TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
Sklep I R 47/2012
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-03-29

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz razlogov smotrnosti - prebivališče strank v postopku - kraj ogleda - odškodninski spor

Pravdni stranki sta predlagali dokaze, ki se bodo lažje, z manjšimi stroški in s prihrankom časa izvedli pri Okrajnem sodišču v Mariboru.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrajno sodišče v Mariboru.

1. Tožnica je 30. 12. 2010 pri Okrajnem sodišču v Ljubljani vložila tožbo zoper toženo stranko zaradi plačila odškodnine v zvezi s prometno nesrečo z dne 12. 6. 2009 v Šentilju.

2. Okrajno sodišče v Ljubljani je s predlogom IV P 8/2011 z dne 6. 3. 2012 predlagalo delegacijo pristojnosti po 67. členu Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP). Navedlo je, da bi se pravdni postopek lažje opravil pred Okrajnim sodiščem v Mariboru in predlog utemeljilo s podrobnimi razlogi.

4. Po 67. členu ZPP lahko Vrhovno sodišče določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako lažje opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi.

5. Vrhovno sodišče se strinja z navedbo v predlogu, da bi se obravnavani pravdni postopek lažje opravil pri Okrajnem sodišču v Mariboru, kot pa pri Okrajnem sodišču v Ljubljani, kjer se je začel. Gre za pravdo zaradi plačila odškodnine v zvezi s prometno nesrečo, ki se je zgodila v Šentilju blizu Maribora. Obe pravdni stranki sta predlagali dokaze, ki se bodo lažje, z manjšimi stroški in s prihrankom časa izvedli pri Okrajnem sodišču v Mariboru. Tožnica in dve priči namreč stanujeta v Avstriji, znatno bližje Mariboru kot Ljubljani, ena priča je s Šentilja, predlagan pa je tudi ogled kraja prometne nesreče na Šentilju. Poleg tega je pooblaščenec tožene stranke iz Maribora. Okoliščina, da sta tožničina pooblaščenca iz Ljubljane, ne more pretehtati nad ostalimi okoliščinami, kot je pravilno navedeno v predlogu. Vrhovno sodišče zato ocenjuje, da opisane okoliščine očitno kažejo na smotrnost izvedbe pravdnega postopka pri Okrajnem sodišču v Mariboru. Zato je Vrhovno sodišče v skladu s 67. členom ZPP predlogu za delegacijo ugodilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III DoR 64/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-04-02

CIVILNO PROCESNO PRAVO - DENACIONALIZACIJA

dopuščena revizija - obstoj sodne prakse - denacionalizacija - nemožnost uporabe nepremičnin - odškodnina - obdobje za katerega se določi odškodnina

Dopuščena revizija - kdaj se konča obdobje, za katerega se odmeri odškodnina na podlagi drugega odstavka 72. člena ZDen.

Predlogu se ugodi in se revizija dopusti o vprašanju:

kdaj se konča obdobje, za katerega se odmeri odškodnina na podlagi drugega odstavka 72. člena Zakona o denacionalizaciji (ZDen).

1. Tožeča stranka je s tožbenim zahtevkom na plačilo 134.025,74 EUR s pripadki uveljavljala plačilo nadomestila za nemožnost uporabe denacionaliziranega premoženja (kmetijskih zemljišč) po drugem odstavku 72. člena Zakona o denacionalizaciji (v nadaljevanju Zden).

2. Sodišče prve stopnje je v delu, ki je pomemben za odločitev o predlogu za dopustitev revizije, toženi stranki naložilo plačilo 122.028,80 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od dneva izdaje sodbe do plačila (1. točka izreka); z dopolnilno sodbo pa je toženi stranki naložilo še plačilo zakonskih zamudnih obresti od 122.028,80 EUR, od 23. 10. 2002 do 27. 6. 2003 po 13,5% letni obrestni meri in od 28. 6. 2003 do 31. 8. 2010 po zakonski obrestni meri (1. točka izreka).

3. Sodišče druge stopnje je v navedenem delu zavrnilo pritožbi tožeče stranke ter v izpodbijanem ugodilnem delu potrdilo sodbo in dopolnilno sodbo sodišča prve stopnje.

