Sklep G 24/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2011-05-16

začasna odredba - težko popravljiva škoda - omejevanje konkurence - nadomestila za uporabo avtorskih glasbenih del - kriteriji za vplačila v promocijski sklad

Presoja nastanka težko popravljive škode.

Predlog za izdajo začasne odredbe se  zavrne.

Tožnik sam krije svoje stroške tega postopka.

1. Urad za varstvo konkurence (v nadaljevanju: Urad) je v 1. točki izpodbijane delne odločbe ugotovil, da je Združenje ... nadaljevanju: S.) kršilo 9. člen Zakona o preprečevanju omejevanja konkurence (Uradni list RS, št. 36/08 in 40/09, v nadaljevanju: ZPOmK-1) in 102. člen Pogodbe o delovanju Evropske unije (Uradni list C 115 z dne 9. maja 2008), s tem:

- da je v letih od 2006 do vsaj 2009, ko je izdelalo obračune avtorskih honorarjev (v nadaljevanju: AH) za leta 2005, 2006, 2007 in 2008, nadomestila za uporabo avtorskih glasbenih del avtorjem delilo brez ugotavljanja dejanske uporabe glasbenih del oziroma brez ekonomsko utemeljene ocene le-te, ampak na podlagi netransparentnih, subjektivno in retroaktivno določenih pravil, na katera so lahko vplivali zgolj redni člani z glasovalno pravico, ki so bili zaradi te možnosti postavljeni v boljši konkurenčni položaj od ostalih avtorjev,

- da je v letih od 2004 do vsaj 2009 AH avtorjev obremenil z obveznim vplačevanjem v promocijski sklad, iz katerega so se sredstva delila na podlagi netransparentnih, subjektivno in retroaktivno določenih pravil, na katera so lahko vplivali zgolj redni člani z glasovalno pravico, ki so bili zaradi te možnosti postavljeni v boljši konkurenčni položaj od ostalih avtorjev,

s čimer je izkrivljalo konkurenco med avtorji ter tako zlorabilo prevladujoč položaj na trgu kolektivnega upravljanja avtorskih pravic za avtorje glasbenih del.

2. V 2. točki izreka je Urad odredil prenehanje v 1. točki opisanega ravnanja, v 3. točki pa je (poleg definicije uporabljenih izrazov) zoper SAZAS sprejel naslednje ukrepe:

B1) S. mora vsem avtorjem zagotoviti enako glasovalno pravico na sejah skupščine S. ne glede na obliko članstva, pri čemer mora vabilo, predlagani dnevni red in gradivo za vsakokratno sejo skupščine objaviti najmanj 15 dni pred dnevom seje vsakokratne skupščine na svoji domači spletni strani, ki je lahko zaščitena z individualnim geslom, mora pa biti dostopna vsem avtorjem.

B2) S. mora na svoji domači spletni strani objaviti vsa letna poročila S. ter vse sprejete sklepe S. oziroma povzetke vseh zapisnikov sej organov S., ki se kakorkoli nanašajo na obračun AH, ki bodo sprejeti oziroma izdani po dnevu izdaje te odločbe. V navedenih dokumentih lahko S. predhodno prekrije oziroma izbriše osebne podatke, poslovne skrivnosti in druge zaupne podatke S., pri čemer morajo biti vedno objavljeni vsaj naslednji podatki: vrednost točke posameznih RR; meje za izplačilo AH; minimalno število predvajanj za izdajo posameznega obračuna; skupno število obračunanih predvajanj in minut po posameznih denarnih skladih; skupna neto masa za delitev AH za posamezno leto, razčlenjena po posameznih denarnih skladih v posameznem letu; skupni znesek AH, ki jih je S. izplačal po posameznih letih; skupni znesek stroškov zaščite avtorskih pravic za posamezno leto; ter druge podatke, ki vplivajo na obračun in delitev AH. S. mora vse navedene podatke in dokumente objaviti v roku 15 dni od datuma sprejema oziroma izdaje dokumenta.

B3) S. mora na svoji domači spletni strani objaviti obvestilo o sprejetju vsakokratnega splošnega obračuna ter o možnosti za vpogled v splošni obračun in vse njegove elemente, in sicer najmanj 15 dni pred pripravo posameznih obračunov za izplačilo AH, ki bodo pripravljeni po dnevu izdaje te odločbe. S. mora vsakemu članu omogočiti vpogled v splošni obračun in vse njegove elemente na sedežu S., če član to zahteva, in sicer v roku 8 dni od prejema zahteve člana za vpogled v splošni obračun in vse njegove elemente.

