TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
Sklep I R 14/2012
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-01-26

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - hči stranke v postopku kot uslužbenka pristojnega sodišča - objektivna nepristranskost sodišča - manjše sodišče

Okoliščina, da je hči stranke postopka kot strokovna sodelavka zaposlena na sodišču, ki je pristojno za odločanje o pravnem sredstvu v njeni zadevi, je – upoštevaje tudi v predlogu opisan način povezanosti in komuniciranja na oddelku, kjer se rešujejo prav tovrstni spori, ter relativno majhnost tega oddelka in sploh sodišča glede na število zaposlenih – tehten razlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča.

Za odločanje v postopku na drugi stopnji se v tej zadevi določi Višje sodišče v Ljubljani.

1. Tožnik je v tej pravdi vložil pritožbo zoper sklep Okrajnega sodišča v Kopru        P 54/2011 z dne 28. 9. 2011 o zavrnitvi njegovega predloga za izdajo začasne odredbe. Višje sodišče v Kopru, ki je sicer stvarno in krajevno pristojno za odločanje v postopku na drugi stopnji, je po prispetju spisa s pritožbo tožnika predlagalo Vrhovnemu sodišču, naj določi za postopanje na drugi stopnji v tej zadevi drugo stvarno pristojno sodišče. V predlogu je navedlo, da je tožnik oče strokovne sodelavke, ki je razporejena na delo na … oddelku Višjega sodišča v Kopru in da na tem oddelku dela devet sodnic in štirje strokovni sodelavci, ki so vsi ob tako nizkem številu strokovno in tudi sicer povezani. Po mnenju predlagatelja bi zato odločanje v zadevi lahko vzbudilo pri nasprotni stranki dvom v nepristranskost Višjega sodišča v Kopru, ožje sorodstveno razmerje stranke s strokovno sodelavko, razporejeno na oddelek, kjer se rešujejo tovrstni spori, pa da je razlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča v pomenu določbe 67. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP).

3. Po določbi 67. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) lahko Vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Vrhovno sodišče ugotavlja, da je v konkretnem primeru podan razlog iz 67. člena ZPP. Okoliščina, da je hči stranke postopka kot strokovna sodelavka zaposlena na sodišču, ki je pristojno za odločanje o pravnem sredstvu v njeni zadevi, je – upoštevaje tudi v predlogu opisan način povezanosti in komuniciranja na oddelku, kjer se rešujejo prav tovrstni spori, ter relativno majhnost tega oddelka in sploh sodišča glede na število zaposlenih – tehten razlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča. Ta okoliščina bi utegnila pri nasprotni stranki vzbuditi vtis pristranskosti, hkrati pa bi mogla negativno vplivati tudi na percepcijo javnosti o nevtralnosti in s tem objektivne nepristranskosti odločanja v postopku na drugi stopnji. Zato je Vrhovno sodišče predlogu ugodilo in za odločanje na drugi stopnji v tej zadevi določilo Višje sodišče v Ljubljani.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep I R 97/2011, enako tudi I R 98/2001, I R 96/2011
Sklep II Ips 986/2008
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-02-09

dovoljenost revizije - glavna in postranske terjatve - vrednost spornega predmeta - kapitalizirane obresti - zavrženje revizije

V primeru, če je za ugotovitev pravice do revizije odločilna vrednost spornega predmeta, se vzame kot vrednost spornega predmeta samo vrednost glavnega zahtevka, ne pa tudi obresti, razen če se te uveljavljajo kot glavni zahtevek.

1. Tožnik je v tej pravdi zaradi poškodbe levega zapestja iz naslova nezgodnega zavarovanja zahteval plačilo zavarovalnine za invalidnost. Prvostopenjsko sodišče je presodilo, da mu je toženka dolžna plačati 1.297,78 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 30. 3. 2000 dalje do plačila in zakonske zamudne obresti od 1.669,17 EUR za čas od 30. 3. 2000 do 11. 7. 2004. Presežni tožbeni zahtevek  je zavrnilo.

2. Pritožbeno sodišče je tožnikovo pritožbo zavrnilo in potrdilo sodbo prvostopenjskega sodišča.

3. Zoper to sodbo v zvezi s prvostopenjsko sodbo je tožnik vložil pravočasno revizijo iz vseh revizijskih razlogov s predlogom, naj ji revizijsko sodišče ugodi in izpodbijani sodbi spremeni tako, da se tožbenemu zahtevku ugodi v celoti.

