TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
Sklep I R 95/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2011-09-29

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - sodnik pristojnega sodišča kot stranka v postopku

Okoliščina, da je sodnik pristojnega sodišča udeleženec v nepravdnem postopku predstavlja utemeljen razlog za delegacijo.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrajno sodišče v Žalcu.

1. Okrajno sodišče v Velenju je predlagalo prenos krajevne pristojnosti, ker je tretji nasprotni udeleženec A. A. sodnik predlagajočega sodišča.

3. Vrhovno sodišče lahko tudi na predlog sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi(1) Drug tehten razlog v smislu navedene zakonske določbe predstavlja tudi uveljavitev zahteve po objektivni nepristranskosti sodišča, s katero se izključi vsak dvom, ki bi lahko omajal zaupanje strank v odločanje sodišča. Okoliščina, da je sodnik pristojnega sodišča udeleženec v nepravdnem postopku zato predstavlja utemeljen razlog za delegacijo.

Op. št. (1):     67. člen Zakona o pravdnem postopku - ZPP

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 125/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2011-10-20

spor o pristojnosti - stvarna pristojnost - izvršilni postopek - bivališče dolžnika - vrednost spornega predmeta

Za sojenje je pristojno sodišče, ki je splošno in krajevno pristojno za toženo stranko.

Za odločanje v tej zadevi je pristojno Okrajno sodišče v Kopru.

1. Okrajno sodišče v Ljubljani je zaradi dolžnikovega ugovora razveljavilo sklep o izvršbi v delu, v katerem je bila dovoljena izvršba in določen izvršitelj. Hkrati je odločilo, da bo sodišče o zahtevku in stroških odločalo v pravdnem postopku pred Okrajnim sodiščem v Celju.

2. Okrajno sodišče v Celju je sprožilo spor o krajevni pristojnosti. Stališče celjskega sodišča je, da niso podane navezne okoliščine, ki bi kazale na njegovo posebno pristojnost za odločanje v zadevi.

3. Stranki ne uveljavljata sporazuma o krajevni pristojnosti, podane pa tudi niso navezne okoliščine, ki bi povzročile posebno krajevno pristojnost sodišča. Zato je za sojenje pristojno sodišče, ki je splošno in krajevno pristojno za toženo stranko(1).  Po navedbah v izvršilnem predlogu ima tožena stranka stalno prebivališče v Kopru. Glede na vrednost spornega predmeta je podana stvarna pristojnost okrajnega sodišča in je zato za sojenje pristojno Okrajno sodišče v Kopru(2).

Op. št. (1):    Primerjaj prvi odstavek 46. člena Zakona o pravdnem postopku – ZPP.

Op. št. (2):     Primerjaj prvi odstavek 30. člena in prvi odstavek 47. člena ZPP.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II Ips 757/2008
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2011-12-01

zastopanje pravne osebe - pooblastilo za vložitev revizije - pooblastilo zakonitemu zastopniku - dovoljenost revizije

Pooblastila za vložitev revizije ni podpisal tožničin zakoniti zastopnik. Odvetniška družba, ki je zato v njenem imenu vložila revizijo, tako ni imela pooblastila tožnice za vložitev revizije. Vrhovno sodišče je zato na podlagi 377. člena ZPP tožničino revizijo skupaj s priglašenimi revizijskimi stroški zavrglo.

1. Prvostopenjsko sodišče je zavrnilo tožbeni zahtevek za plačilo 21.000.000,00 SIT (sedaj 87.631,45 EUR) z zamudnimi obrestmi in pravdnimi stroški. Odločilo je, da je tožnica dolžna plačati toženki odmerjene pravdne stroške.

2. Pritožbeno sodišče je zavrnilo tožničino pritožbo in potrdilo sodbo prvostopenjskega sodišča. Odločilo je, da pravdni stranki nosita sami stroške pritožbenega postopka.

3. Proti sodbi pritožbenega sodišča je vložila tožnica revizijo zaradi zmotne uporabe materialnega prava in bistvenih kršitev določb pravdnega postopka. Predlaga, da revizijsko sodišče izpodbijano sodbo razveljavi in tožbenemu zahtevku v celoti ugodi, toženi stranki pa naloži v plačilo stroške postopka z zamudnimi obrestmi oziroma da sodbo pritožbenega sodišča razveljavi v zavrnilnem delu in v tem delu vrne zadevo pritožbenemu sodišču v novo sojenje.

