Sklep II Ips 358/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-02-23

razveza zakonske zveze - preživljanje zakonca - nepreskrbljenost preživninskega upravičenca - zmožnosti preživninskega zavezanca - potrebe upravičenca - sprememba socialnega in premoženjskega položaja upravičenca - plodovi nepremičnega premoženja

Določbe  81. člena ZZZDR ni mogoče razumeti tako, da se lahko ob razvezi zakonske zveze določi znesek za preživljanje le v primeru, ko gre za zakonca, ki nima dovolj sredstev za najnujnejše življenjske stroške oz. sploh nima nobenih sredstev za življenje (in si jih sam tudi ne more pridobiti), ampak jo je treba uporabiti tudi v primerih, ko se zaradi razveze zakonske zveze socialni in premoženjski položaj enega od zakoncev bistveno spremeni (poslabša). Položaj zakonca se namreč samo zaradi razveze zakonske zveze vendarle ne bi smel bistveno poslabšati. To seveda velja le ob pogoju, da drugi zakonec plačevanje preživnine zmore.

Po stališču Vrhovnega sodišča je pomembno, ali (nepremično in premično) premoženje daje plodove, ki pripomorejo k lastnemu preživljanju ali olajšujejo plačevanje preživnine. Kriterij možnosti prostega razpolaganja z nepremičninami je pomemben le v toliko, da nezmožnost vsakršnega razpolaganja ovira pridobitev plodov (npr. ni mogoče iztržiti najemnine od stanovanja, ki ga lastnik zaradi prepovedi z začasno odredbo ne more oddajati v najem).

Reviziji se ugodi, sodba sodišča druge stopnje se razveljavi in se zadeva vrne temu sodišču v novo sojenje.

Odločitev o revizijskih stroških se pridrži za končno odločbo.

1. Sodišče prve stopnje je razvezalo zakonsko zvezo pravdnih strank in tožniku naložilo plačevati toženki po 700 EUR preživnine mesečno od 19. 6. 2007 dalje (med trajanjem postopka na prvi stopnji je tožnik na podlagi sporazuma med strankama toženki plačeval po 500 EUR mesečno, zato ga je za obdobje od julija do septembra 2009 zavezalo k plačilu 200 EUR mesečno).

2. Sodišče druge stopnje je tožnikovi pritožbi delno ugodilo in preživnino v obdobju od 19. 6. 2007 do vključno junija 2009 in od oktobra 2009 dalje znižalo na 300 EUR mesečno. V ostalem je pritožbo zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

3. Zoper sodbo sodišča druge stopnje je toženka vložila predlog za dopustitev revizije, ki mu je Vrhovno sodišče ugodilo in revizijo s sklepom II DoR 354/2010 z dne 31. 3. 2011 dopustilo glede procesnega vprašanja, ali je pritožbeno sodišče s tem, ko je, ne da bi za to navedlo razloge, drugače od sodišča prve stopnje ugotovila dejstva v zvezi z možnostmi zavezanca, kršilo procesne predpise ter glede materialnopravnih vprašanj, ali se v okviru zmožnosti zavezanca za presojo nepreskrbljenosti zakonca relevantni življenjski stroški, povezani z oskrbo z obleko in obutvijo ter sredstvi osebne higiene, osnovne rekreacije in oddiha z zadovoljitvijo kulturnih potreb ter stroški vzdrževanja in oskrbe skupnega psa ter ali se za ugotovitev zmožnosti zavezanca in potreb upravičenca relevantni plodovi od premičnega in nepremičnega premoženja v njuni solasti, oziroma ali je relevantna le možnost prostega razpolaganja s tem premoženjem.

