Sodba II Ips 21/2009
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-03-29

vznemirjanje lastninske pravice - širitev služnosti hoje in vožnje - priposestvovanje služnosti

Nižji sodišči sta pravilno odločili, da je treba sodbo P 549/96 z dne 20. 12. 2002 interpretirati tako, da sta toženca priposestvovala služnost poti v naravni obliki vožnje z zavojem, saj sporne poti na drugačen način ni mogoče uporabljati. Pri uvozu na pot je treba torej upoštevati širino osi vožnje in ne diagonalne širine, ki jo vozilo v določenem trenutku zasede pri izpeljavi ovinka.

Tožeča stranka je dolžna toženi stranki povrniti stroške odgovora na revizijo v višini 367,42 EUR v 15 dneh, od tedaj dalje pa z zakonskimi zamudnimi obrestmi do plačila.

1. Tožnika sta s tožbo zahtevala, da se tožencema prepove vznemirjanje njune lastninske pravice na nepremičnini, vožnjo z vozili izven trase služnostne poti in da se morata toženca pri uporabi zemljišča tožnikov in izvrševanju služnostne pravice držati omejitve služnostne poti (2,5 m), te pravice pa ne smeta širiti.

2. Sodišče prve stopnje je tožbeni zahtevek zavrnilo.

3. Pritožbeno sodišče je zavrnilo pritožbo tožnikov in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

4. Tožnika zoper sodbo pritožbenega sodišča vlagata revizijo iz vseh revizijskih razlogov. Navajata, da je pritožbeno sodišče na podlagi ugotovitve, da uvoz na služnostno pot ni bil predmet postopka, sprejelo nerazumljiv zaključek, da toženca z uporabo celotne širine uvoza ne vznemirjata lastninske pravice tožnikov. Če imata toženca pravnomočno priznano služnost v širini 2,5 m le v ravnem delu poti in če o širini uvoza ni bilo odločeno, potem je logično, da toženca na uvozu nimata pravice uporabljati širše poti kot velja za njen ravni del.

5. Toženca v odgovoru predlagata zavrnitev revizije.

6. Revizija je bila vročena tudi Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije.

8. Nižji sodišči sta pravilno odločili, da je treba sodbo P 549/96 z dne 20. 12. 2002 interpretirati tako, da sta toženca priposestvovala služnost poti v naravni obliki vožnje z zavojem, saj sporne poti na drugačen način ni mogoče uporabljati. Svojo odločitev sta tudi izčrpno obrazložili. Pri uvozu na pot je treba torej upoštevati širino osi vožnje in ne diagonalne širine, ki jo vozilo v določenem trenutku zasede pri izpeljavi ovinka.

9. To pomeni, da toženca, ki s svojim avtomobilom pri uvozu na pot potrebujeta celotno širino uvoza (4,56 m) in ne zgolj 2,5 m, ne vznemirjata protipravno lastninske pravice tožnikov in je odločitev o zavrnitvi tožbenega zahtevka materialnopravno pravilna (prvi odstavek 99. člena Stvarnopravnega zakonika, SPZ).

10. Ker revizijski razlogi niso podani, je bilo treba revizijo zavrniti (378. člen Zakona o pravdnem postopku, v nadaljevanju ZPP).

11. Tožnika morata tožencema po prvem odstavku 165. člena ZPP povrniti stroške odgovora na revizijo. V skladu z Odvetniško tarifo odmerjeni stroški, ki vsebujejo nagrado odvetniku za sestavo odgovora na revizijo (275,40 EUR), dvajset odstotni DDV na odvetniške storitve (55,08 EUR) in plačano sodno takso za odgovor na revizijo (36,94 EUR), znašajo 367,42 EUR.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.