TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
Sklep I R 20/2012
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-02-09

CIVILNO PROCESNO PRAVO - ODŠKODNINSKO PRAVO

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - objektivna nepristranskost sodišča - odškodninski spor - protipravnost ravnanja pristojnega sodišča

Drug tehtni razlog v smislu navedene zakonske določbe predstavlja tudi postulat objektivne nepristranskosti sodišča, ki naj bi izključil vsak dvom, s katerim bi bilo lahko omajano zaupanje strank v odločanje določenega sodišča. V tem kontekstu je zlasti pomembna percepcija javnosti o nevtralnosti in neodvisnosti sodišča kot nosilca sodne funkcije.

1. Tožnik predlaga, da Vrhovno sodišče določi drugo prvostopenjsko sodišče, ki bo odločalo o zadevi. Zaradi nepravilnega ravnanja Okrožnega sodišča v Ljubljani naj bi namreč tožniku nastala škoda, zaradi katere je tudi vložil „visoke odškodninske tožbe“.  Navedeno sodišče naj bi tudi nepravilno postopalo v postopku za dodelitev brezplačne pravne pomoči in v nekaterih drugih pravdnih zadevah. Razlog za delegacijo naj bi nadalje predstavljala okoliščina, da postopek III P 2697/2007 traja že od leta 2007 in da odvetnica, ki je bila tožniku postavljena v okviru brezplačne pravne pomoči, tožnika ni korektno zastopala. Zato po tožnikovem mnenju ni izključen vsak dvom, ki bi lahko omajal zaupanje strank v odločanje Okrožnega sodišča v Ljubljani.

3. Vrhovno sodišče lahko tudi na predlog stranke določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi (67. člen Zakona o pravdnem postopku – ZPP). Drug tehtni razlog v smislu navedene zakonske določbe predstavlja tudi postulat objektivne nepristranskosti sodišča, ki naj bi izključil vsak dvom, s katerim bi bilo lahko omajano zaupanje strank v odločanje določenega sodišča. V tem kontekstu je zlasti pomembna percepcija javnosti o nevtralnosti in neodvisnosti sodišča kot nosilca sodne funkcije. V predlogu navedene okoliščine in stališča zato ne predstavljajo utemeljenega razloga za delegacijo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 23/2012
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-02-09

spor o pristojnosti - krajevna pristojnost - sprememba okoliščin med postopkom - sprememba bivališča dolžnika - izvršba - oprava izvršbe - ustalitev pristojnosti

Položaj, ko se okoliščine, od katerih je odvisna pristojnost sodišča, spremenijo med postopkom, ureja določba tretjega odstavka 17. člena ZPP: sodišče, ki je bilo pristojno ob vložitvi tožbe, ostane pristojno še naprej, čeprav bi bilo zaradi teh sprememb pristojno drugo sodišče iste vrste.

Za nadaljnje odločanje in opravo izvršbe je pristojno Okrajno sodišče v Piranu.

1. Okrajno sodišče v Ljubljani je zoper dolžnika izdalo sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine, po njegovi pravnomočnosti pa je zadevo zaradi oprave izvršbe odstopilo stvarno in krajevno pristojnemu Okrajnemu sodišču v Piranu, saj je bila izvršba dovoljena z rubežem dolžnikovih denarnih sredstev pri organizacijah za plačilni promet, pri čemer Zakon o izvršbi in zavarovanju (v nadaljevanju ZIZ) za izvršbo s tem sredstvom izvršbe določa krajevno pristojnost po prebivališču dolžnika, ki je bilo po podatkih, navedenih v predlogu za izvršbo, tedaj v Izoli, torej na območju Okrajnega sodišča v Piranu.

2. Okrajno sodišče v Piranu se je izreklo za krajevno nepristojno za opravo izvršbe in sklenilo po pravnomočnosti sklepa o lastni nepristojnosti zadevo odstopiti domnevno krajevno pristojnemu Okrajnemu sodišču v Ljubljani.

3. Okrajno sodišče v Ljubljani je sprožilo negativen kompetenčni spor. Opozarja, da je bilo prebivališče dolžnika v Ljubljani ugotovljeno po izdaji sklepa o izvršbi, zato ta ugotovitev skladno z določbo tretjega odstavka 17. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) ni več relevantna za določitev krajevne pristojnosti sodišča.

