TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
Sklep III DoR 72/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2011-10-05

dopuščena revizija - kršitev pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja - odškodninska odgovornost - vzročna zveza - obstoj protipravnosti - pravna podlaga -

vprašanja, ali je v primeru kršitve pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja podana protipravnost dejanja tožene stranke po 26. členu Ustave RS,

vprašanja, ali je podana vzročna zveza med protipravnim ravnanjem tožene stranke in materialno škodo tožeče stranke,

vprašanja pravilne uporabe pravne podlage za odškodninsko odgovornost tožene stranke za materialno škodo, ki nastane zaradi kršitve pravice do sojenja v razumnem roku, ko je kršitev pravice do sojenja v razumnem roku prenehala pred uveljavitvijo Zakona o varstvu pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja.

vprašanja, ali je v primeru kršitve pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja podana protipravnost dejanja tožene stranke po 26. členu Ustave RS,

vprašanja, ali je podana vzročna zveza med protipravnim ravnanjem tožene stranke in materialno škodo tožeče stranke,

vprašanja pravilne uporabe pravne podlage za odškodninsko odgovornost tožene stranke za materialno škodo, ki nastane zaradi kršitve pravice do sojenja v razumnem roku, ko je kršitev pravice do sojenja v razumnem roku prenehala pred uveljavitvijo Zakona o varstvu pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja.

1. Sodišče prve stopnje je v delu, pomembnem za odločanje o predlogu za dopustitev revizije, razsodilo, da je odškodninska odgovornost tožene stranke zaradi sojenja v nerazumnem roku podana in ugodilo tožbenemu zahtevku za plačilo odškodnine v višini 27.562,59 EUR, v presežku pa je tožbeni zahtevek zavrnilo.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbo tožene stranke zavrnilo in v izpodbijanem delu potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

3. Tožeča stranka je vložila predlog za dopustitev revizije zoper sodbo sodišča druge stopnje. Sporno vprašanje v obravnavani zadevi je, ali je bila tožeči stranki utemeljeno dosojena odškodnina, zaradi kršitve pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja v postopku, ki ga je pred Delovnim sodiščem v Kopru zoper tožečo stranko sprožila odstavljena direktorica ter družbenica V. P.. Navedeni spor je trajal skoraj deset let.

4. Pomembnost spornega pravnega vprašanja tožena stranka utemeljuje deloma z zatrjevanjem, da odločitev sodišča druge stopnje odstopa od sodne prakse Vrhovnega sodišča, deloma pa z neobstojem sodne prakse Vrhovnega sodišča.

6. Vrhovno sodišče je ugotovilo, da glede vprašanj, povzetih v izreku tega sklepa, obstajajo pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena ZPP. Zato je glede njega dopustilo revizijo zoper sodbo sodišča druge stopnje (drugi odstavek 367.a člena ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III DoR 48/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2011-07-05

CIVILNO PROCESNO PRAVO - PRAVO OMEJEVANJA KONKURENCE

bistvena kršitev določb pravdnega postopka - dopuščena revizija - razveljavitev odločbe Urada za varstvo konkurence - vsebina izreka odločbe Urada za varstvo konkurence - odločanje sodišča druge stopnje brez pritožbene obravnave - navedbe stranskega intervenienta

Revizija se dopusti glede vprašanja, navedenega v izreku odločbe.

Revizija se dopusti glede naslednjih vprašanj:

ali je smelo višje sodišče v predmetni zadevi odločiti o zadevi brez pritožbene obravnave;

ali je višje sodišče napačno povzemalo razloge prvostopenjskega sodišča in na njih utemeljilo svojo odločitev;

ali je višje sodišče smelo upoštevali navedbe stranskega intervenienta;

ali je nujen sestavni del izreka odločbe Urada za varstvo konkurence, s katero je toženi stranki očitana zloraba prevladujočega položaja, določitev časovnega obdobja kršitve.