4. Zoper ta del sodbe sodišča druge stopnje je tožena stranka vložila predlog za dopustitev revizije. V predlogu zastavlja tri materialnopravna (1. - 3.) in dve procesni (4. in 5.) vprašanji, glede katerih zatrjuje neobstoj sodne prakse Vrhovnega sodišča:

vprašanje pasivne legitimacije tožene stranke za plačilo odškodnine iz drugega odstavka 72. člena ZDen za čas od 7. 12. 1991 (uveljavitve ZDen) do 11. 3. 1993 (ustanovitve tožene stranke);

vprašanje, kdaj se konča obdobje, za katerega se odmeri odškodnina na podlagi drugega odstavka 72. člena ZDen;

vprašanje začetka teka zamudnih obresti od odškodnine po drugem odstavku 72. člena ZDen;

vprašanje, ali lahko sodišče šteje pritožbo stranke kot predlog za dopolnitev sodbe;

vprašanje, ali lahko sodišče o zakonskih zamudnih obrestih, katerih plačilo se zahteva od glavnice, odloči z dopolnilno sodbo.

5. Revizijsko sodišče ugotavlja, da so pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) izpolnjeni glede pravnega vprašanja, navedenega v izreku tega sklepa. Revizijo je zato v tem obsegu dopustilo.

6. Revizijsko sodišče bo o stroških, priglašenih v predlogu za dopustitev revizije, odločilo, ko bo odločilo o stroških celotnega revizijskega postopka.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III DoR 61/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-05-07

dopuščena revizija - pomembno pravno vprašanje - prekluzija - pripravljalna vloga

Dopuščena revizija - glede vprašanja o pravilnosti stališča sodišča druge stopnje glede pravočasnosti predložitve in posledično upoštevanja pripravljalne vloge tožene stranke z dne 7. 1. 2010.

Predlogu se delno ugodi in se revizija dopusti glede vprašanja o pravilnosti stališča sodišča druge stopnje glede pravočasnosti predložitve in posledično upoštevanja pripravljalne vloge tožene stranke z dne 7. 1. 2010.

1. Sodišče druge stopnje je zavrnilo pritožbo tožeče stranke in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje, s katero je bil po medsebojnem pobotanju ugotovljenih terjatev pravdnih strank razveljavljen sklep o izvršbi Okrajnega sodišča v Ajdovščini Ig 248/2007 z dne 26. 4. 2008 in v celoti zavrnjen (skrčeni) zahtevek tožeče stranke na plačilo 24.888,93 EUR s pripadki.

2. Zoper navedeni del sodbe sodišča druge stopnje je tožeča stranka predlagala dopustitev revizije. V predlogu je kot pomembna izpostavila različna pravna vprašanja.

3. Revizijsko sodišče ugotavlja, da so pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena ZPP izpolnjeni glede pravnega vprašanja, navedenega v izreku tega sklepa. To vprašanje vsebinsko izhaja iz natančno in konkretno opisane kršitve postopka v predlogu za dopustitev revizije. Vrhovno sodišče je zato revizijo v tem delu dopustilo (tretji odstavek 367.c člena ZPP).

ZPP člen 286, 367a, 367a/1, 367c, 367c/3.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III DoR 10/2012
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-04-02

CIVILNO PROCESNO PRAVO - ODŠKODNINSKO PRAVO

dopuščena revizija - bistvena kršitev določb pravdnega postopka pred sodiščem druge stopnje - odškodninski spor - oprostitev odgovornosti - ravnanje oškodovanca

Dopuščena revizija - vprašanje ali je sodišče druge stopnje storilo bistveno kršitev določb pravdnega postopka, ko se ni opredelilo do pritožbenih navedb o prispevku tožeče stranke k nastali škodi.

Predlogu se ugodi in se revizija dopusti o vprašanju:

ali je sodišče druge stopnje storilo bistveno kršitev določb pravdnega postopka, ko se ni opredelilo do pritožbenih navedb o prispevku tožeče stranke k nastali škodi.

1. Sodišče druge stopnje je delno ugodilo pritožbi tožeče stranke in sodbo sodišča prve stopnje glede podlage tožbenega zahtevka spremenilo tako, da je ugotovilo obstoj odškodninske obveznosti tožene stranke proti tožeči stranki iz naslova škodnega dogodka z dne 19. 7. 2004 v razmerju 70 % proti 30 % v korist tožeče stranke.

2. Zoper vmesno sodbo sodišča druge stopnje je tožena stranka vložila predlog za dopustitev revizije. V predlogu je uveljavljala zmotno uporabo materialnega prava glede presoje sodišča druge stopnje o obstoju vzročne zveze med poškodbo neposrednega oškodovanca in škodo, nastalo tožeči stranki, ter bistveno kršitev določb pravnega postopka, ki naj bi bila v tem, da se sodišče druge stopnje ni opredelilo do njenih pritožbenih navedb o omilitvi in preprečitvi nastajanja škode s strani tožnice, in v tem, da izpodbijana sodba o teh odločilnih dejstvih nima razlogov. Predlagateljica zatrjuje, da se predlog nanaša na „pravno vprašanje“, glede katerega odločitev sodišča druge stopnje odstopa od sodne prakse Vrhovnega sodišča, konkretno od sodbe Vrhovnega sodišča II Ips 875/2006 z dne 7. 12. 2006.

3. Revizijsko sodišče ugotavlja, da so pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) izpolnjeni glede pravnega vprašanja, navedenega v izreku tega sklepa, ki izhaja iz v predlogu za dopustitev revizije natančno in konkretno opisane kršitve postopka (četrti odstavek 367.b člena ZPP). Revizijo je zato glede tega vprašanja dopustilo.

ZPP člen 339, 339/2-8, 367a, 367a/1, 367b, 367b/4.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 41/2012
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-03-29

spor o pristojnosti - izvršba - krajevna pristojnost - ustalitev krajevne pristojnosti -

Okrajno sodišče v Ljubljani je v sklepu o izvršbi, na podlagi podatkov, ki jih je predložil upnik, odločilo, da je samo pristojno za vodenje izvršilnega postopka. Okrajno sodišče v Ljubljani je tako vezano na svojo odločitev o pristojnosti, ki je tako perpetuirana ne glede na spremembo okoliščin.

Za izvršilni postopek je pristojno Okrajno sodišče v Ljubljani.

1. Okrajno sodišče v Ljubljani je zoper dolžnika izdalo sklep o izvršbi in odločilo, da bo po pravnomočnosti sklepa o izvršbi, izvršilni postopek vodilo in o njem odločalo Okrajno sodišče v Ljubljani. Sklep o izvršbi je postal pravnomočen.

2. Okrajno sodišče v Ljubljani je po pravnomočnosti sklepa o izvršbi sklenilo, da samo ni krajevno pristojno za odločanje v izvršilni zadevi in bo zato po pravnomočnosti sklepa zadevo odstopilo Okrajnemu sodišču v Novi Gorici.

3. Okrajno sodišče v Novi Gorici je po prejemu zadeve sprožilo kompetenčni spor.

4. Za izvršbo je pristojno Okrajno sodišče v Ljubljani.

5. Okrajno sodišče v Ljubljani je v sklepu o izvršbi, na podlagi podatkov, ki jih je predložil upnik, odločilo, da je samo pristojno za vodenje izvršilnega postopka. Okrajno sodišče v Ljubljani je tako vezano na svojo odločitev o pristojnosti, ki je tako perpetuirana ne glede na spremembo okoliščin(1).