4. Za nadaljnje odločanje in opravo izvršbe v tej zadevi je pristojno Okrajno sodišče v Piranu.

5. Po določbi drugega odstavka 17. člena ZPP se pristojnost presodi na podlagi navedb v tožbi in na podlagi dejstev, ki so sodišču znana. Položaj, ko se okoliščine, od katerih je odvisna pristojnost sodišča, spremenijo med postopkom, ureja določba tretjega odstavka istega člena: sodišče, ki je bilo pristojno ob vložitvi tožbe, ostane pristojno še naprej, čeprav bi bilo zaradi teh sprememb pristojno drugo sodišče iste vrste. Ker je za odločitev o predlogu za izvršbo z rubežem dolžnikovih denarnih sredstev na bančnem računu krajevno pristojno sodišče, na območju katerega ima dolžnik stalno oziroma začasno prebivališče (prvi odstavek 100. člena ZIZ), po navedbi upnika v predlogu za izvršbo pa je imel dolžnik tedaj stalno prebivališče na območju Okrajnega sodišča v Piranu in je ta navedba glede na določbo drugega odstavka 17. člena ZPP v zvezi z določbo 15. člena ZIZ odločilna za presojo krajevne pristojnosti, je za izvršbo pristojno Okrajno sodišče v Piranu.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 9/2012
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-01-19

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - zapuščinski postopek - sodnica pristojnega sodišča kot dedinja

Zgolj okoliščina, da je dedinja v zapuščinskem postopku sodnica, ki opravlja sodniško funkcijo na sodišču, ki je stvarno in krajevno pristojno v zapuščinski zadevi po njeni materi, ne predstavlja tehtnega razloga za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča.

1. Okrajno sodišče v Kranju, ki je stvarno in krajevno pristojno za zapuščinsko obravnavo in za izdajo sklepa o dedovanju v zapuščinski zadevi po pokojni D. D., je Vrhovnemu sodišču predlagalo, naj za odločanje v tej zadevi določi drugo stvarno pristojno sodišče. Predlog je utemeljilo z okoliščino, da zapustničina hči in zakonita dedinja A. A. opravlja sodniško funkcijo na tem sodišču.

3. Po določbi 67. člena Zakona o pravdnem postopku Vrhovno sodišče lahko na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako lažje opravil postopek, ali če so za to podani drugi tehtni razlogi.

4. Zgolj okoliščina, da je dedinja v zapuščinskem postopku sodnica, ki opravlja sodniško funkcijo na sodišču, ki je stvarno in krajevno pristojno v zapuščinski zadevi po njeni materi, ne predstavlja tehtnega razloga za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča v smislu navedene zakonske določbe. Zato je Vrhovno sodišče predlog za delegacijo, podan še pred pričetkom obravnavanja zadeve, zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep VIII DoR 144/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-02-28

predlog za dopustitev revizije - zavrženje predloga - predlog za dopustitev revizije zoper sklep - sklep o zavrnitvi predloga za razveljavitev potrdila o pravnomočnosti in izvršljivosti sodbe

Sklepa o pritožbi zoper sklep o predlogu za razveljavitev potrdila o pravnomočnosti in izvršljivosti med sklepe, s katerimi bi bil postopek pravnomočno končan, ni mogoče uvrstiti, zato revizija zoper njega ni dovoljena in je tudi Vrhovno sodišče ne more dopustiti.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo predlog toženih strank za razveljavitev potrdila o pravnomočnosti in izvršljivosti sodbe I Pd 1/2000 v zvezi s sodbo pritožbenega sodišča Pdp 318/2001.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbi toženih strank zavrnilo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje. Odločilo je, da tožena stranka sama nosi svoje pritožbene stroške.

3. Toženi stranki sta zoper ta sklep vložili predlog za dopustitev revizije, v kateri navajata, da naj bi odločitev sodišča druge stopnje odstopala od sodne prakse Vrhovnega sodišča RS.