5. V obravnavani zadevi je tožnica pravna oseba, ki sama ne more opravljati procesnih dejanj, ampak mora ta namesto nje opravljati njen zakoniti zastopnik (77. in 78. člen Zakona o pravdnem postopku, Uradni list RS, št. 73/2007, ZPP-UPB3, v nadaljevanju ZPP). Pooblastilo za revizijo je v imenu tožnice podpisal G. V.. Iz pooblastila ni razvidno, kakšen položaj ima ta podpisnik v tožeči družbi. Zaslišan kot stranka pa je G. V. pojasnil, da je pri tožnici zaposlen kot vodja projektov. Iz izpiska iz sodnega registra za tožnico nadalje izhaja, da je njena edina družbenica in direktorica N. V.. Ta je tudi podpisala pooblastilo odvetnici za zastopanje v pritožbenem postopku. Na podlagi navedenega revizijsko sodišče ugotavlja, da pooblastila za vložitev revizije ni podpisal tožničin zakoniti zastopnik. Odvetniška družba, ki je v njenem imenu vložila revizijo, tako ni imela pooblastila tožnice za vložitev revizije. Vrhovno sodišče je zato na podlagi 377. člena tožničino revizijo skupaj s priglašenimi revizijskimi stroški zavrglo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 107/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2011-09-29

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - ponovitev predloga z identično trditveno podlago - pravni interes - zavrženje predloga za delegacijo pristojnosti

Tožnik ne izkazuje upoštevnega pravnega interesa za ponavljanje na vsebinsko identično trditveno podlago oprtega predloga.

1. Tožnik je po prejemu sklepa Vrhovnega sodišča I R 67/2011 z dne 16. 6. 2011, s katerim je bil zavrnjen predlog za prenos pristojnosti, vložil nov predlog z enakim predlogom. Navedel je, da je bil v preteklosti v postopkih pred Okrožnim sodiščem v Ljubljani in pred Okrožnim sodiščem v Kranju že večkrat oškodovan, ker sta sodišči neutemeljeno zavračali njegove vloge, ne da bi jih vsebinsko obravnavali in iskali materialno resnico. Okrožno in Okrajno sodišče v Kranju sta mu naredili veliko škodo zaradi ravnanj in postopanja v zapuščinskem postopku po pokojni materi.

3. V sklepu I R 67/2011 z dne 16. 6. 2011, s katerim je tožnikov predlog za prenos pristojnosti zavrnilo, je Vrhovno sodišče navedlo, da odklonilen odnos stranke do sodišča zaradi nezadovoljstva z odločanjem sodišča v drugih zadevah ni razlog za delegacijo. Iz obravnavanega predloga ni mogoče izluščiti drugega razloga od tega, ki je bil že obravnavan.

4. Po stališču Vrhovnega sodišča tožnik ne more doseči ponovnega vsebinskega odločanja o isti stvari na tak način in ne izkazuje upoštevno priznanega pravnega interesa za ponavljanje na vsebinsko identično trditveno podlago oprtega predloga. Na tak način uveljavljanim procesnim pravicam strank v postopku sodišče ne daje pravnega varstva in je zato bilo treba tožnikov ponovni predlog za prenos pristojnosti zavreči.(1)

Op. št. (1):    Prim. sklep I R 130/2010 z dne 9. 9. 2010. Podobno sklepa I R 83/2005 z dne 13. 7. 2005 in I R 132/2010 z dne 16. 9. 2010.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 119/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2011-10-06

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - nezadovoljstvo stranke z delom sodišča - nevestno sojenje - sojenje v razumnem roku

Tožnikovega dojemanja vodenja postopkov na Okrožnem sodišču v Ljubljani kot nevestnega po oceni Vrhovnega sodišča Republike Slovenije ni mogoče subsumirati kot pojem „drugega tehtnega razloga“ iz 67. člena ZPP niti ni delegacija pristojnosti procesni institut, ki bi bil namenjen uveljavljanju kršitve pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja.

