TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
Sklep II DoR 271/2012
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-11-08

dovoljenost predloga za dopustitev revizije - višina preživnine - vrednost spornega predmeta - dovoljenost revizije - zavrženje predloga za dopustitev revizije

Tožnik ne izpodbija odločitve, da je dolžan plačevati po sodišču odmerjeno preživnino v celoti, a v predlogu ni navedel,  v kolikšnem delu odločitev sploh   izpodbija, oziroma koliko preživnine je pripravljen plačevati za mladoletnega otroka.

Z izostankom te opredelitve je onemogočen preizkus, ali vrednost izpodbijanega dela sodbe presega spodnji prag, je izpolnjen pogoj za dopustitev revizije iz četrtega odstavka 367. člena ZPP. Te pomanjkljivosti v postopku s predlogom za dopustitev revizije ni mogoče odpraviti. Vrhovno sodišče je zato na podlagi 377. člena ZPP tožnikov nepopoln predlog za dopustitev revizije zavrglo.

1. Sodišče prve stopnje je toženi stranki za preživljanje mladoletne hčerke naložilo plačevanje mesečne preživnine za čas od 1.2.2009 do 1.9.2009 v višini 233,00 EUR in od 1.9.2009 dalje v višini 280,00 EUR, v presežku pa je tožbeni zahtevek tožeče stranke zavrnilo.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbi tožene stranke delno ugodilo in odločitev sodišča prve stopnje spremenilo tako, da je toženi stranki naložilo plačevanje mesečne preživnine za čas od 1.2.2009 do 1.9.2009 v višini 83,00 EUR, za čas od 1.9.2009 do 27.1.2012 v višini 130,00 EUR, od tedaj dalje pa 280,00 EUR. V ostalem delu je pritožbo tožene stranke zavrnilo.

3. Tožena stranka zoper sodbo pritožbenega sodišča vlaga predlog za dopustitev revizije iz razloga zmotne uporabe materialnega prava in bistvenih kršitev določb pravdnega postopka. Navaja tri pravna vprašanja, o katerih je odločitev Vrhovnega sodišča po mnenju predlagatelja pomembna na zagotovitev pravne varnosti, enotne uporabe prava in razvoj prava preko sodne prakse (prvi odstavek 367.a člena ZPP).

5. Tožnik ne izpodbija odločitve, da je dolžan plačevati po sodišču odmerjeno preživnino v celoti, a v predlogu ni navedel,  v kolikšnem delu odločitev sploh   izpodbija, oziroma koliko preživnine je pripravljen plačevati za mladoletnega otroka. Glede na to, da gre pri plačevanju preživnine za ponavljajoče se bodoče terjatve, je v skladu z določbo 40. člena ZPP navedel vrednost spornega predmeta v višini 16.800,00 EUR, ki naj bi ustrezala seštevku dajatev za dobo petih let.  Takšna navedba vrednosti izpodbijanega dela pravnomočne sodbe ni ustrezna.

6. Z izostankom te opredelitve je onemogočen preizkus, ali vrednost izpodbijanega dela sodbe presega spodnji prag, je izpolnjen pogoj za dopustitev revizije iz četrtega odstavka 367. člena ZPP. