Sodba VIII Ips 241/2010
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2011-06-20

izredna odpoved pogodbe o zaposlitvi - neupravičen izostanek z dela - pravica do zagovora - bistvena kršitev določb pravdnega postopka - drugostopenjska sprememba sodbe - sodba presenečenja

Ker tožena stranka pred podajo izredne odpovedi pogodbe o zaposlitvi tožnici ni vročila pisnega vabila na zagovor in ji ni omogočila zagovora, je sodišče utemeljeno presodilo, da je bila izredna odpoved že iz tega razloga nezakonita.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožničin tožbeni zahtevek za ugotovitev nezakonitosti izredne odpovedi pogodbe o zaposlitvi, ki jo je tožnici podala tožena stranka dne 15. 7. 2008, tako da tožnici preneha delovno razmerje z 30. 6. 2008. Hkrati je zavrnilo tudi zahtevek za priznanje delovnega razmerja z vsemi pravicami za čas od 1. do 10. 7. 2008. Ugotovilo je, da je bila tožnica po 1. 7. 2008 samovoljno odsotna z dela, ker ji izraba letnega dopusta ni bila ustrezno odobrena, ne glede na to, da je bila v tem času v odpovednem roku, na podlagi njene predhodne odpovedi pogodbe o zaposlitvi.

2. Sodišče druge stopnje je na tožničino pritožbo sodbo sodišča prve stopnje spremenilo tako, da je tožničinemu tožbenemu zahtevku ugodilo. Ni soglašalo s presojo sodišča prve stopnje, da je neodzivanje tožnice na telegram, naj se 1. 7. 2008 zglasi na delu ali navede upravičen razlog odsotnosti, ter tožničin očiten namen, da pri toženi stranki do izteka odpovednega roka zaradi izrabe sorazmernega dela letnega dopusta ni nameravala več delati, taka okoliščina, zaradi katere je bilo od tožene stranke neutemeljeno pričakovati, da tožnici zagotovi možnost zagovora. Zato je bila sporna izredna odpoved nezakonita, že zaradi kršitve pravice do zagovora.

3. Zoper pravnomočno sodbo sodišča druge stopnje vlaga tožena stranka revizijo iz vseh revizijskih razlogov. Sodišču očita bistveno kršitev določb postopka v smislu 8. točke drugega odstavka 339. člena in prvega odstavka tega člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP), ker ji ob spremembi sodbe pred sodiščem druge stopnje ni bilo omogočeno enakopravno sodelovanje v postopku. Sodišče prve stopnje ni ustrezno in v celoti povzelo njenih navedb o razlogih, zakaj tožnici ni omogočila še posebnega zagovora, glede na ugodilno sodbo pa na ta dejstva sodišča druge stopnje brez obravnavanja ni mogla opozoriti. Tožnica trditev, da ji zagovor ni bil zagotovljen, sama sploh ni navajala, ker je očitno štela, da ji je bil omogočen vsaj ustni zagovor, in za nadaljnja pojasnila ni bila zainteresirana. Vztraja, da je bila tožnica v spornih dneh samovoljno odsotna, čeprav je vedela, da obstaja pri toženi stranki velika potreba po njenem delu.

5. Revizija neutemeljeno navaja, da tožnica ni uveljavljala kršitve pravice do zagovora. To je uveljavljala tako v postopku pred sodiščem prve stopnje, kakor izrecno in obrazloženo tudi v pritožbi zoper sodbo sodišča prve stopnje. Ker je bila pritožba zaradi možnosti odgovora vročena toženi stranki, je bila toženi stranki pred odločitvijo sodišča druge stopnje zagotovljena pravica do izjave tudi o teh pritožbenih navedbah. Sprememba sodbe pred sodiščem druge stopnje zaradi drugačne presoje pravice do zagovora tako ni mogla pomeniti sodbe presenečenja in v reviziji očitana bistvena kršitev določb pravdnega postopka v smislu 8. točke drugega odstavka oziroma prvega odstavka 339. člena ZPP ni podana.

6. Ob ugotovitvi, da tožena stranka pred podajo izredne odpovedi pogodbe o zaposlitvi tožnici ni vročila pisnega vabila na zagovor in ji ni omogočila zagovora v smislu določb drugega in tretjega odstavka 83. člena ZDR, je sodišče utemeljeno presodilo, da je bila sporna izredna odpoved že iz tega razloga nezakonita. Pravilno je sodišče presodilo, da niso bile podane okoliščine, zaradi katerih bi bilo od tožene stranke neutemeljeno pričakovati, da tožnici zagovor omogoči. Če tožnica na zagovor ni bila vabljena, tožena stranka neutemeljeno zatrjuje, da se je zagovoru odpovedala. Določne izjave tožnice v tem smislu tožena stranka v postopku pred sodiščem ni niti zatrjevala in ne dokazala.

7. Glede na navedeno je revizijsko sodišče ugotovilo, da materialno pravo pri izdaji izpodbijane sodbe ni bilo zmotno uporabljeno.

8. Ker revizijski razlogi niso podani, je sodišče na podlagi 378. člena ZPP revizijo kot neutemeljeno zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.