1. Med pravnima strankama je v teku spor zaradi plačila 47.897,60 EUR najemnine od 1. 12. 2004 do 29. 2. 2010. Tožnik v vlogi z dne 15. 7. 2011 navaja, da je stvarno in krajevno pristojno sodišče nesposobno, nestrokovno in kaže znake korupcije. Z odločanjem v postopkih, ki jih vodijo nesposobne ženske – sodnice, se po nepotrebnem odlaša.

3. Določilo 23. člena Ustave Republike Slovenije predvideva pravico do sodnega varstva, iz katere izhaja tudi zahteva, da sodišče pri postopanju v  konkretni zadevi ustvari oziroma ohrani videz nepristranskosti. Po stališču Evropskega sodišča za človekove pravice sta za obstoj nepristranskosti sojenja odločilna tudi subjektivni kriterij, pri katerem gre za ugotavljanje osebnega prepričanja sodnika, ki odloča v konkretni zadevi, kot tudi objektivni kriterij, kjer gre za presojo, ali je sodnik v postopku zagotavljal uresničevanje procesnih jamstev tako, da je izključen vsak upravičen dvom v njegovo nepristranskost. Pri uresničevanju pravice do nepristranskega sojenja torej ni pomembno zgolj to, da je nepristransko sojenje dejansko zagotovljeno, temveč se mora odražati tudi navzven. Gre za tako imenovani videz nepristranskosti sojenja. V nasprotnem primeru sta lahko ogrožena tako zaupanje javnosti v nepristranskost sodišč nasploh kot tudi zaupanje strank v nepristranskost sojenja v konkretni zadevi.

4. Pomemben procesni institut, s katerim se zagotavlja ustavna pravice do nepristranskega sojenja, je delegacija pristojnosti (67. člen Zakona o pravdnem postopku, v nadaljevanju ZPP). Glavni namen prenosa krajevne pristojnosti na drugo stvarno pristojno sodišče je sicer v skladu s temeljnim načelom ekonomičnosti zagotoviti večjo smotrnost postopka. Pravni standard „drugih tehtnih razlogov“ pa zajema različne druge okoliščine, ki niso v neposredni zvezi s samim sporom, ampak nanj lahko vplivajo od zunaj in zadevajo celotno sodišče. Tožnikovega dojemanja vodenja postopkov na Okrožnem sodišču v Ljubljani kot nevestnega po oceni Vrhovnega sodišča Republike Slovenije ni mogoče subsumirati kot pojem „drugega tehtnega razloga“ iz 67. člena ZPP niti ni delegacija pristojnosti procesni institut, ki bi bil namenjen uveljavljanju kršitve pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja.

5. Ker uveljavljane okoliščine ne utemeljujejo prenosa krajevne pristojnosti, je bilo treba predlog zavrniti.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 111/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2011-09-29

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz razlogov smotrnosti - prebivališče nasprotnega udeleženca - nepravdni postopek

Vrhovno sodišče je pri določanju krajevno pristojnega sodišča upoštevalo, da nasprotna udeleženka dejansko prebiva na območju Ljubljane in se bo zato postopek verjetno lažje izvedel pred ljubljanskim sodiščem.

Za odločanje o tej zadevi se določi Okrajno sodišče v Ljubljani.

1. Okrajno sodišče v Ljubljani se je s sklepom z dne 10. 5. 2010 izreklo za krajevno nepristojno za odločanje o predlogu za odvzem poslovne sposobnosti nasprotne udeleženke in zadevo odstopilo Okrajnemu sodišču v Kranju, ker naj bi imela nasprotna udeleženka tako zadnje stalno, kakor tudi zadnje začasno prebivališče prijavljeno v Tržiču.

2. Okrajno sodišče v Kranju je v svojem predlogu navedlo, da nasprotna udeleženka ob vložitvi predloga ni imela stalnega in tudi ne začasnega prebivališča na območju kranjskega okrajnega sodišča. Dejansko naj bi prebivala v Ljubljani ..., kar je bilo ugotovljeno s poizvedbami pri Policijski postaji Šiška.