1. Tožbeni zahtevek za razveljavitev odločbe Urada za varstvo konkurence je prvostopenjsko sodišče zavrnilo. Pritožba tožeče stranke je bila zavrnjena.

2. Predlagatelj (tožeča stranka) utemeljuje svoj predlog za dopustitev revizije z večimi vprašanji.

3. Pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena Zakona o pravdnem postopku so izpolnjeni glede pravnih vprašanj, opredeljenih v izreku tega sklepa. Vrhovno sodišče je zato revizijo v obsegu, začrtanem z navedenimi vprašanji dopustilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III DoR 65/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2011-10-05

CIVILNO PROCESNO PRAVO - OBLIGACIJSKO PRAVO

podjemna pogodba - obligacija uspeha - predlog za dopustitev revizije - zavrnitev predloga za dopustitev revizije

Pogoji za dopustitev revizije iz 367.a člena ZPP niso izpolnjeni.

1. Sodišče prve stopnje je razsodilo, da sklep o izvršbi Okrajnega sodišča v Celju z dne 18. 5. 2007 ostane v 1. in 3. točki izreka v veljavi tako, da mora tožena stranka plačati tožeči stranki znesek 13.989,47 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi ter izvršilne stroške v višini 274,57 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi. Sodišče druge stopnje je pritožbo zavrnilo in potrdilo izpodbijano sodbo sodišča prve stopnje.

2. Tožena stranka je zoper sodbo sodišča druge stopnje vložila predlog za dopustitev revizije, v katerem zastavlja vprašanje, ali pri podjemni pogodbi za presojo izpolnitvenega ravnanja zadostuje, da izvajalec naročniku izroči nekaj, kar naj bi bilo podobno zahtevi naročnika, in se tako nagradi izvajalčevo prizadevanje, ali pa se vendarle dopušča možnost naročniku, da zasleduje tudi uspešnost izpolnitvene obligacije ter pričakuje uspeh.

3. Ker niso izpolnjeni pogoji, ki jih za dopustitev revizije določa 367.a člen Zakona o pravdnem postopku (ZPP), je Vrhovno sodišče predlog tožene stranke za dopustitev revizije zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III DoR 87/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2011-10-05

predlog za dopustitev revizije - zavrženje predloga za dopustitev revizije - izbris iz sodnega registra brez likvidacije

V skladu s 429. členom ZFPPIPP se za postopek izbrisa uporabljajo pravila postopka vpisa v sodni register, določena v ZSReg. Po 16. členu ZSReg pa revizija zoper pravnomočen sklep, izdan v postopku za vpis v sodni register, ni dovoljena.

1. V postopku zaradi izbrisa iz sodnega registra brez likvidacije je upnica vložila predlog za dopustitev revizije zoper sklep sodišča druge stopnje.

2. V skladu s 429. členom Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju (ZFPPIPP) se za postopek izbrisa uporabljajo pravila postopka vpisa v sodni register, določena v Zakonu o sodnem registru (v nadaljevanju ZSReg). Po 16. členu ZSReg pa revizija zoper pravnomočen sklep, izdan v postopku za vpis v sodni register, ni dovoljena. Zato je revizijsko sodišče tudi ne more dopustiti (četrti odstavek 367. člena ZPP). Vrhovno sodišče je zato sklenilo, kot izhaja iz izreka tega sklepa.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II DoR 209/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2011-09-08

CIVILNO PROCESNO PRAVO - OBLIGACIJSKO PRAVO - POGODBENO PRAVO

dopuščena revizija - razlaga pogodbe - depozit - depozitno varčevanje - varstvo potrošnikov - obresti

Revizija se dopusti glede materialnopravnega preizkusa pravilne uporabe 99. in 100. člena ZOR.

Revizija se dopusti glede materialnopravnega preizkusa pravilne uporabe 99. in 100. člena Zakona o obligacijskih razmerjih.

1. Tožnica je vtoževala razliko med zneskom, ki ga je toženka izplačala na račun depozitnega varčevanja za čas od 11. 5. 2000 do 17. 5. 2007 (iz naslova glavnice in obresti), ter zneskom, za katerega meni, da ji ga toženka dolguje zaradi premalo obračunanih in izplačanih obresti.