5. Revizija je izredno pravno sredstvo, s katerim se lahko izpodbija pravnomočno sodbo, izdana na drugi stopnji (prvi odstavek 367. člena Zakona o pravdnem postopku - v nadaljevanju ZPP, Uradni list RS, št. 26/99 in nadalj.) in sklep sodišča druge stopnje, s katerim je bil postopek pravnomočno končan (prvi odstavek 384. člena  ZPP). Izpodbijanega sklepa o zavrnitvi pritožbe zoper sklep o zavrnitvi predloga za razveljavitev potrdila o pravnomočnosti in izvršljivosti pa med sklepe, s katerim bi bil postopek pravnomočno končan, ni mogoče uvrstiti (z njim namreč ni odločeno o pritožbi, ki bi preprečevala nastop pravnomočnosti (1), zato revizija zoper njega ni dovoljena in je tudi Vrhovno sodišče ne more dopustiti (četrti odstavek 367. člena ZPP v zvezi z 19. členom ZDSS-1-

Op. št. (1):    Tako tudi sklepi Vrhovnega sodišča II Ips 276/2003, III Ips 163/2006, III Ips 170/2007 in VIII Ips 541/2008.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep VIII DoR 146/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-02-28

predlog za dopustitev revizije - zavrženje predloga - nepopoln predlog

V predlogu manjka obrazložitev, zakaj (in v katerem delu) naj bi sodišče navedena vprašanja rešilo nezakonito, zato predlog ni popoln.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek za plačilo odškodnine za nesrečo pri delu v znesku 7.300,00 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi. Ugotovilo je, da toženi stranki ni mogoče očitati krivde za nastalo škodo, dela s kladivom pa ni mogoče šteti za delo s povečano nevarnostjo, tako da tudi objektivna odgovornost ni podana. Sodišče druge stopnje je pritožbo tožnika zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje. Pritrdilo je presoji, da je škoda nastala brez krivde tožene stranke in da tudi njena objektivna odgovornost ni podana.

2. V pravočasnem predlogu za dopustitev revizije tožnik v zvezi s stališčem, da bi moral v postopku navesti kršitve delodajalčeve obveznosti, predvsem pa konkretno in natančno opredeliti dolžnosti delodajalca, ki bi jih moral opraviti, da bi zagotovil varno delo, izpostavlja naslednja vprašanja kot pravno pomembna:

- ali je potrebno v primeru delovne nezgode ob upoštevanju 43. člena ZDR v tožbi konkretno in natančno opredeliti dolžnosti delodajalca, ki bi jih moral opraviti, da bi si zagotovil varno delo, ali pa odgovor na to vprašanje sodi v okvir izvedenskega mnenja s področja varstva pri delu (243. člen ZPP), glede na to, da gre za abstraktna pravila znanosti in stroke in zadošča, da tožnik kot stranka navede dejstvo, ki naj se s pomočjo pravil ugotovi in razjasni;

- ali je dopustno odločati o temelju odškodninske odgovornosti v smislu določbe 184. člena ZDR brez predhodne ugotovitve, ali je delodajalec zadostil vsem predpisom o varnem delu, ob upoštevanju dejstva, da je odgovornost za varno delo naložena delodajalcu;

- ali je treba glede na 5. člen ZVZD, da mora delodajalec zagotoviti varnost in zdravje delavcev v zvezi z delom, zaradi česar mora izvajati ukrepe, vključno z organiziranostjo ter potrebnimi materialnimi sredstvi, vsa tako določena ravnanja delodajalca obravnavati kot celoto oziroma ali se posamična delovna operacija obravnava z vidika presoje zagotovitve varnega dela ločeno, neodvisno od drugih vrst dela, ki sodijo v posamični delovni proces.

4. Po četrtem odstavku 367.b člena ZPP mora stranka v predlogu za dopustitev revizije natančno in konkretno navesti sporno vprašanje in pravno pravilo, ki naj bi bilo prekršeno, okoliščine, ki kažejo na njegovo pomembnost, ter na kratko obrazložiti, zakaj je sodišče druge stopnje to vprašanje rešilo nezakonito.

5. Zakon postavlja stroge zahteve o obveznih sestavinah predloga za dopustitev revizije. Tem formalnim pogojem predlagatelj ni zadostil. Predvsem v predlogu manjka obrazložitev, zakaj (in v katerem delu) naj bi sodišče navedena vprašanja rešilo nezakonito.