4. Revizija je bila vročena Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije in nasprotni stranki, ki nanjo ni odgovorila (375. člen Zakona o pravdnem postopku – ZPP).

6. Tožnik je s pripravljalno vlogo z dne 15. 5. 2007 delno umaknil tožbo, in sicer tako, da vtožuje glavnico, to je plačilo zavarovalnine v višini 2.966,95 EUR (prej 711.000,00 SIT). K temu znesku je prištel kapitalizirane obresti, ki so se natekle do 1. 1. 2007, in vanje vračunal (delno) plačilo toženke z dne 1. 9. 2004, tako da končni zahtevani znesek znaša 7.217,43 EUR. Od tega zneska zahteva še zakonske zamudne obresti od 1. 1. 2007 dalje do plačila.

7. Po določbi drugega odstavka 367. člena ZPP je revizija dovoljena, če vrednost spornega predmeta glede izpodbijanega dela pravnomočne sodbe presega 1,000.000,00 SIT. Po 39. členu ZPP se v primeru, če je za ugotovitev pravice do revizije odločilna vrednost spornega predmeta, vzame kot vrednost spornega predmeta samo vrednost glavnega zahtevka, ne pa tudi obresti, razen če se te uveljavljajo kot glavni zahtevek. V obravnavani zadevi se obresti, čeprav kapitalizirane, uveljavljajo skupaj z glavnico, zato niso glavni zahtevek. Zahtevani znesek zavarovalnine 2.966,95 EUR (prej 711.000,00 SIT) ne dosega mejne vrednosti, predpisane za dovoljenost revizije, zato revizija zoper sodbo ni dovoljena.

8. Ker tožnikova revizija ni dovoljena, jo je revizijsko sodišče zavrglo (377. člen ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep II Ips 254/2004, enako tudi II Ips 89/2004
Sklep I R 13/2012
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-02-09

spor o pristojnosti - izvršba na podlagi verodostojne listine - COVL - krajevna pristojnost - stalno prebivališče dolžnika

Za vodenje in odločanje v izvršilnem postopku na prvi stopnji je krajevno pristojno sodišče, ki je krajevno pristojno za odločanje glede na dovoljena sredstva izvršbe. V obravnavanem primeru je to sodišče, na območju katerega ima dolžnik stalno prebivališče.

V tej zadevi je pristojno Okrajno sodišče v Velenju.

1. Okrajno sodišče v Ljubljani je dne 25. 8. 2010 izdalo sklep o izvršbi VL 11637/2010-25 s katerim je dovolilo predlagano izvršbo in odločilo, da bo po pravnomočnosti sklepa o izvršbi vodilo izvršilni postopek in o njem odločalo Okrajno sodišče v Slovenj Gradcu.

2. Okrajno sodišče v Slovenj Gradcu je sprožilo spor o krajevni pristojnosti, ker je na stališču, da je za vodenje izvršbe pristojno Okrajno sodišče v Velenju.

3. Za vodenje in odločanje v nadaljnjem izvršilnem postopku je pristojno Okrajno sodišče v Velenju.

4. Po pravnomočnosti sklepa o izvršbi na podlagi verodostojne listine je po drugem odstavku 40.c člena Zakona o izvršbi in zavarovanju za vodenje in odločanje v izvršilnem postopku na prvi stopnji krajevno pristojno tisto sodišče, ki je krajevno pristojno za odločanje glede na dovoljena sredstva izvršbe. V obravnavanem primeru je to sodišče, na območju katerega ima dolžnik stalno prebivališče, torej Okrajno sodišče v Velenju.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 150/2011, enako tudi I R 1/2012
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-01-12

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - objektivna nepristranskost - sodnica pristojnega sodišča kot stranka v postopku

Dejstvo, da je ena od tožencev sodnica na sodišču, ki odloča v zadevi na prvi stopnji, predstavlja tehten razlog, saj bi to dejstvo utegnilo povzročiti dvom o korektnosti postopka in nepristranskosti odločanja.

Za odločanje o zadevi se določi Okrajno sodišče v Domžalah.