2. Sodišče prve stopnje je odločilo, da je toženka dolžna tožnici plačati znesek 14.890,07 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 18. 5. 2007 dalje do plačila. Višji tožbeni zahtevek (za plačilo zakonskih zamudnih obresti od zneska 14.890,07 EUR za dan 17. 5. 2007) je zavrnilo. Odločilo je še o stroških postopka.

3. Sodišče druge stopnje je pritožbo toženke zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje

4. Predlog za dopustitev revizije je vložila toženka. Navaja, da je Višje sodišče v Ljubljani v zadevi I Cp 4511/2010 sprejelo stališče, da so pogodbena določila nejasna in da jih je treba razlagati v korist tožeče stranke (potrošnika). Uveljavlja zmotno uporabo 100. člena Zakona o obligacijskih razmerjih (v nadaljevanju ZOR) in navaja, da Vrhovno sodišče še ni odločalo o vprašanju (ne)jasnosti pogodbenih določil pogodbe o vezavi tolarskih sredstev, kar je bilo med potrošniki poznano kot „Vrtoglavi depozit“, v razmerju do vprašanja, ali je mogoče zaradi spoštovanja 100. člena ZOR skupni pomen in namen pogodbe razlagati v neposrednem nasprotju z vsebino posamezne pogodbene določbe, ter ali naj bi očitno sporno ravnanje toženke predstavljalo kršitev depozitne ali mandatne pogodbe. Predlaga dopustitev revizije o pomembnem pravnem vprašanju glede nejasnosti določb pogodbe o vezavi tolarskih sredstev s fiksno obrestno mero, o spreminjanju obrestne mere in razlagi teh določb ob upoštevanju 99. in 100. člena ZOR ter o vprašanju, ali je mogoče zaradi spoštovanja določbe 100. člena ZOR pogodbo kot celoto razlagati na način, ki je v izrecnem nasprotju z vsebino posamezne pogodbene določbe.

6. Vrhovno sodišče je ugotovilo, da so glede vprašanja, izpostavljenega v predlogu toženke in opredeljenega v izreku tega sklepa, podani pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367. a člena Zakona o pravdnem postopku in je zato v tako začrtanem obsegu revizijo dopustilo (tretji odstavek 367. c člena istega zakona).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I Kp 7/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2011-05-19

Strokovne odločitve sodnika v posameznem postopku ne morejo biti predmet presoje v postopku za njegovo izločitev.

1. Obdolženi B. V. je v kazenski zadevi Kpr 203/2006 Okrožnega sodišča v Celju zahteval izločitev predsednika Okrožnega sodišča v Celju – okrožnega sodnika svetnika M. J., ter preiskovalnega sodnika – okrožnega sodnika svetnika B. N., ker naj bi bile podane okoliščine, ki vzbujajo dvom o njuni nepristranskosti. Predsednica Višjega sodišča v Celju je s sklepom, izdanim na podlagi drugega odstavka 42. člena Zakona o kazenskem postopku (v nadaljevanju ZKP) Su 220100/2010-1775 z dne 1. 3. 2011, zahtevo za izločitev okrožnega sodnika svetnika B. N. kot neutemeljeno zavrnila.

2. Zoper odločitev predsednice Višjega sodišča v Celju je obdolženi B. V. vložil pritožbo, v kateri uveljavlja kršitev 23. člena Ustave Republike Slovenije ter 6. člena EKČP, ter predlaga, da se njegovi pritožbi ugodi in se zahtevi za izločitev sodnika ugodi.

3. Vrhovni državni tožilec v odgovoru na pritožbo, podanem na podlagi 376. člena ZKP, navaja, da pritožba ni utemeljena. Obdolženec v zahtevi ne navaja okoliščin, ki bi vzbujale dvom v sodnikovo nepristranskost, niti takšne okoliščine ne obstajajo, kar ugotavlja po pregledu spisa.