Op. št. (1):    Primerjaj določbo tretjega odstavka 17. člena Zakona o pravdnem postopku v zvezi s 15. členom Zakona o izvršbi in zavarovanju.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep I R 92/2009, enako tudi I R 100/2009, I R 106/2009

Sklep I R 19/2004, enako tudi I R 20/2004
Sklep III DoR 117/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-04-02

dopuščena revizija - trditveno in dokazno breme - odločba Ustavnega sodišča - materialno procesno vodstvo

Dopuščena revizija - ali je upoštevajoč stališče Ustavnega sodišča RS v odločbah Up 312/03 in Up 133/04 v zvezi z uporabo določila 285. člena ZPP pravilno stališče sodišča, da zahtevek stranke v pravdnem postopku zavrne zgolj z obrazložitvijo, da pravdna stranka glede odškodninskega zahtevka "ni zmogla trditvenega in dokaznega bremena", pri tem pa sodišče ni postopalo po 285. členu ZPP in ni poskrbelo, da bi tožeča stranka dopolnila po mnenju sodišča nepopolne navedbe, podala dodatna pojasnila in ponudila dodatna dokazila.

Ali je upoštevajoč stališče Ustavnega sodišča RS v odločbah Up 312/03 in Up 133/04 v zvezi z uporabo določila 285. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) pravilno stališče sodišča, da zahtevek stranke v pravdnem postopku zavrne zgolj z obrazložitvijo, da pravdna stranka glede odškodninskega zahtevka "ni zmogla trditvenega in dokaznega bremena", pri tem pa sodišče ni postopalo po 285. členu ZPP in ni poskrbelo, da bi tožeča stranka dopolnila po mnenju sodišča nepopolne navedbe, podala dodatna pojasnila in ponudila dodatna dokazila?

1. V obravnavani zadevi je sodišče prve stopnje zavrnilo primarni tožbeni zahtevek na vračilo plačanih zneskov zaradi razveze pogodbe zaradi neizpolnitve (III.1. točka izreka) in plačilo odškodnine zaradi kršitve pogodbe (III.2 in III.3. točka izreka). Zavrnilo je tudi podredni tožbeni zahtevek na razvezo pogodbe in vračilo plačanih zneskov zaradi spremenjenih okoliščin (IV. točka izreka). Sodišče druge stopnje je pritožbo tožeče stranke zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

2. Tožeča stranka je zoper sodbo sodišča druge stopnje vložila predlog za dopustitev revizije, v katerem zastavlja vprašanji glede uporabe določbe drugega odstavka 104. člena Obligacijskega zakonika ter vprašanji glede 285. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP), ki ureja materialno procesno vodstvo.

4. Vrhovno sodišče je ugotovilo, da glede vprašanja, opredeljenega v izreku tega sklepa, obstajajo pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena ZPP, zato je revizijo glede tega vprašanja dopustilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep VIII Ips 139/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-03-20

prepozna revizija - vložitev revizije pri nepristojnem sodišču - dovoljenost revizije - zavrženje revizije - sodna razveza pogodbe o zaposlitvi - odškodnina

1. Sodišče prve stopnje je ugotovilo, da je tožnici pri toženi stranki nezakonito prenehalo delovno razmerje z 8. 2. 2008. Ugodilo je zahtevku za priznanje delovne dobe pri toženi stranki za čas od 8. 2. 2008 do 1. 12. 2008 ter za izplačilo plač za to obdobje. Tožnici je iz naslova odškodnine po 118. členu Zakona o delovni razmerjih (v nadaljevanju ZDR, Ur. l. RS, št. 42/2002 in naslednji) prisodilo 5.820 EUR ter dodatek za delovno dobo v skupni višini 921,46 EUR neto (1.256,56 EUR bruto), v presežku pa je tožbeni zahtevek zavrnilo. Toženi stranki je v plačilo naložilo tožničine stroške postopka. Obrazložilo je, da je bila pogodba o zaposlitvi tožnice nezakonito sklenjena za določen čas, zato se šteje, da je bila sklenjena za nedoločen čas (54. člen ZDR). Ker je bila 1. 12. 2008 tožnica upokojena zaradi ugotovljene invalidnosti I. kategorije, ji tedaj preneha veljati pogodba o zaposlitvi po samem zakonu (119. člen ZDR).

2. Sodišče druge stopnje je delno ugodilo pritožbi tožene stranke in spremenilo izpodbijano sodbo tako, da je zavrnilo zahtevek za odškodnino po 118. členu ZDR in znižalo višino pravdnih stroškov, ki jih mora tožena stranka povrniti tožnici. Obrazložilo je, da je bila tožnica zaradi invalidnosti I. kategorije upokojena, zato je z dnevom upokojitve izgubila pravico do vrnitve na delo in s tem tudi pravico zahtevati odškodnino po 118. členu ZDR.