6. Zato je Vrhovno sodišče predlog na podlagi šestega odstavka 367.b člena ZPP zavrglo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep VIII DoR 151/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-02-28

zavrženje predloga - vsebina predloga - predlog za dopustitev revizije - nepopoln predlog

Predlog je po vsebini revizija, saj utemeljuje, zakaj naj bi bila sodba sodišča druge stopnje napačna. To pa samo po sebi ni razlog za dopustitev revizije.

1. Sodišče prve stopnje je toženi stranki naložilo, da tožnikoma izplača odškodnino za neizkoriščene dneve tedenskega počitka, s pripadajočimi zakonskimi zamudnimi obrestmi. Sodišče druge stopnje je po ugotovitvi, da tožnikoma ni bil omogočen tedenski počitek (en dan v tednu) v času napotitve na mirovno misijo „...“ od 1. 4. 2004 do 1. 10. 2004, potrdilo sodbo sodišča prve stopnje. V zvezi s spornim vprašanjem zastaranja terjatve (tožba je bila vložena 1. 10. 2009) je zavzelo stališče, da terjatve za vsak neizkoriščen dan tedenskega počitka niso zapadale v plačilo sukcesivno, ampak so zapadle v plačilo ob zaključku misije. Pri tem se je sklicevalo na specifično ureditev tedenskega počitka in delovnega časa v Pravilniku o ureditvi določenih vprašanj delovnopravnega statusa pripadnikov slovenske vojske pri opravljanju nalog v tujini.

2. V pravočasnem predlogu za dopustitev revizije tožena stranka očita sodišču druge stopnje zmotno uporabo materialnega prava v zvezi z zastaranjem vtoževane terjatve, v zvezi s kompenzacijo neizkoriščenih ur in v zvezi z vprašanjem, ali gre pri vtoževani terjatvi za nadomestilo ali odškodnino. Navaja, da je na toženo stranko naslovljenih več tovrstnih zahtevkov delavcev, o spornih pravnih vprašanjih pa Vrhovno sodišče še ni odločalo.

4. Po četrtem odstavku 367.b člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS, št. 26/99 in naslednji) mora stranka v predlogu za dopustitev revizije natančno in konkretno navesti sporno vprašanje in pravno pravilo, ki naj bi bilo prekršeno, okoliščine, ki kažejo na njegovo pomembnost, ter na kratko obrazložiti, zakaj je sodišče druge stopnje to vprašanje rešilo nezakonito.

5. Zakon postavlja stroge zahteve o obveznih sestavinah predloga za dopustitev revizije. Tem formalnim pogojem predlagateljica ni zadostila. Njena vloga je po vsebini revizija, saj utemeljuje, zakaj naj bi bila sodba sodišča druge stopnje napačna. To pa samo po sebi ni razlog za dopustitev revizije.

6. Vrhovno sodišče je zato predlog na podlagi šestega odstavka 367.b člena ZPP zavrglo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep VIII DoR 147/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-02-28

POKOJNINSKO ZAVAROVANJE - CIVILNO PROCESNO PRAVO

predlog za dopustitev revizije - dovoljenost revizije po zakonu - pokojnina - zavrženje predloga

Predmet spora v tej zadevi se dejansko nanaša na odmero in plačilo družinske pokojnine. Gre torej za spor o pravici iz socialnega oziroma pokojninskega in invalidskega zavarovanja, v katerem je na podlagi določb 4. točke 31. člena ZDSS-1 revizija zoper pravnomočno sodbo sodišča druge stopnje že po zakonu dovoljena, neglede na določbe 367. člena ZPP.

1. Z odločbo z dne 4. 7. 2007 je tožena stranka zavrnila zahtevek tožnic za končno odmero in izplačilo družinske pokojnine od 30. 6. 1945 dalje. Odločba je postala pravnomočna. Zoper navedeno odločbo so tožnice predlagale obnovo postopka. Predlog za obnovo je tožena stranka z dokončno odločbo št. 4018528 z dne 15. 5. 2009, v zvezi z odločbo prve stopnje z dne 6. 3. 2009, kot neutemeljen zavrnila. Tožnice so pred sodiščem izpodbijale navedeni odločbi o zavrnitvi predloga za obnovo, vendar je sodišče prve stopnje tožbeni zahtevek zavrnilo, tožbo z zahtevkom za neposredno priznanje oziroma odmero in izplačilo družinske pokojnine pa zavrglo.