5. Ker je bila zahtevana izločitev predsednika sodišča in sodnika, je v skladu z drugim odstavkom 42. člena ZKP o izločitvi odločala predsednica neposredno Višjega sodišča v Celju.

6. Iz spisovnega gradiva v obravnavanem primeru tudi po presoji Vrhovnega sodišča izhaja, da je obdolženec s sklicevanjem na strokovno napačno odločitev sodnika, ki naj ne bi pridobil pravilnega soglasja za njegov pregon v Republiki Sloveniji, utemeljeval kot razlog za izločitev obstoj odklonitvenega razloga, določenega v 6. točki 39. člena ZKP. Pritrditi je pravilnemu stališču predsednice Višjega sodišča v Celju, da strokovne odločitve v posameznem postopku ne morejo biti predmet presoje v postopku za izločitev sodnika. Odklonitveni razlog iz 6. točke 39. člena ZKP je namreč po ustaljeni sodni praksi podan, če se ugotovi, da ima sodnik takšno osebno prepričanje, da bo o zadevi odločil pristransko (subjektivni test), ali pa da je na sodnikovi strani takšna okoliščina, ki pri razumnem človeku lahko ustvari dvom v sodnikovo nepristranskost (objektivni test). Že zaradi narave sodnega odločanja ne more biti odklonitveni razlog sodnikovo pravno stališče, zavzeto pri opravljanju sodne funkcije oziroma njegove strokovne odločitve tako procesnopravne kot materialnopravne. Stranka lahko pravno stališče sodnika, s katerim se ne strinja, izpodbija samo s predpisanim pravnim sredstvom.

7. Ker niso podani ne uveljavljani in ne po uradni dolžnosti upoštevani pritožbeni razlogi, je Vrhovno sodišče neutemeljeno pritožbo zavrnilo in potrdilo izpodbijani sklep (391. člen v zvezi s 403. členom ZKP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II Ips 263/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2011-09-08

dovoljenost revizije - vrednost spornega predmeta - preživnina - zavrženje revizije

Seštevek mesečnih obrokov preživnin za pet let za vsako ne presega 40.000,00 EUR. Revizija zato ni dovoljena, kar velja tudi za odločitev o varstvu in vzgoji otrok.

1. Sodišče prve stopnje je razvezalo 26. 6. 1999 ... sklenjeno zakonsko zvezo pravdnih strank, med njenim trajanjem rojeni mladoletni hčeri A. A. in B. A. dodelilo v varstvo in vzgojo materi, določilo stike med očetom in hčerkama ter očeta zavezalo za vsako od njiju od 6. 1. 2010 dalje plačevati po 230,00 EUR preživnine mesečno, ki se bo v bodoče valorizirala z obvestili Centra za socialno delo ... v skladu z rastjo cen življenjskih potrebščin v Republiki Sloveniji, že zapadle, pa neplačane mesečne zneske pa ga je zavezalo plačati v 15 dneh, skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi. Višji tožbeni zahtevek je zavrnilo.

2. Sodišče druge stopnje je sodbo prvostopenjskega sodišča razveljavilo v delu, s katerim so urejeni stiki med otrokoma in očetom, sicer pa je pritožbo C. A. zavrnilo in sodbo prvostopenjskega sodišča v ostalem delu potrdilo.

3. C. A. je zoper sodbo drugostopenjskega sodišča vložil revizijo. Z njo izpodbija odločitev o dodelitvi otrok materi in o preživnini.

4. Revizija je bila vročena nasprotni stranki D. A., ki nanjo ni odgovorila (375. člen Zakona o pravdnem postopku, v nadaljevanju ZPP).

6. Po določbi drugega odstavka 367. člena ZPP je revizija dovoljena, če vrednost izpodbijanega dela pravnomočne sodbe presega 40.000,00 EUR (dovoljena revizija). V naslednjem odstavku istega člena zakona je določeno, da če revizija po prejšnjem odstavku ni dovoljena, je dovoljena le, če jo v skladu s 367.a členom tega zakona dopusti sodišče (dopuščena revizija).