4. Zoper sodbo sodišča druge stopnje toženka vlaga revizijo na podlagi sklepa o njeni dopustitvi (dopuščena revizija; tretji odstavek 367. člena Zakona o pravdnem postopku; v nadaljevanju ZPP). Vrhovnemu sodišču predlaga, naj izpodbijano sodbo spremeni tako, da vzpostavi sodbo sodišča prve stopnje. Opozarja, da je pritožbeno sodišče za obdobje od julija do septembra 2009 sodbo sodišče prve stopnje potrdilo in tako toženki za to obdobje prisodilo 700 EUR preživnine mesečno. Pri tem ni navedlo razlogov, zakaj je v tem obdobju preživnina ostala nespremenjena. Razlogi sodišča druge stopnje, ki naj bi vodili k znižanju preživnine na 300 EUR, niso navedeni. Meni, da pojem preživljanja oziroma stroškov, ki so potrebni za življenje, kot določa 81. člen Zakon o zakonski zvezi in družinskih razmerjih (v nadaljevanju ZZZDR), vsebuje tudi stroške prehrane, obutve, rekreacije in vzdrževanje skupnega psa. Glede na dosedanji način življenja preživninske upravičenke, starost, njeno izobrazbo, potrebe, njeno zdravstveno stanje, stroški v zvezi z gornjimi aktivnostmi ter stroški za obleko in obutev, skratka vse postavke, ki jih je konkretno navedlo prvostopenjsko sodišče, predstavljajo utemeljene potrebe preživninske upravičenke glede na določilo 82.a člena ZZZDR. Očitno izdatna sredstva toženca takšno preživljanje tožnice omogočajo. Sodišče druge stopnje ni navedlo razlogov, zakaj kilometrine ni mogoče šteti kot tožnikov prihodek. Upoštevati je tudi treba, da se je tožnik sam zavezal, da bo do pravnomočnosti plačeval 500 EUR preživnine, v zvezi s čemer sodišče druge stopnje nima razlogov.

5. Revizija je bila vročena tožniku, ki je nanjo odgovoril in predlagal njeno zavrnitev.

7. Revizijsko sodišče je v skladu z drugim odstavkom 371. člena ZPP revizijo preizkusilo samo v tistem delu in glede tistih konkretnih vprašanj, v zvezi s katerimi je bila dopuščena.

8. Pritožbeno sodišče je pri preživninskih zmožnostih tožnika izrecno štelo, da sta izkazana le njegova pokojnina v znesku 540 EUR in stroški mesečne osebne porabe na plačilni kartici družbe v znesku 600 EUR),(1) ne pa tudi kilometrina v povprečju 750 EUR mesečno. Ta prihodek tudi ni zaobjelo v sklopu ugotovitev sodišča prve stopnje, ki jih je sprejelo,(2) niti ni pojasnilo zakaj ta prihodek ne more biti upoštevan. Ker torej o odločilnem dejstvu ni navedenih razlogov, je treba pritrditi revidentki, da je podana uveljavljena absolutna bistvena kršitev določb pravdnega postopka iz 14. točke drugega odstavka 339. člena ZPP, ki je revizijski razlog (1. točka prvega odstavka 370. člena ZPP).

9. Nadalje so utemeljeni revizijski očitki, da je sodišče druge stopnje pravni standard nepreskrbljenosti zakonca tolmačilo preozko. Določba 81. člena ZZZDR določa pogoja za nastop preživninske upravičenosti razvezanega zakonca, in sicer da zakonec nima sredstev za življenje in brez svoje krivde ni zaposlen. Pravica do preživljanja izhaja iz medsebojne osebne solidarnosti zakoncev, zato se višina preživnine v konkretnem primeru odmeri glede na individualne življenjske razmere obeh partnerjev: glede na zmožnosti zavezanca in glede na potrebe upravičenca (82.a ZZZDR). Njen namen je omogočiti primeren življenjski položaj partnerju, ki sam nima dovolj sredstev za življenje. Naloga konkretnega premoženjskega režima je predvsem zagotavljati enakopravnost in pravičnost med zakoncema ter s tem preprečiti izkoriščanje šibkejšega partnerja.(3)