2. Sodišče druge stopnje je zavrnilo pritožbo tožnic in soglašalo z zavrnilno sodbo in sklepom o zavrženju dela tožbe sodišča prve stopnje.

3. Zoper pravnomočno sodbo in sklep sodišča druge stopnje vlagajo tožnice predlog za dopustitev revizije zaradi ponovne presoje, ali so listine, ki so jih priložile predlogu za obnovo, predstavljale utemeljen obnovitveni razlog.

5. Predmet spora v tej zadevi se dejansko nanaša na odmero in plačilo družinske pokojnine. Gre torej za spor o pravici iz socialnega oziroma pokojninskega in invalidskega zavarovanja, v katerem je na podlagi določb 4. točke 31. člena Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (ZDSS-1) revizija zoper pravnomočno sodbo sodišča druge stopnje že po zakonu dovoljena, neglede na določbe 367. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP).

Ker je revizija že po zakonu dovoljena, tožnice ne izkazujejo pravnega interesa za vložitev predloga za dopustitev revizije. Zato je sodišče v smislu določb prvega in drugega odstavka 374. člena ZPP predlog kot nedovoljen zavrglo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep VIII Ips 37/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-03-05

SOCIALNO ZAVAROVANJE - CIVILNO PROCESNO PRAVO

dovoljenost revizije - zavrženje revizije - postulacijska sposobnost - pravniški državni izpit - laična revizija

Ker je tožnik revizijo vložil osebno in ni izkazali izpolnjevanja pogojev za vložitev revizije po četrtem odstavku 86. člena ZPP, jo je Vrhovno sodišče zavrglo (prvi odstavek 91. člena ZPP, 374. in 377. člen ZPP).

1. Sodišče prve stopnje je zavrglo tožnikovo tožbo, saj je ugotovilo, da niso podane procesne predpostavke za odločanje v skladu s 63., 72. in 75. členom Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (v nadaljevanju ZDSS-1, Ur. l. RS, št. 2/2004).

2. Pritožbeno sodišče je zavrnilo pritožbo tožnika in potrdilo sklep sodišča prve stopnje.

3. Zoper ta sklep je tožnik vložil „predlog za revizijo postopka,“ v katerem nasprotuje postopanju tožene stranke, navaja da ostaja brez zavarovanja, in se sklicuje na prakso Sodišča Evropskih skupnosti. Vrhovnemu sodišču predlaga kaznovanje tožene stranke, razjasnitev konflikta med upravnim in delovnim sodiščem in sprejem odločbe o tožnikovem zavarovanju.

4. V skladu z drugim odstavkom 374. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP, Ur. l. RS, št. 26/99 in nadalj., v povezavi z 19. členom ZDSS-1) je revizija nedovoljena, če jo vloži nekdo, ki nima te pravice. To pravico pa ima v postopku z revizijo, kot izrednim pravnim sredstvom, stranka le v primeru, če ima sama oziroma njen zakoniti zastopnik opravljen pravniški državni izpit. Sicer lahko opravlja pravdna dejanja le po pooblaščencu, ki je odvetnik (tretji in četrti odstavek 86. člena ZPP).

5. Ker je tožnik revizijo vložil osebno in ni izkazali izpolnjevanja pogojev za vložitev revizije po četrtem odstavku 86. člena ZPP, jo je Vrhovno sodišče zavrglo (prvi odstavek 91. člena ZPP, 374. in 377. člen ZPP).

ZPP člen 86, 86/3, 86/4, 91, 91/1, 374, 377.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III DoR 13/2012
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-03-05

predlog za dopustitev revizije - nepopolna vloga - priloge - izvod odločbe sodišča druge stopnje - zavrženje predloga za dopustitev revizije

Predlagatelj ni priložil izvoda pravnomočne sodbe sodišča druge stopnje.

Glede na navedeno je Vrhovno sodišče predlog za dopustitev revizije na podlagi šestega odstavka 367.b člena ZPP zavrglo.

Tožena stranka krije sama svoje stroške revizijskega postopka.

