Sodba III Ips 41/2010
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-12-17

trditveno in dokazno breme - navajanja dejstev - predložitev dokazov - prekluzija - grajanje procesnih kršitev - pomoč neuki stranki brez pooblaščenca - bistvena kršitev določb pravdnega postopka - dopuščena revizija

Poziv sodišču po 286. a členu ZPP mora biti konkreten in določen ter da mora biti pozvana stranka tudi izrecno in konkretno opozorjena na pravne posledice (prekluzijo), ki nastopijo, če ne ravna v skladu s pozivom sodišča (drugi odstavek 286. člena ZPP). Ker tožeče stranke v času poziva sodišča ni zastopal odvetnik, se sicer odpira vprašanje, ali je bilo opozorilo sodišča na možne negativne posledice zadostno, vendar pa revidentka pri tem spregleda določbo 286.b člena ZPP.

Prvi odstavek 286.b člena ZPP namreč stranki nalaga breme, da kršitev določb ZPP pred sodiščem prve stopnje uveljavlja takoj, ko je to mogoče. Tožeča stranka v pritožbi ni zatrjevala (niti tega ne zatrjuje sedaj v reviziji), da kršitve ni mogla grajati nemudoma, prav tako pa tudi ne gre za kršitev, na katero pritožbeno sodišče pazi po uradni dolžnosti in za katero velja izjema iz drugega odstavka 286.b člena ZPP.

Tožeča stranka nosi sama svoje stroške revizijskega postopka.

1. Sodišče prve stopnje je  razveljavilo sklep o izvršbi in zavrnilo tožbeni zahtevek za plačilo 57.668,48 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi. Sodišče druge stopnje je prvostopenjsko sodbo potrdilo.

2. Vrhovno sodišče je s sklepom III DoR 32/2009-5 z dne 2. 3. 2010 dopustilo revizijo glede vprašanj: v kakšnem obsegu je sodišče v smislu 12. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) dolžno pravno osebo, ki nima pravnega pooblaščenca, poučiti o negativnih posledicah (po 286. in 286.a členu ZPP) prepozno vložene vloge, ter ali je v primeru pravne osebe, ki v postopku nima odvetnika oziroma pooblaščenca, pravica do pouka prava neuke stranke manjša, kot če bi šlo za fizično osebo brez pooblaščenca.

3. Na podlagi navedenega sklepa tožeča stranka vlaga revizijo zaradi bistvenih kršitev določb pravdnega postopka. Predlaga, da revizijsko sodišče reviziji ugodi in sodbi sodišč prve in druge stopnje razveljavi ter zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

4. Revizija je bila vročena toženi stranki, ki nanjo ni odgovorila.

5. Revizijsko sodišče je ugotovilo, da je tožena stranka od 4. 4. 2011 naprej v stečaju. Ker se je stečajni postopek začel šele po vložitvi revizije, je revizijsko sodišče kljub prekinitvi postopka (4. točka prvega odstavka 205. člena ZPP) na podlagi drugega odstavka 207. člena ZPP odločilo o reviziji.

7. Vrhovno sodišče ob odločanju o dopuščeni reviziji izpodbijano sodbo sodišča druge stopnje preizkuša le glede tistih pravnih vprašanj, glede katerih je bila revizija dopuščena (drugi odstavek 371. člena ZPP). Zato je v konkretnem primeru presoja omejena na revizijske navedbe, ki se nanašajo na dopuščeno vprašanje, do ostalih navedb pa se revizijsko sodišče ni opredeljevalo.

8. Iz spisa in sodb sodišč prve in druge stopnje izhaja naslednji potek postopka:

Obravnavani spor se je začel z vložitvijo predloga za izvršbo na podlagi verodostojne listine. Zoper sklep o izvršbi je tožena stranka vložila obrazložen ugovor, zaradi česar je sodišče sklep o izvršbi razveljavilo in postopek nadaljevalo kot pravdni postopek.

Sodišče prve stopnje je tožečo stranko nato z dopisom z dne 19. 1. 2009 pozvalo, da v roku 15 dni posreduje vlogo, ki je po vsebini tožba in s katero naj odgovori tudi na navedbe tožene stranke v ugovoru zoper sklep o izvršbi. V pozivu je zapisalo, da bo tožeča stranka sicer trpela „posledice zamude po členu 286 in 286.a ZPP (ne boste mogli navajati novih dejstev)“.

Tožeče stranke v času, ko ji je bil poslan ta poziv, ni zastopal odvetnik oziroma pooblaščenec. Na poziv ni odgovorila.

Tožeča stranka je prvo pripravljalno vlogo poslala toženi stranki 4. 3. 2009. Vlogo je 6. 3. 2009 predložila tudi sodišču na prvem naroku za glavno obravnavo. Na naroku je tožečo stranko zastopala pooblaščenka.

9. Sodišče prve stopnje pripravljalne vloge tožeče stranke ni upoštevalo, saj tožeča stranka ni izkazala, da novih dejstev in dokazov iz pripravljalne vloge ni mogla predložiti prej. Pojasnilo je, da bi morala tožeča stranka dejstva in dokaze iz pripravljalne vloge predložiti v roku, ki ji ga je sodišče določilo s pozivom z dne 19. 1. 2009, čeprav je takrat še ni zastopal odvetnik. Ker je tožena stranka v ugovoru zoper sklep o izvršbi zatrjevala pobotanje in ker tožeča stranka njenih navedb ni (pravočasno) zanikala, je sodišče ta dejstva štelo za priznana, zaradi česar je tožbeni zahtevek zavrnilo.