1. Tožeča stranka je vložila tožbo pri Okrajnem sodišču v Ljubljani kot stvarno in krajevno pristojnem sodišču.

2. Okrajno sodišče v Ljubljani v predlogu za delegacijo pristojnosti navaja, da je ena od etažnih lastnikov, ki nastopajo v pravdi kot tožena stranka, tudi A. A., sodnica na pravdnem oddelku Okrajnega sodišča v Ljubljani. Če bi o zadevi odločalo isto sodišče, bi bila lahko prizadeta objektivna nepristranskost sodišča, ki se izraža v percepciji javnosti o nevtralnosti sodišča kot nosilca sodne funkcije.

4. Po 67. členu Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) lahko vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek ali če so za to drugi tehtni razlogi.  Dejstvo, da je ena od tožencev sodnica na sodišču, ki odloča v zadevi na prvi stopnji, predstavlja tehten razlog iz omenjene zakonske določbe, saj bi to dejstvo utegnilo povzročiti dvom o korektnosti postopka in nepristranskosti odločanja. Vrhovno sodišče je zato za odločanje v tej pravdni zadevi določilo drugo stvarno pristojno sodišče, in sicer Okrajno sodišče v Domžalah. Pri določitvi tega sodišča je v okviru načela ekonomičnosti postopka upoštevalo njegovo bližino in dostopnost.

Opr. št: I R 1/2012, ECLI:SI:VSRS:2012:I.R.1.2012

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 10/2012
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-01-26

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - ponoven predlog za delegacijo pristojnosti - nedovoljen predlog - zavrženje predloga

Tožnik s takojšnjo ponovitvijo predloga, iz katerega ni mogoče izluščiti drugega razloga od tega, ki je bil že obravnavan, ne more doseči ponovnega vsebinskega odločanja o predlogu za prenos krajevne pristojnosti.

1. Tožnik je vložil tožbo pri Okrožnem sodišču v Ljubljani kot stvarno in krajevno pristojnem sodišču, z njo pa zahteval povrnitev škode, ki mu je po njegovih trditvah nastala zaradi protipravnega delovanja tega sodišča. S sklepom                  I R 54/2011 z dne 19. 5. 2011 je Vrhovno sodišče ugodilo predlogu tožene stranke in za odločanje v tej zadevi določilo Okrožno sodišče v Kranju. Po prejemu tega sklepa je tožnik predlagal, naj se za sojenje v zadevi določi drugo stvarno pristojno sodišče, Vrhovno sodišče pa je 15. 9. 2011 ta predlog zavrnilo s sklepom I R 103/2011.

2. Tožnik vlaga nov predlog za prenos krajevne pristojnosti, v katerem navaja, da obrazložitev Vrhovnega sodišča ni popolna, ker ne vsebuje opredelitve do vseh tožnikovih navedb, na podlagi katerih bi bilo treba ugoditi njegovemu predlogu za prenos krajevne pristojnosti na Okrožno sodišče v Celju. Tožnik predloga za delegacijo ni vložil le zaradi odklonilnega odnosa do Okrožnega sodišča v Kranju, ampak tudi zato, ker mu je zaradi nepravilnega postopanja Okrajnega in Okrožnega sodišča v Kranju nastala škoda. Tožnik glede na tožbe, ki jih je zaradi ravnanj sodišč v Kranju vložil zoper toženo stranko, ne more zaupati v korektno postopanje v tem postopku, saj se tudi ta nanaša na nepravilno postopanje sodišča.

4. V sklepu I R 103/2011 z dne 15. 9. 2011, s katerim je zavrnilo tožnikov predlog za prenos pristojnosti, je Vrhovno sodišče navedlo, da odklonilen odnos stranke do določenega pristojnega sodišča, podkrepljen z nezadovoljstvom z odločanjem sodišča v drugih zadevah, ni razlog za delegacijo. Tožnik s takojšnjo ponovitvijo predloga, iz katerega ni mogoče izluščiti drugega razloga od tega, ki je bil že obravnavan, ne more doseči ponovnega vsebinskega odločanja. Tudi sedaj natančneje predstavljen dvom o nezaupanju v delo sodišča, katerega ravnanje je podlaga zoper toženo stranko vloženim odškodninskim tožbam, je bil v okviru prvotnega predloga že obravnavan in zajet v koncizni obrazložitvi omenjenega sklepa. Gre namreč za nezaupanje v delo sodišče zaradi postopanja in odločanja v drugih zadevah, kar, kot je bilo tožniku pojasnjeno že v prejšnjem sklepu, ne more biti razlog za delegacijo pristojnosti.