3. Zoper pravnomočno sodbo sodišča druge stopnje je tožnica vložila revizijo zaradi zmotne uporabe materialnega prava. Navaja, da je sodišče druge stopnje spregledalo, da ni želela nadaljevati delovnega razmerja, zato bi moral biti uporabljen 118. člen ZDR glede odškodnine zaradi sodne razveze pogodbe o zaposlitvi.

4. Revizija je bila v skladu z 375. členom Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP, Ur. l. RS, št. 26/1999 in naslednji) vročena toženi stranki, ki nanjo ni odgovorila.

6. Sodba sodišča druge stopnje je bila revidentkini pooblaščenki vročena 13. 7. 2010. Revidentka je revizijo 22. 11. 2010 priporočeno vložila na Vrhovno sodišče, 25. 11. 2010 pa je odstopljeno revizijo prejelo sodišče prve stopnje (1). Ker je sodišče prve stopnje prejelo revizijo po poteku 30-dnevnega roka za njeno vložitev (prvi odstavek 367. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 373. člena ZPP), je revizija prepozna, zato jo je revizijsko sodišče zavrglo (377. člen ZPP).

Op. št. (1):    Revidentkin predlog za dopustitev revizije je bil zavržen s sklepom VIII DoR 103/2010 z dne 2. 11. 2010, ker je revizija v sporih glede prenehanja delovnega razmerja dovoljena po samem zakonu, odškodnina po 118. členu ZDR pa je s prenehanjem delovnega razmerja neločljivo povezana. Pravnomočno je bil zavrnjen tudi njen predlog za vrnitev v prejšnje stanje zaradi zamude roka pri vložitvi revizije.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sodba II Ips 1142/2008
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-04-19

pasivna legitimacija - stvarna legitimacija - komisijska pogodba - stranke pogodbe

Ker tožnik svojega vozila ni izročil toženki, pač pa gospodarski družbi, toženka  ni stvarno pasivno legitimirana (s tožnikom ni v razmerju iz sporne komisijske pogodbe).

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek, da je toženka dolžna tožniku plačati znesek 14.507,00 EUR z obrestmi. Odločilo je še o pravdnih stroških.

2. Sodišče druge stopnje je tožnikovo pritožbo zavrnilo in potrdilo prvostopenjsko sodbo. Odločilo je, da tožnik sam krije svoje stroške pritožbenega postopka.

3. Tožnik v pravočasni reviziji proti drugostopenjski sodbi uveljavlja revizijski razlog zmotne uporabe materialnega prava. Navaja, da se je podjetje pravdnih strank (družba D., d. o. o.) ukvarjalo s prodajo avtomobilov in da je bila komisijska pogodba (z računom) le sredstvo za prenos lastninske pravice na vozilu na R. F.. R. F. je vozilo prejel kot plačilo za opravljene storitve, šlo je za kompenzacijo. Ker je bila toženka lastnica poslovnega objekta, na katerem je R. F. izvajal dela, je za takratno vrednost tožnikovega vozila obogatena (saj bi morala sicer iz lastnih sredstev plačati znesek 2.133.603,00 SIT). Poudarja, da vrednosti avtomobila ne more terjati od družbe D., d. o. o., ker le-ta ni postala lastnica spornega vozila in tudi na svoj račun ni prejela denarja od prodaje vozila niti ni bila lastnica poslovnega objekta. Predlaga, naj revizijsko sodišče reviziji ugodi in izpodbijano sodbo spremeni tako, da zahtevku v celoti ugodi, podrejeno pa, da sodbi razveljavi ter zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

4. Revizija je bila dostavljena Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije in vročena toženki, ki nanjo ni odgovorila.