3. Vrhovno sodišče je določilo krajevno pristojnost ljubljanskega okrajnega sodišča.

4. V nepravdnem postopku se sicer smiselno uporabljajo določbe Zakona o pravdnem postopku (1), vendar je vprašanje krajevne pristojnosti sodišča specifično urejeno v Zakonu o nepravdnem postopku. (2) Glavni navezni okoliščini za določitev krajevne pristojnosti v tem nepravdnem postopku predstavljata stalno oziroma začasno prebivališče nasprotne udeleženke v času vložitve predloga za odvzem opravilne sposobnosti. (3) Vendar nasprotna udeleženka ob vložitvi predloga in tudi kasneje ni imela registriranega ne stalnega kot tudi ne začasnega prebivališča. Zato so podane predpostavke iz petega odstavka 12. člena ZNP za določitev krajevne pristojnosti sodišča, ki jo opravi Vrhovno sodišče. Vrhovno sodišče je pri določanju krajevno pristojnega sodišča upoštevalo, da nasprotna udeleženka (po dosedanjih ugotovitvah) dejansko prebiva na območju L. in se bo zato postopek verjetno lažje izvedel pred ljubljanskim sodiščem.

Op. št. (1):    Primerjaj 37. člen Zakona o nepravdnem postopku – ZNP.

Op. št. (2):    Primerjaj 12. in 37. člen ZNP.

Op. št. (3):     Primerjaj prvi in četrti odstavek ZDP ter 17. člen ZPP v zvezi s 37. členom ZNP.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 128/2010
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2011-10-27

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov

Spor se ne nanaša se na medsebojna razmerja v obrazložitvi navedenih oseb, ki so po trditvah predloga zaposlenim na sodišču dobro znane, pač pa na premoženjski spor med upravnikom stanovanja, ki je v solasti otrok pokojne D. D. in njenega zunajzakonskega partnerja ter med E. B. Gre torej za zadevo, v kateri poznavanje osebnih razmer pokojne D. D. ter njenih otrok, njunega očeta in njenega zunajzakonskega partnerja ne bodo relevantne.

1. Za odločitev o terjatvi tožeče stranke zoper toženo stranko je stvarno in krajevno pristojno Okrajno sodišče na Jesenicah, pred katerim teče pravdni postopek o tem pod opravilno številko P 132/2011. Pristojno prvostopenjsko sodišče je 18. 10. 2011 Vrhovnemu sodišču predlagalo, naj za odločanje v tej zadevi določi drugo stvarno pristojno sodišče. Svoj predlog je utemeljilo z okoliščino, da je toženec zakoniti zastopnik mladoletnih hčere B. B. in sina C. B., katerih sedaj že pokojna mati D. D. je bila nad 20 let uslužbenka tega sodišča; po razpadu njune življenjske skupnosti je med D. D. in E. B. teklo več postopkov premoženjske narave in več postopkov v zvezi z otrokoma. Uslužbenci in sodniki pristojnega sodišča so se z D. D. zelo dobro razumeli in so poznali njene osebne in življenjske razmere, zaradi česar bi bila lahko ogrožena nepristranskost sojenja v konkretni zadevi.

3. Po določbi 67. člena Zakona o pravdnem postopku Vrhovno sodišče lahko na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to podani drugi tehtni razlogi.

4. Delegacija pristojnosti je, kot izhaja iz v prejšnji točki navedenega pravila, prvenstveno namenjena zagotovitvi smotrnosti postopka, iz drugih tehtnih razlogov pa predvsem takrat, ko je to potrebno, da se izključi dvom v tako imenovano objektivno nepristranskost sodišča.

5. V predlogu za delegacijo Okrajno sodišče na Jesenicah navaja, da je Vrhovno sodišče v postopkih, ki se nanašajo na spore med tožnikom, otrokoma pokojne D. D. in tožnika ter zunajzakonskega partnerja D. D., E. B., za obravnavanje določilo drugo stvarno pristojno sodišče. Vendar je konkreten spor drugačen: ne nanaša se na medsebojna razmerja zgoraj navedenih oseb, ki so po trditvah predloga zaposlenim na sodišču dobro znane, pač pa na premoženjski spor med upravnikom stanovanja, ki je v solasti otrok pokojne D. D. in njenega zunajzakonskega partnerja ter med E. B., ki sodeč po podatkih sklepa o dedovanju, izdanega v zapuščinskem postopku po pokojni D. D., ni solastnik tega stanovanja. Gre torej za zadevo, v kateri poznavanje osebnih razmer pokojne D. D. ter njenih otrok, njunega očeta in njenega zunajzakonskega partnerja ne bodo relevantne.

