Sklep II Ips 234/2009
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-11-22

tožba za izpodbijanje dolžnikovih pravnih dejanj - zavrženje revizije - pravni interes za revizijo

Vrhovno sodišče ugotavlja, da prva toženka, ki se glede na revizijski predlog zavzema za spremembo izpodbijane sodbe z zavrnitvijo tožbenega zahtevka, nima pravnega interesa za revizijo. Revidentka bi namreč morala kot verjetno izkazati, da bi ugoditev reviziji pomenila zanjo določeno pravno korist, ki je

brez tega ne bi mogla doseči. Ker pa izpodbijana sodba v ničemer ne posega v njen pravni položaj oz. je k ničemer ne bremeni, revidentka tega, tudi če bi z revizijo uspela, ne more izboljšati.

je dolžna povrniti tožnikoma njune stroške odgovora na revizijo v višini 831,57 EUR v petnajstih dneh od vročitve tega sklepa.

1. Sodišče prve stopnje je odločilo, da dedni dogovor, ki so ga dne 11. 10. 2001 pred Okrajnim sodiščem v Velenju v zapuščinski zadevi D 325/2000 po pokojnem F. N., ki so ga sklenile toženke, in pogodba o izdaji listine za ureditev zemljiškoknjižnega stanja z dne 9. 10. 2001 za parc. št. 269.S k.o. ..., pri kateri so kot stranke sodelovale toženke, nimata pravnih učinkov proti tožnikoma. Druga toženka je dolžna dopustiti tožnikoma, da si kot upnika na podlagi pravnomočne in izvršljive sodbe Okrožnega sodišča v Celju P 366/2002 z dne 13. 1. 2003, v zvezi s sodbo Višjega sodišča v Celju Cp 615/2003 z dne        20. 10. 2004, v izvršilnem postopku z izvršbo na: - 1/6 nepremičnine parc. št. 601/10, 601/11 in 601/9 k.o. ..., 1/6 parc. št. 58 in  59 k.o. ..., 1/3 parc. št. 269.S k.o. ..., celotno nepremičnino parc. št. 603/3 k.o. ..., 543 vrednostnih papirjev TG1N in 743 vrednostnih papirjev TG2N, oboje vodeno pod št.  pri Klirinško depotni družbi d.d., depozit pri Banki Velenje d.d. v višini sledečih zneskov: 2.207,08 EUR skupaj z obrestmi od 11. 10. 2001, 8.998,67 CHF z obrestmi od 11. 10. 2001 in 9 SIT z obrestmi, 1/3 vrednosti telefonskega priključka št. ..., do celote v višine v izvršbi vnovčene vrednosti tega premoženja delno poplačata denarno terjatev, ki jo imata v višini 390.893,39 EUR s pripadki do solidarnih dolžnikov A. N. in D. F. Odločilo je o stroških postopka.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbi pravdnih strank zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

3. Zoper sodbo pritožbenega sodišča je prva toženka zaradi bistvenih kršitev določb postopka in zmotne uporabe materialnega prava vložila revizijo. Predlaga spremembo izpodbijane sodbe tako, da se tožbeni zahtevek zavrne.

4. Revizija je bila vročena Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije in tožniku, ki je nanjo odgovoril ter predlagal njeno zavrženje.

ožnika kot upnika prve toženke sta z izpodbojnim zahtevkom uveljavljala vračilo koristi, ki je bila pridobljena z njenim oškodovanjem. K dopustitvi njunega poplačila iz te koristi je v skladu z drugim odstavkom 259. člena Obligacijskega zakonika (v nadaljevanju OZ) zavezana druga toženka (saj dolžnica - prva toženka te koristi nima več) kot pridobiteljica te koristi. Vrhovno

sodišče ugotavlja, da prva toženka, ki se glede na revizijski predlog zavzema za spremembo izpodbijane sodbe z zavrnitvijo tožbenega zahtevka, nima pravnega interesa za revizijo. Revidentka bi namreč morala kot verjetno izkazati, da bi ugoditev reviziji pomenila zanjo določeno pravno korist, ki je brez tega ne bi

mogla doseči. Ker pa izpodbijana sodba v ničemer ne posega v njen pravni položaj oz. je k ničemer ne bremeni, revidentka tega, tudi če bi z revizijo uspela, ne more izboljšati. Če revizijo vloži nekdo, ki zanjo nima pravnega interesa, taka revizija glede na drugi odstavek 374. člena ZPP ni dovoljena.

revizijsko sodišče zavrglo (377. člen ZPP).

8. Izrek o revizijskih stroških temelji na določbi prvega odstavka 165. člena in prvega odstavka 154. člena ZPP. Prva toženka z revizijo ni uspela, zaradi česar po določbi prvega odstavka 154. člena ZPP sama krije svoje stroške revizijskega postopka. Stroški za odgovor na revizijo tožnikov so odmerjeni po priloženem specificiranem stroškovniku in z upoštevanjem Odvetniške tarife.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.