Sodba II Ips 517/2008
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-01-19

OBLIGACIJSKO PRAVO - CIVILNO PROCESNO PRAVO

izpodbijanje dolžnikovih pravnih dejanj - odplačno razpolaganje - oškodovanje upnikov - ugovor - bistvena kršitev določb pravdnega postopka

Za izpodbijanje odplačnih pravnih dejanj se zahteva, da sta dolžnik kot prejemnik koristi vedela ali morala vedeti za možnost oškodovanje dolžnikovih upnikov.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek, s katerim sta tožnika zahtevala, da se ugotovi, da je izvršba, dovoljena s sklepoma o izvršbi Okrajnega sodišča v Slovenj Gradcu I 2000/01477 z dne 1. 9. 2003 in In 2002/00108 z dne 6. 6. 2002 nedopustna glede pokojnin, nadomestil in drugih prejemkov, ki jih F. in I. G. prejemata od Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje (ZPIZ). Tožnikoma je naložilo solidarno povrnitev toženkinih pravdnih stroškov.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbo tožnikov zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

3. Sodbo pritožbenega sodišča tožnika zaradi bistvenih kršitev določb postopka in zmotne uporabe materialnega prava izpodbijata z revizijo. Predlagata spremembo izpodbijane sodbe z ugoditvijo tožbenemu zahtevku, podrejeno pa razveljavitev obeh sodb in vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v novo sojenje.

4. Revizija je bila v skladu s 375. členom Zakona o pravdnem postopku (ZPP)(1) dostavljena Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije in vročena toženki, ki nanjo ni odgovorila.

6. Revizija je izredno pravno sredstvo proti pravnomočni sodbi sodišča druge stopnje (prvi odstavek 367. a člena ZPP). Zato je treba z njo izpodbijati predvsem razloge te sodbe. Samo prepis pritožbenih navedb praviloma ne more pripeljati do uspeha v revizijskem postopku, saj se v pritožbi izpodbijajo razlogi druge sodbe. Taka revizija sploh ne upošteva odgovorov pritožbenega sodišča na pritožbene trditve, čeprav bi morala polemizirati prav s temi razlogi. Tudi v obravnavani je tako. Navedbe, podane na straneh ena do vključno devet revizije, namreč predstavljajo, kar revidenta izrecno priznavata, prepis pritožbe, zato je revizija v tem delu vsebinsko prazna. Da bi bili razlogi sodbe sodišča druge stopnje sami s seboj v nasprotju, ne drži. Pritožbeno sodišče je v tretjem odstavku na tretji strani sodbe res zapisalo, da sprejema zaključek sodišča prve stopnje o ničnosti pogodbe, vendar pa je iz nadaljnje obrazložitve jasno, da je svojo odločitev oprlo na pravila Obligacijskega zakonika (v nadaljevanju OZ) o izpodbijanju dolžnikovih pravnih dejanj. Ostali revizijski očitki glede neobrazloženosti sodb nižjih sodišč oziroma da so razlogi nejasni, sami s seboj v nasprotju, da je podano nasprotje med tem, kar se navaja v razlogih sodb o vsebini posameznih listin in med posameznimi listinami, niso konkretizirani. Enako velja za revizijske navedbe, da se je sodišče druge stopnje oprlo na »navedbe in dokaze«, ki jih toženka v zvezi z 255. členom OZ ni navedla oziroma predlagala.

7. Ker revizije glede na določilo tretjega odstavka 370. člena ZPP ni mogoče vložiti zaradi zmotne ali nepopolne ugotovitve dejanskega stanja, so revizijske navedbe, ki gredo v tej smeri, nedovoljene. Nižji sodišči sta pojasnili razloge za zaključek, da je bilo tožnikoma znano, da imata pogodbenika (dolžnika) dolgove, več upnikov in več izvršilnih postopkov pred sodiščem in da se s spornim razpolaganjem škoduje upnikom. Dejstvo, da morebiti za vložitev toženkinega predloga za izvršbo tožnika in dolžnika niso vedeli, ob navedenem ne more biti odločilno. Dodati še velja, da je standard obrazložitve sodbe druge stopnje drugačen od tistega, ki velja za odločbe prve stopnje; zadošča, da iz obrazložitve sodbe druge stopnje izhaja, da se je sodišče druge stopnje seznanilo z argumenti pritožnika, in se nato opredeli do bistvenih. Ni se dolžno izreči o vsaki posamični trditvi stranke iz pritožbe, s katero je skušala izpodbiti sprejeto dokazno oceno in s tem ugotovljeno stanje. Takšnemu standardu je pritožbeno sodišče zadostilo, ko je navedlo, da so razlogi sodišča prve stopnje glede navedenega prepričljivi. Glede kršitev pravila o materialnem procesnem vodstvu (285. člen ZPP) je treba pojasniti, da le-tega v pritožbenem postopku ni.(2) Tudi če pritožba določenega pravnega vidika ne načenja, niti o njem ni tekla beseda v postopku pred sodiščem prve stopnje, sodišče druge stopnje tak pravni vidik lahko oziroma celo mora upoštevati (ker pazi na pravilno uporabo materialnega prava po uradni dolžnosti).(3) Sodba se torej lahko opre na pravno podlago, o kateri stranki v postopku nista razpravljali, in če kljub vsej skrbnosti nanjo niti pomisliti nista mogli, o njej tudi nista imeli možnosti razpravljati in dopolniti svojih navedb s tistimi dejstvi in ugovori, ki jih kot upoštevne narekuje novo, presenetljivo pravno stališče pritožbenega sodišča. V konkretni zadevi na pritožbeni stopnji pokazan nov pravni vidik, ni narekoval dopolnitev dejanskih navedb, saj so bila vsa relevantna dejstva že ugotovljena. Očitki o sodbi presenečenja niso utemeljeni. Sodišče druge stopnje je svojo odločitev oprlo na že omenjeno ugotovitev o vednosti tožnikov in dolžnikov o dolgovih slednjih in na dejstvo, da je bil namen  pogodbe oškodovanje upnikov oziroma onemogočanje rubeža pokojnin dolžnikov. V zvezi z ugotavljanjem teh dejstev tožnikoma možnost do izjave ni bila odvzeta. Pritožbeno sodišče torej ni odločilo na podlagi domneve iz drugega odstavka 256. člena OZ, res pa je, da je nanjo opozorilo. Rok, določen v 257. členu OZ, velja za vložitev izpodbojne tožbe, toženka pa je izpodbijanje v skladu s prvim odstavkom 259. člena OZ uveljavljala z ugovorom.

8. Ker niso podani razlogi, zaradi katerih je bila revizija vložena, jo je revizijsko sodišče kot neutemeljeno zavrnilo (378. člen ZPP) in z njo tudi zahtevek za povrnitev stroškov revizije (prvi odstavek 165. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 154. člena ZPP).

Op. št. (1):    Uradni list RS, št. 73/2007 – ZPP-UPB3, v nadaljevanju ZPP, ki se uporablja na podlagi drugega odstavka 130. člena Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o pravdnem postopku, ZPP-D, Uradni list RS, št. 45/2008.

Op. št. (2):    Tako sodba tega sodišča II Ips 284/2004 z obrazložitvijo, da tega, kar je cilj in smisel materialnega procesnega vodstva, v pritožbenem postopku ni več mogoče doseči. Enako II Ips 77/2007.

Op. št. (3):    Primerjaj drugi odstavek 350. člena ZPP.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.