10. Drži stališče tožeče stranke v reviziji, da mora biti poziv sodišča po 286.a členu ZPP konkreten in določen ter da mora biti pozvana stranka tudi izrecno in konkretno opozorjena na pravne posledice (prekluzijo), ki nastopijo, če ne ravna v skladu s pozivom sodišča (drugi odstavek 286. člena ZPP). Ker tožeče stranke v času poziva sodišča ni zastopal odvetnik, se sicer odpira vprašanje, ali je bilo opozorilo sodišča na možne negativne posledice zadostno, vendar pa revidentka pri tem spregleda določbo 286.b člena ZPP. Ta stranki predpisuje dolžnost, da kršitve določb pravdnega postopka pred sodiščem prve stopnje uveljavlja takoj, ko je to mogoče. Kršitve, na katere se sklicuje pozneje, vključno v pravnih sredstvih, sodišče upošteva le, če jih stranka brez svoje krivde ni mogla pravočasno navesti.

11. Na naroku za glavno obravnavo 6. 3. 2009 je tožečo stranko zastopala odvetnica. Sodišče je tožečo stranko pozvalo, naj pojasni, zakaj ni v danem roku posredovala pripravljalne vloge, na vložitev katere je bila pozvana s pozivom z dne 19. 1. 2009. Pooblaščenka tožeče stranke je pojasnila, da na vprašanje ne zna odgovoriti, saj je zastopanje tožeče stranke prevzela komaj teden dni pred narokom. Sodišče je na naroku strankama razložilo, da lahko na podlagi določb 286. in 286.a členov ZPP nova dejstva in dokaze navajata le pod pogojem, da jih predhodno brez svoje krivde nista mogli navesti oziroma da njihova dopustitev ne bi zavlekla reševanja spora. Sodišče je nato izrecno pojasnilo, da bi dopustitev novih navedb tožeče stranke iz pripravljalne vloge z dne 6. 3. 2009 zavleklo reševanje spora, s čimer je tožeči stranki dalo jasno vedeti, da njenih navedb in predlaganih dokazov iz pripravljalne vloge ne bo upoštevalo. Pooblaščenka tožeče stranke na to ni reagirala in stališču sodišča ni nasprotovala. Če je menila, da je sodišče z nedopustitvijo predložitve njene pripravljalne vloge storilo bistveno kršitev določb pravdnega postopka, na katero se je nato sklicevala v pritožbi in v reviziji, bi morala nanjo opozoriti že na naroku 6. 3. 2009. Prvi odstavek 286.b člena ZPP namreč stranki nalaga breme, da kršitev določb ZPP pred sodiščem prve stopnje uveljavlja takoj, ko je to mogoče. Tožeča stranka v pritožbi ni zatrjevala (niti tega ne zatrjuje sedaj v reviziji), da kršitve ni mogla grajati nemudoma, prav tako pa tudi ne gre za kršitev, na katero pritožbeno sodišče pazi po uradni dolžnosti in za katero velja izjema iz drugega odstavka 286.b člena ZPP. Namen omejitve iz 286.b člena ZPP je, da stranka s takojšnjim uveljavljanjem morebitnih kršitev lahko doseže, da te pravočasno odpravi še prvostopenjsko sodišče. Zatrjevana kršitev je nedvomno taka, da bi jo bilo mogoče odpraviti še pred sodiščem prve stopnje. Ker tožeča stranka neupoštevanja navedb in predlaganih dokazov iz svoje pripravljalne vloge ni pravočasno grajala, zaradi prepovedi iz prvega odstavka 286.b člena ZPP z uveljavljanjem teh kršitev v reviziji ne more uspeti.

12. Vprašanji, glede katerih je Vrhovno sodišče dopustilo revizijo, se tako izkažeta za neodločilni. Tudi, če bi z odgovorom nanju pritrdili revidentki, ta z revizijo ne bi mogla uspeti. Ne glede na to, ali je bilo opozorilo sodišča premalo določno, bi z revizijo lahko uspela le v primeru, če bi sodišče prve stopnje na glavni obravnavi na kršitev opozorila.

13. Pri odločanju o tem, glede katerih vprašanj bo revizijo dopustilo, se mora Vrhovno sodišče v veliki meri opreti na navedbe vlagatelja predloga. Ob presoji utemeljenosti predloga za dopustitev revizije namreč nima vpogleda v celoten spis, temveč razpolaga le z listinami, ki jih predloži predlagatelj. Po preučitvi celotne zadeve v postopku odločanja o reviziji se zato lahko (tako kot v konkretnem primeru) izkaže, da vprašanja, glede katerih je bila revizija dopuščena, za odločitev o zadevi sploh niso pomembna.

14. Ker razlogi, zaradi katerih je bila revizija vložena, niso podani (371. člen ZPP), je Vrhovno sodišče revizijo na podlagi 378. člena ZPP kot neutemeljeno zavrnilo.

15. Na podlagi prvega odstavka 154. člena v zvezi s prvim odstavkom 165. člena ZPP je Vrhovno sodišče odločilo, da tožeča stranka sama krije svoje stroške revizijskega postopka.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.