske odgovornosti (AO-95/1) tožeče stranke.

Revizija se dopusti glede razlage določbe 3. b točke prvega odstavka 3. člena Pogojev za zavarovanje avtomobilske odgovornosti (AO-95/1) tožeče stranke.

1. Tožeča stranka je plačala odškodnino oškodovancu za škodo iz prometne nesreče, ki jo je povzročil toženec - njen zavarovanec. Od toženca je nato zahtevala povrnitev oškodovancu izplačane odškodnine češ, da je toženec izgubil zavarovalno kritje.

2. Sodišče prve stopnje je toženca zavezalo, da mora tožeči stranki plačati            3.990,00 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi za čas od 30. 5. 1997 do 31. 12. 2001; v ostalem je zahtevek zavrnilo. Obsodilna sodba temelji na presoji, da je toženec izgubil zavarovalno kritje, ker je nastopila domneva alkoholiziranosti zato, ker je bil alkotest približno dve uri po nastanku škodnega dogodka pozitiven, saj je bilo v izdihanem zraku 0,11 promila alkohola, toženec pa ni poskrbel za natančno ugotovitev stopnje njegove alkoholiziranosti s krvno analizo, čeprav ga k temu zavezuje določba 3. b točke prvega odstavka 3. člena zavarovalnih pogojev AO-95/1, ki jih je treba uporabiti v konkretnem primeru.

3. Pritožbeno sodišče je sodbo prvostopenjskega sodišča potrdilo.

4. Toženec je vložil predlog za dopustitev revizije glede posameznih pravnih vprašanj procesnega in materialnega prava. Pogoji za dopustitev revizije so izpolnjeni glede pravnega vprašanja, navedenega v izreku tega sklepa, zato je Vrhovno sodišče predlogu v tam navedenem obsegu ugodilo, v ostalem pa ga je zavrnilo (367. c člen Zakona o pravdnem postopku).

Pogoji za zavarovanje avtomobilske odgovornosti A0-95/1, člen 3,

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.