1. Zakon o pravdnem postopku (ZPP) v tretjem odstavku 367.b člena določa, da mora stranka predlogu za dopustitev revizije priložiti izvod pravnomočne sodbe sodišča druge stopnje, lahko pa priloži tudi izvod sodbe sodišča prve stopnje in kopije drugih listin iz sodnega spisa, ki naj bi izkazovale obstoj kršitev pravdnega postopka, ki jih zatrjuje.

2. Predlagatelj ni priložil izvoda pravnomočne sodbe sodišča druge stopnje.

3. Glede na navedeno je Vrhovno sodišče predlog za dopustitev revizije na podlagi šestega odstavka 367.b člena ZPP zavrglo.

4. Odločitev o stroških temelji na prvem odstavku 165. člena v zvezi s prvim odstavkom 154. člena ZPP.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep II DoR 352/2011, enako tudi II DoR 488/2011, II DoR 434/2011, II DoR 261/2012, II DoR 318/2013
Sklep III DoR 106/2011, enako tudi III DoR 7/2012
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-02-06

predlog za dopustitev revizije - gospodarski spor - spor majhne vrednosti - vrednost spornega predmeta - zavrženje predloga za dopustitev revizije

V sporih majhne vrednosti revizija ni dovoljena (osmi odstavek 458. člena ZPP), kar pomeni, da je Vrhovno sodišče ne more dopustiti.

1. V obravnavani zadevi je sodišče prve stopnje, upoštevaje delni umik tožbe za znesek 790,70 EUR, ugodilo tožbenemu zahtevku na podlagi sklepa o izvršbi in naložilo toženi stranki plačilo terjatve v višini 1.288,60 EUR s pripadki. Pritožbeno sodišče je pritožbo tožene stranke zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

2. Tožena stranka je pri Vrhovnem sodišču podala predlog za dopustitev revizije zoper sodbo sodišča druge stopnje.

3. Gospodarski spori majhne vrednosti so spori, v katerih se tožbeni zahtevek nanaša na denarno terjatev, ki ne presega 4.000,00 EUR (prvi odstavek 495. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP)). Ker znaša vrednost spornega predmeta v obravnavanem gospodarskem sporu 1.288,60 EUR, se v postopku uporabljajo določbe o postopku v sporih majhne vrednosti.

4. V sporih majhne vrednosti revizija ni dovoljena (osmi odstavek 458. člena ZPP), kar pomeni, da je Vrhovno sodišče ne more dopustiti (četrti odstavek 367. člena ZPP). Vrhovno sodišče je zato sklenilo, kot izhaja iz izreka sklepa.

ZPP člen 367, 367/4, 458, 458/8, 495, 495/1.

Opr. št: III DoR 7/2012, ECLI:SI:VSRS:2012:III.DOR.7.2012

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III R 6/2012
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-03-20

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz razlogov smotrnosti - drugi tehtni razlogi

Delegacija iz razlogov smotrnosti je mogoča zaradi razloga lažje izvedbe postopka (hitreje in z manjšimi stroški) ali zaradi drugih tehtnih razlogov. Razloge, ki jih tožeča stranka navaja, skuša prikazati kot druge tehtne razloge za delegacijo pristojnosti. Očitki so presplošni in z ničemer podprti.

1. Tožeča stranka je hkrati s tožbo na plačilo uporabnine v višini 2.194,55 EUR predlagala delegacijo pristojnosti na drugo stvarno in krajevno pristojno sodišče. Predlog utemeljuje z nepoštenim in nesprejemljivim delom ter zastrupljenostjo sodišča. Navaja, da je sodnik prve stopnje neobjektiven, da je zlorabil uradni položaj ter da delo opravlja nevestno.

3. Po določbi 67. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) lahko Vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so zato drugi tehtni razlogi.

4. Delegacija iz razlogov smotrnosti je torej mogoča zaradi razloga lažje izvedbe postopka (hitreje in z manjšimi stroški) ali zaradi drugih tehtnih razlogov. Razloge, ki jih tožeča stranka navaja, skuša prikazati kot druge tehtne razloge za delegacijo pristojnosti. Očitki so presplošni in z ničemer podprti.

5 .Ker predlog za delegacijo ne vsebuje konkretnejših razlogov, ki bi utemeljevali določitev drugega stvarno in krajevno pristojnega sodišča po 67. členu ZPP, ga je Vrhovno sodišče kot neutemeljenega zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.