Ker tožnik ne more doseči ponovnega vsebinskega odločanja o isti stvari in ne izkazuje upoštevno priznanega pravnega interesa za ponavljanje na vsebinsko identično trditveno podlago oprtega predloga, je Vrhovno sodišče njegov ponovni predlog za prenos pristojnosti zavrglo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 28/2012
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-02-23

spor o pristojnosti - izvršba - splošna krajevna pristojnost - stalno prebivališče toženca

V skladu s pravilom o splošni krajevni pristojnosti glede na v predlogu za izvršbo navedeno in tudi sicer ves čas nesporno stalno prebivališče toženca je krajevno pristojno za odločanje v tem sporu Okrajno sodišče v Slovenski Bistrici.

Za odločanje v tej zadevi je pristojno Okrajno sodišče v Slovenski Bistrici.

1. Na podlagi obrazloženega ugovora dolžnika (sedaj toženca) je Okrajno sodišče v Ljubljani – centralni oddelek za verodostojno listino razveljavilo svoj sklep o izvršbi VL 86435/2011 z dne 21. 6. 2011 v delu o dovolitvi izvršbe, sicer pa izreklo, da bo o „zahtevku in stroških“ odločeno v pravdnem postopku pred Okrajnim sodiščem v Celju.

2. Sodišče, ki mu je bila zadeva odstopljena (Okrajno sodišče v Celju), svoje pristojnosti ni sprejelo in je sprožilo kompetenčni spor z obrazložitvijo, da ni podana nobena navezna okoliščina, ki bi kazala na krajevno pristojnost tega sodišča za odločanje v tem postopku in da je v skladu s pravilom o splošni krajevni pristojnosti glede na stalno prebivališče toženca torej krajevno pristojno Okrajno sodišče v Slovenski Bistrici (prvi odstavek 47. člena v zvezi s prvim odstavkom 46. člena Zakona o pravdnem postopku; v nadaljevanju ZPP).

3. Za odločanje v tej zadevi je pristojno Okrajno sodišče v Slovenski Bistrici.

4. Uvodoma je treba pojasniti, da Okrajno sodišče v Celju, ki mu je bila zadeva odstopljena, ne meni, da je pristojno tisto sodišče, ki mu je zadevo odstopilo (Okrajno sodišče v Ljubljani), temveč, da je pristojno Okrajno sodišče v Slovenski Bistrici (ki svoje pristojnosti še ni oziroma še niti ni imelo možnosti odreči) – torej „drugo“ sodišče z območja različnih višjih sodišč glede na sodišče, ki se je izreklo za nepristojno. Ker zadeva ni bila odstopljena Okrajnemu sodišču v Celju „očitno pomotoma“, so izpolnjeni pogoji za odločanje v sporu po prvem odstavku 24. člena ZPP, o katerem odloči spričo določbe drugega odstavka 25. člena istega zakona Vrhovno sodišče.

5. Glede na podatke v spisu je treba pritrditi razlogovanju Okrajnega sodišča v Celju, ki je sprožilo kompetenčni spor, da ni podana nobena navezna okoliščina, ki bi odkazovala na krajevno pristojnost tega sodišča za odločanje v tem postopku in da je v skladu s pravilom o splošni krajevni pristojnosti glede na v predlogu za izvršbo navedeno in tudi sicer ves čas nesporno stalno prebivališče toženca na naslovu ... Slovenska Bistrica (prvi odstavek 47. člena v zvezi s prvim odstavkom 46. člena ZPP) krajevno pristojno za odločanje v tem sporu Okrajno sodišče v Slovenski Bistrici. Temu skladna je zatorej odločitev Vrhovnega sodišča v tem sporu o pristojnosti.

ZPP člen 24, 24/1, 25, 25/2, 46, 46/1, 47, 47/1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep I R 63/2009, enako tudi I R 136/2009, I R 139/2009
Sklep I R 33/2012
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-03-08

CIVILNO PROCESNO PRAVO - ODŠKODNINSKO PRAVO

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz razlogov smotrnosti - zdravstveno stanje stranke v postopku - kraj škodnega dogodka - stalno prebivališče prič

Zaradi smotrnosti izvedbe pravdnega postopka pri Okrožnem sodišču v Krškem je določena pristojnost tega sodišča.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrožno sodišče v Krškem.