B4) S. mora oblikovati posamezni obračun AH, ki ga posreduje posameznemu avtorju, tako, da lahko vsak avtor na podlagi podatkov iz obračuna AH, preveri pravilnost izračuna AH za vsako posamezno avtorsko delo posebej. S. mora tako v vsak posamezen obračun AH vključiti, za vsako posamezno avtorsko delo posebej, vsaj naslednje elemente: naslov, kategorijo in RR posameznega avtorskega dela; avtorski delež, število obračunanih izvajanj in število obračunanih minut; vrednost točke posameznega RR glede na kategorijo; vsoto za izplačilo; ter natančen prikaz morebitnih poračunov za pretekla obdobja (na katero obdobje se poračun nanaša, iz katerega naslova izhaja poračun, na katero avtorsko delo se nanaša ter koliko znaša).

B5) S. mora na svoji domači spletni strani v 15 dneh po sprejemu vsakokratnega splošnega obračuna AH objaviti seznam vseh izplačanih AH v obliki zneskov, brez osebnih podatkov, ločeno za fizične in pravne osebe.

B6) S. mora kriterije, ki so pogoj za pridobitev rednega članstva v S. na podlagi izjemnih dosežkov na področju glasbene in avdiovizualne ustvarjalnosti oziroma na podlagi izdaje izjemnih umetniških del, ki so pomembno prispevala k razvoju slovenske kulture, oblikovati tako, da bodo določeni objektivno, da bodo predhodno javno objavljeni in znani vsem avtorjem. Te kriterije mora S. predhodno objaviti na svoji spletni strani tako, da bo v največji meri zagotovljena transparentnost.

B7) S. mora besedilo teh ukrepov v roku 3 dni po vročitvi te odločbe javno objaviti na svoji spletni strani.

3. Urad je še časovno opredelil izvršitev naloženih ukrepov (točka C delne odločbe) in odločil, da v postopku niso nastali posebni stroški (4. točka izreka) ter da se izvleček odločbe objavi na spletni strani Urada (5. točka izreka).

4. Tožnik s tožbo v postopku sodnega varstva zahteva, da Vrhovno sodišče odpravi odločbo Urada.

5. Ker naj bi mu z izvršitvijo izpodbijane odločbe nastala težko popravljiva škoda, tožnik na podlagi 3. odstavka 32. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju: ZUS-1) predlaga, da Vrhovno sodišče z začasno odredbo zadrži izvršitev izpodbijane odločbe do izdaje pravnomočne odločbe. Glede materialne utemeljenosti se tožnik sklicuje na točke 6 do 224 tožbe in dodaja, da zadošča verjetnost utemeljenosti in ne že sama utemeljenost. Nato posebej poudari, da tožena stranka zahteva objavo osebnih podatkov brez soglasja avtorjev. Avtorski honorarji pa so prima facie osebni podatki. Ko se enkrat objavijo, tega ni mogoče odpraviti niti ex tunc niti ex nunc. Tožena stranka poleg tega zahteva spremembo tožnikove strukture članstva na ta način, da se vanjo „spusti tudi osebe, ki še niso javno objavile avtorskih del.“ Zahteva tudi, da se „iz naslova imetništva vseh materialnih avtorskih pravic omogoči članstvo in glasovanje tudi velikim uporabnikom (npr. RTV, ki so hkrati uporabniki avtorskih del“. Uporabniki naj bi na ta način sami sebi določali, „koliko bodo plačali iz naslova avtorskega honorarja za predvajanje skladbe oz. avtorskega dela.“ V pripravljalni vlogi z dne 11.5.2011 je (med drugim) navedel, da bi objava odločbe, pa četudi na podlagi ZDIJS, zanj pomenila nepopravljivo škodo. Pojasnjuje, da se informacija, ki je „enkrat dana javnosti, sploh ne more več odstraniti iz javnosti.“

6. Toženec je odgovoril na predlog za izdajo začasne odredbe in predlagal njegovo zavrnitev.

7. Po določbi drugega odstavka 32. člena ZUS-1 lahko tožnik zahteva odložitev izvršitve izpodbijanega akta do pravnomočnosti odločbe, če bi se mu z izvršitvijo akta prizadela težko popravljiva škoda. Pri odločanju sodišče upošteva v skladu z načelom sorazmernosti tudi prizadetost javne koristi ter koristi nasprotnih strank. Trditveno in dokazno breme (čeprav olajšano z verjetnostjo tistega, kar zatrjuje) nosi tožnik.