Vrhovno sodišče je že pojasnilo, da določbe  81. člena ZZZDR ni mogoče razumeti tako, da se lahko ob razvezi zakonske zveze določi znesek za preživljanje le v primeru, ko gre za zakonca, ki nima dovolj sredstev za najnujnejše življenjske stroške oz. sploh nima nobenih sredstev za življenje (in si jih sam tudi ne more pridobiti), ampak jo je treba uporabiti tudi v primerih, ko se zaradi razveze zakonske zveze socialni in premoženjski položaj enega od zakoncev bistveno spremeni (poslabša). Položaj zakonca se namreč samo zaradi razveze zakonske zveze vendarle ne bi smel bistveno poslabšati.(4) To seveda velja le ob pogoju, da drugi zakonec plačevanje preživnine zmore. Končno ZZZDR pri določanju preživninske obveznosti omogoča, da sodišče pri (ne)določitvi preživnine upošteva tudi vzroke, zaradi katerih je postala zakonska zveza nevzdržna. Če so ti vzroki v pretežni meri le na strani enega od zakoncev, potem je zahteva drugega zakonca, da si ohrani vsaj približno tak premoženjski položaj, kot ga je imel med trajanjem zakonske zveze (če ga je seveda drugi od zakoncev zmožen zagotavljati), toliko bolj utemeljena. Po navedenem je mogoče ugotoviti, da bi bilo ob upoštevanju okoliščin konkretnega primera(5) v okviru presoje nepreskrbljenosti toženke treba upoštevati življenjske stroške, povezane z oskrbo z obleko in obutvijo ter sredstva osebne higiene, osnovne rekreacije in oddiha z zadovoljitvijo kulturnih potreb ter stroške vzdrževanja in oskrbe skupnega psa.

10. Višje sodišče je pri določanju višine preživnine upoštevalo, da imata obe pravdni stranki premoženje v obliki nepremičnin, pri čemer po njegovem mnenju ni bistveno, ali to prinaša plodove ali ne. Tako stališče nasprotuje stališču Vrhovnega sodišča, po katerem je pomembno, ali (nepremično in premično(6)) premoženje daje plodove, ki pripomorejo k lastnemu preživljanju ali olajšujejo plačevanje preživnine.(7) Kriterij možnosti prostega razpolaganja z nepremičninami je pomemben le v toliko, da nezmožnost vsakršnega razpolaganja ovira pridobitev plodov (npr. ni mogoče iztržiti najemnine od stanovanja, ki ga lastnik zaradi prepovedi z začasno odredbo ne more oddajati v najem).

11. V zvezi s tožnikovimi navedbami v odgovoru na tožbo, da je toženka na podlagi sodne poravnave, ki sta jo pravdni stranki sklenili dne 17. 12. 2010, prejela 135.000 EUR, pa revizijsko sodišče pojasnjuje, da je pri odločanju o reviziji vezano na časovne meje pravnomočnosti, zato dejstvo, ki ga tožnik v odgovoru na revizijo izpostavlja in je nastalo po tem trenutku, za konkretno odločitev ne more biti relevantno. Morebitne kasnejše spremembe premoženjskega stanja na eni ali drugi strani so lahko predmet novega zahtevka.

12. Glede na navedeno je bilo treba izpodbijano sodbo razveljaviti in zadevo vrniti sodišču druge stopnje v novo sojenje (prvi odstavek 379. člena ZPP).

13. Odločitev o stroških revizijskega postopka temelji na določbi tretjega odstavka 165. člena ZPP.

Op. št. (3):   Novak, B.; Preživninski dogovori med zakonci, ZZR, letnik LXII, 2002, str. 231.

Op. št. (4):    Razlaga, po kateri se tudi bistveno poslabšanje razmer izenačuje z nepreskrbljenostjo, ima svoj življenjski in zgodovinski vzrok. Ta je v tem, da pač zakonci na različen način participirajo v zakonski (predvsem družinski) skupnosti in ne le z denarnimi dohodki. Tradicionalno je bila žena tista, ki je v večji meri prispevala k družinski skupnosti z delom (gospodinjstvo, skrb za otroke), mož pa je v večji meri skrbel za dohodke. Od tod torej zahteva, naj se ob razvezi zato položaj zakonca, ki se na novo vlogo ne more takoj ali pa se sploh ne more več prilagoditi, bistveno ne poslabša. Glej sodbo Vrhovnega sodišča II Ips 161/2003. Podobno tudi Alinčič, M. in drugi; Obiteljsko pravo, Narodne novine, Zagreb, 2001, str. 439 in 440.

Op. št. (5):    Podrobneje o njih glej strani osem do enajst sodbe sodišča prve stopnje in stran tri in štiri sodbe sodišča druge stopnje.

Op. št. (6):     Tožnik je lastnik več gospodarskih družb.

Op. št. (7):    Glej npr. sodbo Vrhovnega sodišča II Ips 99/2009 z dne 26. 3. 2009.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.