1. Tožnik je 4. 5. 2011 vložil tožbo zaradi plačila odškodnine pri Okrožnem sodišču v Mariboru. To obravnava zadevo pod opr. št. III P 333/2011.

2. Tožnik je predlagal določitev drugega stvarno pristojnega sodišča namesto Okrožnega sodišča v Mariboru. Navedel, da se bo postopek očitno lažje opravil pri Okrožnem sodišču v Krškem, saj je tožnik doma iz Krškega, njegov prihod na sodišče, pa bo bistveno lažji kot prihod na sodišče v Mariboru. Zaradi hudih posledic poškodb v prometni nesreči tožnik potrebuje dolgotrajno zdravljenje, ki v bistvu še ni zaključena. Tožnik ni sposoben samostojnega prihoda na Okrožno sodišče v Mariboru. Ob vsaki vožnji doživlja številne travme, obiskuje tudi psihiatra. Odvisen je od pomoči svojih staršev, predvsem očeta in njegovih prevozov. Tožnik je brezposeln in ker nima sredstev za življenje, je v celoti odvisen od pomoči svojih staršev. Postopek je šele v začetni fazi, saj ni bilo opravljene nobene glavne obravnave.

4. Po 67. členu Zakona o pravdnem postopku (ZPP) lahko Vrhovno sodišče Republike Slovenije določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako lažje opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi.

5. Vrhovno sodišče se strinja s trditvijo, da bi se pravdni postopek lažje opravil pri Okrožnem sodišču v Krškem, kot pa pri Okrožnem sodišču v Mariboru, kjer se je začel. Zaradi posledic poškodb tožnik ni sposoben samostojnega prihoda iz Krškega, kjer stanuje, v Mariboru, odvisen je od pomoči svojih staršev, prevozi pa tudi povečujejo stroške postopka. Poleg tega pa je iz podatkov spisa razvidno, da je do prometne nesreče, v posledici katere je tožniku nastala škoda, prišlo v Krškem, doslej pa je predlagano zaslišanje sedmih prič, ki stanujejo na območju Okrožnega sodišča v Krškem. Vse navedeno očitno kaže na smotrnost izvedbe pravdnega postopka pri Okrožnem sodišču v Krškem, zato je Vrhovno sodišče v skladu s 67. členom ZPP predlogu tožeče stranke ugodilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 12/2012
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-02-09

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - objektivna nepristranskost - hči stranke v postopku kot uslužbenka pristojnega sodišča - strokovna sodelavka

Okoliščina, da je hči stranke postopka kot strokovna sodelavka zaposlena pri sodišču, ki je pristojno za odločanje o pravnem sredstvu v njeni zadevi, je  tehten razlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča.

Za odločanje v tej zadevi na drugi stopnji se določi Višje sodišče v Ljubljani.

1. V tej pravdni zadevi je Okrožno sodišče v Kopru s sklepoma P 946/2007 z dne    2. 6. 2011 in z dne 1. 8. 2011 odločilo o nagradi in stroških izvedenca. Pritožbi sta vložili obe pravdni stranki. Spis je bil zaradi reševanja pritožb predložen stvarno in krajevno pristojnemu Višjemu sodišču v Kopru.

2. Višje sodišče v Kopru je s predlogom Cp 989/2011 z dne 16. 1. 2012 predlagalo Vrhovnemu sodišču, naj določi za postopanje na drugi stopnji v tej zadevi drugo stvarno pristojno sodišče. V predlogu je navedlo, da je tožnik oče strokovne sodelavke A. A., ki je razporejena na delo na civilnem oddelku Višjega sodišča v Kopru in da na tem oddelku dela devet sodnic in štirje strokovni sodelavci, ki so vsi ob tako nizkem številu strokovno in tudi sicer povezani. Po mnenju predlagatelja bi zato odločanje v zadevi lahko vzbudilo pri nasprotni stranki dvom v nepristranskost Višjega sodišča v Kopru, ožje sorodstveno razmerje stranke s strokovno sodelavko, razporejeno na oddelek, kjer se rešujejo tovrstni spori, pa je razlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča v pomenu določbe 67. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP).