7. Če je za ugotovitev stvarne pristojnosti, pravice do revizije in v drugih primerih, ki so določeni v tem zakonu, odločilna vrednost spornega predmeta, se vzame kot vrednost spornega predmeta samo vrednost glavnega zahtevka (prvi odstavek 39. člena ZPP). Če se zahtevek nanaša na bodoče dajatve, ki se ponavljajo, se vzame kot vrednost spornega predmeta seštevek dajatev, toda največ znesek, ki ustreza seštevku dajatev za dobo petih let (40. člen ZPP). Preživnina, ki je v breme revidenta določena v korist vsake od obeh mladoletnih hčera, znaša 230,00 EUR mesečno. Seštevek mesečnih obrokov preživnin za pet let za vsako ne presega 40.000,00 EUR. Revizija zato ni dovoljena, pa tudi dopuščena ni bila. Slednje velja tudi za odločitev o varstvu in vzgoji otrok.

8. Nedovoljeno revizijo je Vrhovno sodišče zavrglo (377. člen ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 90/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2011-08-25

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - uslužbenka pristojnega sodišča kot stranka v postopku - majhno sodišče - objektivna nepristranskost sodišča

Okoliščina, da je stranka postopka zaposlena na pristojnem sodišču, je – upoštevaje dejstvo, da gre po številu zaposlenih za relativno majhno sodišče – tehten razlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrajno sodišče v Kopru.

1. V tem postopku zavarovanja pred Okrajnim sodiščem v Piranu je slednje na podlagi 67. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) v zvezi s 15. členom Zakona o izvršbi in zavarovanju (v nadaljevanju ZIZ) predlagalo delegacijo pristojnosti, ker je dolžnica A. A. zaposlena na tem sodišču kot vpisničarka … oddelka in da gre torej za okoliščino, ki bi utegnila vzbuditi dvom v nepristranskost odločanja.

3. Po določbi 67. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ lahko Vrhovno sodišče na predlog pristojnega sodišča (ali stranke) določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Okoliščina, da je stranka postopka zaposlena na sodišču, ki je v danem primeru sicer stvarno in krajevno pristojno za odločanje o zoper njo naperjenem predlogu upnika, je – upoštevaje dejstvo, da gre po številu zaposlenih za relativno majhno sodišče – tehten razlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča v pomenu citirane zakonske določbe. Ta okoliščina bi namreč utegnila pri nasprotni stranski vzbuditi vtis pristranskosti, hkrati pa bi mogla negativno vplivati tudi na percepcijo javnosti o nevtralnosti in s tem objektivne nepristranskosti odločanja v postopku pred sodiščem, v katerem je kot stranka udeležena vpisničarka oddelka sicer stvarno in krajevno pristojnega sodišča. Zato je Vrhovno sodišče predlogu ugodilo in za odločanje v tej zadevi določilo krajevno najbližje stvarno pristojno sodišče, torej Okrajno sodišče v Kopru.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 93/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2011-09-08

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - uslužbenka pristojnega sodišča kot stranka v postopku - majhno sodišče - objektivna nepristranskost sodišča

Na sodišču z manjšim številom zaposlenih so lahko osebne in življenjske razmere sodelavcev vsem na sodišču dobro poznane, kar vsaj pri strankah lahko vzbudi dvom v objektivno nepristranskost sojenja.

Za odločanje v zadevi se določi Okrajno sodišče v B.

1. Po razveljavitvi sklepa o izvršbi na podlagi verodostojne listine v delu, v katerem je bila dovoljena izvršba in določen izvršitelj, se je postopek nadaljeval kot pri ugovoru zoper plačilni nalog pred Okrajnim sodiščem na Jesenicah.