6. Predlog je Vrhovno sodišče zato zavrnilo (24. člen Zakona o pravdnem postopku).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 104/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2011-09-29

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - nezadovoljstvo stranke z delom sodišča

Tožnikov občutek prikrajšanosti v postopkih pred določenim sodiščem, v nobenem primeru ne predstavlja zadostnega razloga za delegacijo.

1. Tožnik je predlagal delegacijo na podlagi 67. člena Zakona o pravdnem postopku. Trdi, da Okrožno sodišče v Ljubljani ni primerno za odločanje, ker ima tožnik z njim slabe izkušnje v drugih sodnih postopkih, enako pa velja tudi za Okrožno sodišče v Kranju. Zato predlaga, da Vrhovno sodišče določi pristojnost Okrožnega sodišča v Celju.

3. Vrhovno sodišče lahko tudi na predlog stranke določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako lažje opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi (67. člen Zakona o pravdnem postopku). Tožnikov občutek prikrajšanosti v postopkih pred določenim sodiščem, v nobenem primeru ne predstavlja zadostnega razloga za delegacijo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 126/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2011-10-20

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz razlogov smotrnosti - oddaljenost sodišča - bivališče stranke - faza priprav na glavno obravnavo

Razlogi smotrnosti upravičujejo prenos pristojnosti, saj je za obe stranki bolj ekonomično, da se postopek, ki je šele v stadiju nastopa litispendence, opravi na sodišču z območja toženkinega začasnega prebivališča in sedeža enega o obeh njenih pooblaščencev – odvetnikov, ki je tudi sicer krajevno znatno manj oddaljeno glede na prebivališče tožnika ter sedeža odvetniških pisarn pooblaščenca tožnika in druge od obeh pooblaščencev toženke.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrožno sodišče v Ljubljani.

1. V tej pravdi je tožnik vložil tožbo na Okrožno sodišče v Murski Soboti kot splošno krajevno pristojno sodišče, na katerega območju ima toženka stalno prebivališče. Po vložitvi odgovora na tožbo in še pred izvedbo naroka za glavno obravnavo sta pravdni stranki vložili skupni predlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča – in sicer Okrožnega sodišča v Ljubljani – za postopanje in odločanje v tej zadevi iz razloga smotrnosti. V predlogu navajata, da ima tožnik prebivališče v Izoli, njegov pooblaščenec pa sedež odvetniške pisarne v Kopru. Tudi ena od obeh pooblaščencev toženke, odvetnica A. A., ima sedež pisarne  v Portorožu (odvetnik B. B. pa v Ljubljani), medtem ko ima toženka prijavljeno začasno prebivališče v Dobrovi, o čemer je predlogu priloženo tudi ustrezno potrdilo.

3. Po določbi 67. člena Zakona o pravdnem postopku lahko Vrhovno sodišče na predlog stranke (ali pristojnega sodišča) določi drugo stvarno pristojno sodišče med drugim  tudi, če je očitno, da se bo tako laže (hitreje in ceneje) opravil postopek. Gre torej za smotrno delegacijo. Pritrditi je namreč mnenju iz predloga, da v obravnavanem primeru razlogi smotrnosti upravičujejo prenos pristojnosti, saj je očitno za obe stranki bolj ekonomično, da se postopek, ki je šele v stadiju nastopa litispendence, opravi na sodišču z območja toženkinega začasnega prebivališča in sedeža enega o obeh njenih pooblaščencev – odvetnikov, ki je tudi sicer krajevno znatno manj oddaljeno glede na prebivališče tožnika ter sedeža odvetniških pisarn pooblaščenca tožnika in druge od obeh pooblaščencev toženke. Glede na dosedanje dokazne predloge strank, ki niso le listinski, pa je v prid odločitvi o prenosu pristojnosti tudi cenejša možnost izvedbe dokaznega postopka pred delegiranim sodiščem, izvajanje katerega še ni bilo začeto. Zato je Vrhovno sodišče usklajenemu predlogu obeh pravdnih strank ugodilo in za odločanje v tej zadevi določilo Okrožno sodišče v Ljubljani.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 117/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2011-10-13