4. Po določbi 67. člena ZPP lahko Vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako lažje opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Vrhovno sodišče ugotavlja, da je v konkretnem primeru podan razlog iz 67. člena ZPP. Okoliščina, da je hči stranke postopka kot strokovna sodelavka zaposlena pri sodišču, ki je pristojno za odločanje o pravnem sredstvu v njeni zadevi, je – upoštevaje tudi v predlogu opisan način povezanosti in komuniciranja na oddelku, kjer se rešujejo prav tovrstni spori ter relativno majhnost tega oddelka in sploh sodišča glede na število zaposlenih – tehten razlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča. Ta okoliščina bi utegnila pri nasprotni stranki vzbuditi vtis pristranskosti, hkrati pa bi mogla negativno vplivati na percepcijo javnosti o nevtralnosti  in  s  tem  objektivne  nepristranskosti  odločanja v postopku na drugi stopnji. Zato je Vrhovno sodišče predlogu ugodilo in za odločanje na drugi stopnji v tej zadevi določilo Višje sodišče v Ljubljani.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep I R 150/2011, enako tudi I R 1/2012
Sklep I R 26/2012
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-02-09

CIVILNO PROCESNO PRAVO - ODŠKODNINSKO PRAVO

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - odškodninski spor - odgovornost države - protipravnost ravnanja sodnikov sodišča iz okrožja pristojnega sodišča

Okoliščina, da naj bi škodo povzročilo Okrajno sodišče v Mariboru, ni tehten razlog za določitev drugega sodišča namesto pristojnega sodišča v Mariboru.

1. Tožnik je pri Okrožnem sodišču v Mariboru vložil tožbo zoper toženo stranko s trditvijo, da je odgovorna za ravnanje svojih organov in sicer primarno policije, podrejeno pa Okrajnega sodišča v Mariboru. Ti naj bi tožniku pri izvrševanju funkcij iz svoje pristojnosti povzročili škodo zaradi neupravičenega in nerazumno dolgotrajnega odvzema motornega vozila.

2. Okrožno sodišče v Mariboru je s predlogom III P 709/2011 z dne 31. 1. 2012 predlagalo določitev drugega stvarno pristojnega sodišča. Navedlo je, da temelji tožba na ravnanju Okrajnega sodišča v Mariboru v kazenski zadevi II K 7578/2010. Ker je Okrajno sodišče v Mariboru organizacijska enota Okrožnega sodišča v Mariboru, je Okrožno sodišče v Mariboru na zahtevo tožene stranke moralo že podati odgovor v zvezi z ravnanjem Okrajnega sodišča v Mariboru. Morebitna odškodninska odgovornost tožene stranke bo predstavljala odgovornost Okrožnega sodišča v Mariboru oziroma njegove organizacijske enote, zato meni, da ni primerno, da Okrožno sodišče v Mariboru odloča o odškodninski odgovornosti.

4. Po 67. členu Zakona o pravdnem postopku (ZPP) lahko Vrhovno sodišče Republike Slovenije določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako lažje opravil postopek, ali če so za to podani drugi tehtni razlogi.

5. V tej pravdni zadevi je tožena stranka Republika Slovenija, zatrjuje pa se protipravno ravnanje policije in podrejeno Okrajnega sodišča v Mariboru. Po presoji Vrhovnega sodišča glede na navedbe v predlogu ni podlage za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča namesto Okrožnega sodišča v Mariboru. Četudi se trdi, da naj bi škodo povzročilo Okrajno sodišče v Mariboru, ni neprimerno, da v tem odškodninskem sporu odloča pristojno Okrožno sodišče v Mariboru. To ni isto sodišče kot sodišče, kjer naj bi nastala škoda, pa četudi je okrajno sodišče organizacijska enota okrožnega sodišča. Ta okoliščina se nanaša samo na nekatere vidike organizacijskega poslovanja teh sodišč, glede bistvenega, to je glede sojenja, pa sta obe sodišči popolnoma samostojni in neodvisni, kar velja tudi za sodnike enega in drugega sodišča. Sodniki so sposobni objektivno odločati v vseh sporih, morebiten razumni dvom o objektivni nepristranskosti sodišča pa se praviloma lahko pojavi le v sferi strank, ne pa pri sodišču samem. Zato Vrhovno sodišče zaključuje, da v predlogu ni zaslediti tehtnih razlogov za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča, kar je narekovalo zavrnitev predloga.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep I R 22/2012, enako tudi I R 30/2012