2. Okrajno sodišče A. je vložilo predlog za prenos pristojnosti in navedlo, da sta oba toženca zunajzakonska partnerja pokojne A. A., ki je bila več kot dvajset let zaposlena pri tem sodišču, da so po razpadu skupnosti med njo in prvim tožencem pri sodišču tekli mnogi spori, ki so bili večinoma, tudi iz razloga, ker je toženec oporekal nepristranskost krajevno pristojnega sodišča, dodeljeni v reševanju drugemu sodišču. Zadnja leta je A. živela v zunajzakonski skupnosti z drugim tožencem in obravnavana zadeva se očitno tiče stanovanja, v katerem je živela A. Ker so se zaposleni pri sodišču zelo dobro razumeli z njo in poznali razmere, v katerih je živela, bi težko nepristransko vodili postopek in odločali v obravnavani zadevi. Glede na to sodišče predlaga, naj Vrhovno sodišče za odločanje določi drugo stvarno pristojno sodišče.

4. Po 67. členu Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) lahko vrhovno sodišče Republike Slovenije na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Delegacija pristojnosti je torej v prvi vrsti namenjena zagotavljanju smotrnosti, vendar je izjemoma, kot "drug tehten razlog", možna tudi, če je podan dvom v tako imenovano objektivno nepristranskost sodišča.

5. V obravnavani zadevi naj bi bila toženca zunajzakonska partnerja pokojne delavke pristojnega sodišča, med katerima je očitno več sporov, izvirajočih iz njune življenjske skupnosti z delavko sodišča, zato se lahko v teh sporih obravnavajo osebne in družinske razmere, ki so sodišču znane. Ker so lahko na sodišču z manjšim številom zaposlenih osebne in življenjske razmere sodelavcev vsem na sodišču dobro poznane, to pa vsaj pri strankah lahko vzbudi dvom v objektivno nepristranskost sojenja, je Vrhovno sodišče enako kot v podobnih zadevah, v katerih je šlo za sodne postopke, povezane s pokojno uslužbenko pristojnega sodišča, predlogu ugodilo in za odločanje v zadevi določilo Okrajno sodišče v B. kot krajevno najbližje stvarno pristojno sodišče.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 66/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2011-06-09

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz razlogov smotrnosti - sprememba bivališča stranke v postopku

Glede na sedanjo fazo postopka prenos pristojnosti ne bi bil smotrn kljub preselitvi stranke na območje drugega stvarno pristojnega sodišča, obenem pa bi se s tem povečali stroškov vseh drugih udeležencev postopka.

1. Tožnik je vložil tožbo pri Okrožnem sodišču v Ljubljani kot stvarno in krajevno pristojnem sodišču. Navedel je namreč, da je bilo zadnje skupno prebivališče pravdnih strank (bivših izvenzakonskih partnerjev) v Ljubljani.

2. Toženka je v vlogah navedla, da ima stalno prebivališče v Mariboru in da zato želi, da se zadeva odstopi v reševanje pristojnemu sodišču v Maribor. S tem ji ne bi nastajali prevozni stroški.

3. Okrožno sodišče je vlogo toženke posredovalo Vrhovnemu sodišču, da o njej odloči kot o predlogu za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča.

5. Po 67. členu Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) lahko vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek ali če so za to drugi tehtni razlogi. Iz toženkinih vlog izhaja, da je bilo ob vložitvi tožbe njeno njeno prebivališče v Ljubljani, ker pa se je nato preselila v Maribor, predlaga določitev drugega stvarno pristojnega sodišča iz razlogov smotrnosti oziroma ekonomičnosti, saj bi se s prenosom pristojnosti na Okrožno sodišče v Mariboru zanjo zmanjšali stroški. Vendar pa Vrhovno sodišče ugotavlja, da v sedanji fazi postopka (sodišče je že začelo z izvajanjem dokazov, saj je pridobilo izvedensko mnenje) prenos pristojnosti ni smotrn, obenem pa bi se s prenosom pristojnosti povečali stroškov vseh drugih udeležencev postopka, tako tožnika, katerega stalno prebivališče je v P., kot tudi pooblaščencev obeh strank, ki imata sedež v Ljubljani. Glede na to je predlog za delegacijo zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.