CIVILNO PROCESNO PRAVO - ODŠKODNINSKO PRAVO

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - objektivna nepristranskost sodišča - odškodninski spor - odgovornost države za delo sodišča - protipravnost ravnanja pristojnega sodišča

Drug tehten razlog v smislu navedene zakonske določbe predstavlja tudi izpolnjevanje zahteve po objektivni nepristranskosti sodišča, pri čemer se mora izključiti vsak dvom, ki bi omajal zaupanje strank v odločanje sodišča. Odločanje o odškodnini za škodo, ki naj bi jo stranki povzročilo pristojno sodišče v drugi sodni zadevi, zato vsekakor predstavlja utemeljen razlog delegacije.

Predlogu se ugodi in se za odločanje v tej zadevi določi Okrožno sodišče v Celju.

1. Okrožno sodišče v Mariboru je predlagalo prenos krajevne pristojnosti, ker bi sicer moralo odločati o odškodninskih zahtevkih tožnikov za škodo, ki naj bi jo to sodišče povzročilo tožnikoma v kazenskem postopku K 250/2004.

3. Vrhovno sodišče lahko tudi na predlog pristojnega sodišča določi drugo pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi (67. člen Zakona o pravdnem postopku). Drug tehten razlog v smislu navedene zakonske določbe predstavlja tudi izpolnjevanje zahteve po objektivni nepristranskosti sodišča, pri čemer se mora izključiti vsak dvom, ki bi omajal zaupanje strank v odločanje sodišča. Odločanje o odškodnini za škodo, ki naj bi jo stranki povzročilo pristojno sodišče v drugi sodni zadevi, zato vsekakor predstavlja utemeljen razlog delegacije.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep I R 134/2011, enako tudi I R 12/2012
Sklep II Ips 292/2011
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2011-09-01

dovoljenost revizije zoper sklep - predlog za vrnitev v prejšnje stanje - zavrženje revizije

Ker sklep, s katerim je odločeno o predlogu za vrnitev v prejšnje stanje, ni sklep, s katerim bi bil postopek pravnomočno končan, revizija zoper ta sklep ni dovoljena.

Prvotožena stranka sama nosi stroške odgovora na revizijo.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožnikov predlog za vrnitev v prejšnje stanje, vložen v zvezi z izostankom z naroka za glavno obravnavo, katerega posledica je bila izdaja zamudne sodbe.

2. Sodišče druge stopnje je tožnikovo pritožbo zavrnilo in izpodbijani sklep sodišča prve stopnje potrdilo.

3. Tožnik v reviziji uveljavlja razloga bistvenih kršitev določb postopka in zmotne uporabe materialnega prava.

4. Sodišče je revizijo vročilo Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije in tožencema. Prvotoženec je nanjo odgovoril.

6. V skladu s prvim odstavkom 384. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) lahko stranke vložijo revizijo zoper sklep sodišča druge stopnje, s katerim je postopek pravnomočno končan. Sklep, s katerim je odločeno o predlogu za vrnitev v prejšnje stanje, po ustaljenem stališču Vrhovnega sodišča ni sklep, s katerim bi bil postopek pravnomočno končan.(1)

7. Ker revizija zoper izpodbijani sklep ni dovoljena, jo je Vrhovno sodišče zavrglo (377. člen ZPP).

8. Ker prvotoženec v odgovoru na revizijo ni obravnaval vprašanja dovoljenosti revizije, je dolžan sam nositi stroške, ki so mu nastali z njegovo vložitvijo.

Op. št. (1):     Prim. sklepe II Ips 611/2007 z dne 30. 3. 2009, II Ips 81/2009 z dne 17. 9. 2009, II Ips 104/2010 z dne 15. 4. 2010, VIII Ips 92/2009 z dne 9. 11. 2010 in drugi.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.