8. Tožena stranka v odločbi ne terja objave osebnih podatkov avtorjev brez njihovega soglasja. V zvezi z objavo podatkov, ki zadevajo obračun avtorskih honorarjev, ki bodo sprejeti oziroma izdani po dnevu izdaje izpodbijane odločbe, je že v odločbi navedeno, da lahko S. predhodno prekrije oziroma izbriše osebne podatke, poslovne skrivnosti in druge zaupne podatke S. Začasne odredbe zato ni mogoče uspešno utemeljevati z varstvom osebnih podatkov, davčno tajnostjo in tudi ne z varstvom poslovne skrivnosti tožnika.

9. Tožnik ne konkretizira dovolj svoje trditve, da tožena stranka z izpodbijano odločbo zahteva spremembo tožnikove strukture članstva. Zahtevo Urada, da se vsem avtorjem zagotoviti enako glasovalno pravico na sejah skupščine S., Vrhovno sodišče  razume v kontekstu določbe 152. člena Zakona o avtorski in drugih sorodnih pravicah (Uradni list RS, št. 21/1995 – 68/2008), ki terja od kolektivne organizacije, kakršen je tožnik, da ne sme odkloniti upravljanja avtorskih pravic s področja svoje dejavnosti, če to zahteva avtor, ki je državljan Republike Slovenije ali države članice Evropske unije ali ima stalno prebivališče oziroma sedež v Republiki Sloveniji. Takim in samo takim avtorjev mora tožnik po izpodbijani odločbi zagotoviti enako glasovalno pravico. Zato ni mogoče sprejeti argumentov tožnika, ki v zvezi s spremembo tožnikove strukture članstva govori o „vsiljenih“ članih. Ob enaki glasovalni pravici so tudi neprepričljiva zatrjevanja tožnika o vplivu velikih uporabnikov na sprejem odločitev na njegovih skupščinskih sejah.

10. Tožnik navaja, da mu bo nastala nepopravljiva škoda tudi zaradi sprememb uporabe promocijskega sklada. Prenehanje vplačevanja v promocijski sklad naj bi pomenilo, „da se enostavno slovenska glasbena umetnost ne bo več podpirala“. To naj bi bilo v nasprotju z javnim interesom in v nesorazmerju s ciljem, ki ga skuša doseči izpodbijana odločba. Vendar pa izpodbijana odločba ne terja prenehanje vplačevanja v promocijski sklad. Terja le oblikovanje objektiviziranih meril za oblikovanje takega sklada. Kako naj bi bila javna korist prizadeta zaradi objektiviziranosti meril, pa tožnik ne pojasni.

11. V zvezi z objavo izvlečka odločbe Urada na spletni strani, kar je zahtevano v 5. točki izreka izpodbijane odločbe, ni mogoče pritrditi tožniku, ki uveljavlja, da bi mu nastala škoda že s samo objavo, saj je objava informacije po svoji naravi nepopravljiva. To načeloma sicer drži, a le za informacije, ki predstavljajo skrivnost in z objavo to lastnost (nepopravljivo) izgubijo. Izpodbijana odločba Urada pa ni nobena skrivnost in v tej svoji lastnosti zato z objavo na spletni strani tožnika ne more biti prizadeta.

12. Vrhovno sodišče se je pri odločanju o predlogu za izdajo začasne odredbe omejilo na presojo zakonsko določenih razlogov za izdajo začasne odredbe. Zato ni presojalo  argumentov tožnika, ki zadevajo samo vsebino izpodbijane odločbe (npr. potrebnost nekaterih ukrepov za doseganje ciljev odločbe). Te bo presojalo pri odločanju o utemeljenosti tožbe.

13. Ker tožnik v postopku, v katerem se je odločalo o izdaji začasne odredbe, ni uspel, sam krije s tem povezane priglašene stroške postopka.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep I Up 59/2008, enako tudi I Up 58/2008, I Up 57/2008