6. Iz dejanskih ugotovitev v pravnomočni sodbi izhaja, da sta družba D., d. o. o. (ki jo je zastopala toženka kot poslovodja) in tožnik 19. 11. 1997 sklenila komisijsko pogodbo, po kateri je tožnik (komitent) družbi D., d. o. o. (komisionarju) za nadaljnjo prodajo prepustil rabljeno vozilo Audi 100 2.8E, družba D., d. o. o., pa se je zavezala, da bo v svojem imenu in na račun tožnika prodala sporno vozilo. Vozilo je bilo prodano kupcu R. F. in družba D., d. o. o., je zanj prejela kupnino (revizijsko nesprejemanje teh dejanskih ugotovitev pa ni upoštevno, primerjaj tretji odstavek 370. člena Zakona o pravdnem postopku, v nadaljevanju ZPP).

7. Ker sta torej sodišči ugotovili, da tožnik svojega vozila ni izročil toženki, pač pa gospodarski družbi D., d. o. o., toženka ni stvarno pasivno legitimirana (s tožnikom ni v razmerju iz sporne komisijske pogodbe). Tako se izkaže, da je izpodbijana pravnomočna odločitev o zavrnitvi tožbenega zahtevka materialnopravno pravilna.

8. Glede na navedeno je revizijsko sodišče tožnikovo revizijo kot neutemeljeno zavrnilo (378. člen ZPP) in z njo tudi njegov zahtevek za povrnitev stroškov revizije (prvi odstavek 165. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 154. člena ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II DoR 519/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-04-19

CIVILNO PROCESNO PRAVO - ODŠKODNINSKO PRAVO

dopuščena revizija - povrnitev nepremoženjske škode - odškodnina - duševne bolečine zaradi zmanjšanja življenjske aktivnosti - zastaranje - obstoj sodne prakse

Revizija se dopusti glede vprašanja pravilne presoje zastaranja odškodnine za nepremoženjsko škodo – duševne bolečine zaradi zmanjšanja življenjske aktivnosti.

Revizija se dopusti glede vprašanja pravilne presoje zastaranja odškodnine za nepremoženjsko škodo – duševne bolečine zaradi zmanjšanja življenjske aktivnosti.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek, da je toženka dolžna tožniku plačati odškodnino iz naslova duševnih bolečin zaradi zmanjšanja življenjske aktivnosti v višini 4.000,00 EUR.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbi tožnika delno ugodilo v stroškovnem delu, v preostalem delu pa je pritožbo zavrnilo in v izpodbijanem, a nespremenjenem delu potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

3. Predlog za dopustitev revizije je vložil tožnik. Kot pomembna pravna vprašanja izpostavlja:

ali je odločitev o vprašanju ali predstavlja zahtevek za plačilo odškodnine iz naslova nepremoženjske škode en zahtevek ali gre za objektivno kumulacijo več samostojnih zahtevkov za posamezne vrste nepremoženjske škode; navaja, da odločitev sodišča druge stopnje v tem delu odstopa od sodne prakse Vrhovnega sodišča (II Ips 667/2004, II Ips 498/2005, II Ips 673/2004, II Ips 283/2008, II Ips 174/2001);

vprašanje zastaranja odškodninske terjatve za plačilo denarne odškodnine iz naslova duševnih bolečin v primeru pravočasne vložitve tožbe z zahtevkom iz naslova nepremoženjske škode; navaja, da sodna praksa Vrhovnega sodišča glede tega vprašanja ne obstaja;

ali pomeni „skrčitev“ tožbenega zahtevka iz naslova nepremoženjske škode kot posledica prilagoditve ugotovitvam izvedenskega mnenja umik celotne trditvene podlage glede dela zahtevka, ki je vsled skrčitve odpadel; navaja, da odločitev sodišča druge stopnje odstopa od sodne prakse višjih sodišč(VSK I Cp 885/2005, VSL II Cp 1784/2009 ter VSM I Cp 1223/2009).

5. Vrhovno sodišče je ugotovilo, da so glede vprašanja, izpostavljenega v predlogu tožnika in opredeljenega v izreku tega sklepa, podani pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena ZPP in je zato v tako začrtanem obsegu revizijo dopustilo (tretji odstavek 367. c člena istega zakona).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.