Sodba II Ips 1273/2008
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-03-08

prenehanje pogodbe - izpolnitev pogodbene obveznosti

Ker zmotna ugotovitev dejanskega stanja ne predstavlja revizijskega razloga, so neupoštevne vse tiste revizijske navedbe, ki ugotovljeno dejansko stanje izpodbijajo.

1. Tožnica od toženca zahteva vrnitev denarnega zneska, ki mu ga je plačala na podlagi Pogodbe o izvajanju tržnih raziskav dne 30. 8. 2001.

2. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožničin zahtevek, po katerem naj bi ji bil toženec dolžan plačati 5,834.655,00 SIT z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 7. 9. 2001 oziroma podrejeno 24.347,58 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 7. 9. 2001 ter tožnici naložilo povrnitev toženčevih pravdnih stroškov.

3. Sodišče druge stopnje je pritožbo tožnice zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

4. Zoper sodbo sodišča druge stopnje je tožnica vložila revizijo iz razloga zmotne uporabe materialnega prava. Navaja, da je sodišče nepravilno presodilo odnos pogodbe o poslovnem sodelovanju ter pogodbe o zaposlitvi. Pogodba o poslovnem sodelovanju je res temelj pravdnega zahtevka, pri čemer pa se je celotno razmerje med pravdnima strankama odvijalo skozi sklenjeno pogodbo o zaposlitvi, ki pa je prenehala s sklenitvijo sporazuma. Meni, da je sama pravilno smatrala, da je razlog za prenehanje pogodbe o poslovnem sodelovanju v sporazumnem prenehanju delovnega razmerja toženca pri hčerinski družbi tožnice in da je od tedaj naprej šteti, da je poslovno razmerje med pravdnima strankama prenehalo z dnem sklenitve sporazuma o prenehanju delovnega razmerja na željo toženca. Revidentka meni, da tožencu ni bila dolžna nuditi dodatnega roka za izpolnitev obveznosti, glede na prenehanje delovnega razmerja pa je bilo tudi jasno, da toženec obveznosti ne bo mogel izpolniti. Nepravilna pa je ugotovitev sodišča, da je toženec obveznosti po sklenjeni pogodbi o zaposlitvi začel izpolnjevati. Predlaga, da revizijsko sodišče sodbi sodišč spremeni tako, da tožbenemu zahtevku v celoti ugodi, podrejeno pa, da sodbi sodišč druge in prve stopnje razveljavi in vrne zadevo v nov postopek sodišču prve stopnje.

5. Sodišče je revizijo vročilo nasprotni stranki, ki nanjo ni odgovorila, in Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije.

7. Sodišče prve stopnje je ugotovilo naslednje dejansko stanje, ki je prestalo pritožbeni preizkus: tožnica in toženec sta sklenila pogodbo o delu, na podlagi katere je moral toženec pripraviti seznam kupcev, informacije o tržnih potrebah in cenah, o aktivnosti konkurenčnih podjetij in poiskati štiri mehanike; da čas, v katerem bi moral toženec izpolniti delo ni bil določen; da je tožnica le posplošeno navajala, da toženec svojih obveznosti ni izpolnjeval; da je tožnica nepravilno enačila razmerje po pogodbi o delu z delovnim razmerjem med tožencem in tožničino hčerinsko družbo; da je toženec tožnici priskrbel štiri serviserje; da je toženec delo po pogodbi začel izvajati in da tožnica tožencu ni pustila dodatnega roka za izpolnitev. Na podlagi dokaznega postopka sta sodišči zaključili, da toženčeva prekinitev delovnega razmerja z družbo H. d.o.o. ... z razmerjem po pogodbi o izvajanju tržnih raziskav s 30. 8. 2001 ni povezana, saj je bila pogodba o izvajanju tržnih raziskav sklenjena z drugo pravno osebo in za drugačen obseg in naravo obveznosti.

8. Ker zmotna ugotovitev dejanskega stanja ne predstavlja revizijskega razloga (tretji odstavek 370. člena ZPP), so neupoštevne vse tiste revizijske navedbe, ki ugotovljeno dejansko stanje izpodbijajo (da je s prenehanjem pogodbe o zaposlitvi prenehala tudi pogodba o izvajanju tržnih raziskav in da toženec svojih obveznosti po pogodbi o izvajanju tržnih raziskav ni pričel izpolnjevati). Navedba, da je iz prenehanja delovnega razmerja izhajalo, da toženec obveznosti po pogodbi o delu ne bo mogel izpolniti, je predstavljala pritožbeno novoto in je revizijsko sodišče zato ne more upoštevati.

9. Ker je materialnopravni zaključek sodišč, da zahtevek za vrnitev po pogodbi plačanega zneska ni utemeljen, pravilen, je bilo treba revizijo tožnice na podlagi določbe 378. člena ZPP kot neutemeljeno zavrniti.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.