Sodba VIII Ips 275/2010
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2011-09-05

odpoved pogodbe o zaposlitvi - poslovni razlog - seznanitev z razlogom za odpoved - sprememba akta o sistemizaciji - ukinitev delovnega mesta - prenehanje potrebe po delu

Že sam prenos delovnih nalog kaže na to, da revidentovo delo ni bilo več potrebno, sprememba akta o sistemizaciji in formalna ukinitev delovnega mesta pa ne predstavljata nujnega predpogoja za redno odpoved pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga. Odločilnega pomena je dejansko prenehanje potreb po delu določenega delavca.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožnikov zahtevek za ugotovitev nezakonitosti redne odpovedi pogodbe o zaposlitvi z dne 23. 3. 2009. Posledično je zavrnilo tudi reparacijski in reintegracijski zahtevek. Tožnik je bil zaposlen na delovnem mestu tehničnega vodje. 12. 3. 2009 je bil sprejet sklep o reorganizaciji tehnične službe, zaradi česar je bila tožniku odpovedana pogodba o zaposlitvi hkrati s tremi drugimi delavci v proizvodnji. Njegove delovne naloge so bile prerazporejene na druge delavce, odpuščanje pa je bilo izvedeno zaradi utemeljenega ekonomskega razloga – zmanjšanja stroškov poslovanja. Tožena stranka je tako dokazala prenehanje potrebe po tožnikove delu. Delodajalcu ni treba za vsako prerazporeditev del spreminjati akta o sistematizaciji, ki predstavlja predvsem okvir za formalno uvrstitev delovnih mest v tarifne razrede. Zato dejstvo, da ni bilo tožnikovo delovno mesto formalno ukinjeno z aktom o sistematizaciji, ne izključuje obstoja poslovnega razloga za odpoved.

2. Sodišče druge stopnje se je strinjalo z dejanskimi razlogi in pravno presojo prvostopenjskega sodišča, zato je zavrnilo pritožbo tožnika in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

3. Zoper sodbo sodišča druge stopnje je tožnik vložil revizijo zaradi zmotne uporabe materialnega prava in bistvenih kršitev postopka. Navaja, da je nedopustno prenašanje delovnih nalog iz določenega delovnega mesta na drugo delovno mesto, ne da bi se spremenil akt o sistematizaciji. V skladu z določbo 31. člena Zakona o delovnih razmerjih – ZDR (Ur. l. RS, št. 42/2002 in naslednji) mora delavec opravljati delo po pogodbi o zaposlitvi, upoštevaje organizacijo dela in poslovanja pri delodajalcu, po drugem odstavku 20. člena ZDR pa mora sprejeti splošni akt, s katerim določi pogoje za opravljanje dela na posameznem delovnem mestu. Izpodbijana sodba o tej pravni podlagi in 11. členu panožne kolektivne pogodbe, ki zahteva ustrezno usposobljenost kot pogoj za odreditev drugih delovnih nalog delavcu, nima razlogov.

4. Tožena stranka v odgovoru na revizijo predlaga njeno zavrnitev.

6. Revizija je izredno, nesuspenzivno, devolutivno, dvostransko in samostojno pravno sredstvo proti pravnomočnim odločbam sodišč druge stopnje. Revizijsko sodišče preizkusi izpodbijano sodbo samo v tistem delu, v katerem se izpodbija z revizijo, in v mejah razlogov, ki so v njej navedeni.

7. Neutemeljena je revizijska navedba, da izpodbijane sodbe ni mogoče preizkusiti. Sodišče druge stopnje je primerno obrazložilo dejansko stanje in pravno podlago odločanja. Revident pa dejansko pod imenovanjem procesne kršitve uveljavlja zmotno uporabo materialnega prava glede prenosa delovnih nalog na druge delavce po odpovedi, kar pa ne predstavlja odločilnega dejstva tega spora.

8. V dokaznem postopku je bilo v ugotovljeno, da je tožena stranka zaradi racionalizacije poslovanja na podlagi sklepa o reorganizaciji tehnične službe z dne 12. 3. 2009 odpustila revidenta in še tri druge proizvodne delavce. Delovno naloge, ki jih je opravljal revident na delovnem mestu tehničnega vodje, je večinoma prevzel direktor, ostale pa so prešle na druge zaposlene pri toženi stranki. Tožena stranka je zaradi upada naročil krčila odhodkovno stran z zmanjševanjem stroškov dela, ker je postala kritična njena likvidnost. V skladu s 1. alinejo prvega odstavka 88. člena ZDR lahko delodajalec redno odpove pogodbo o zaposlitvi zaradi prenehanja potreb po opravljanju določenega dela, pod pogoji iz pogodbe o zaposlitvi, zaradi ekonomskih, organizacijskih, tehnoloških, strukturnih ali podobnih razlogov na strani delodajalca (poslovni razlog). Tožena stranka je uspela dokazati, da je obstajal ekonomski razlog za odpoved pogodbe o zaposlitvi revidentu, saj je reševala svojo težavno situacijo zaradi manjšega obsega naročil. Dejstvo, da je delovne naloge prenesla na druge delavce in direktorja ter da ni spremenila akta o sistematizacijami z ukinitvijo delovnega mesta, na odločitev na vplivajo, saj je bistveno dokazano prenehanje potrebe po opravljanju njegovega dela. Že sam prenos delovnih nalog kaže na to, da revidentovo delo ni bilo več potrebno, sprememba akta o sistematizaciji (1) in formalna ukinitev delovnega mesta pa ne predstavljata nujnega predpogoja za redno odpoved pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga, saj je odločilnega pomena dejansko prenehanje potreb po delu določenega delavca.

9. Glede na navedeno je odločitev sodišča druge stopnje pravilna, zato je revizijsko sodišče revizijo zavrnilo (378. člen ZPP).

Op. št. (1):    Prim. zadevi VIII Ips 411/2008, VIII Ips 115/2009.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.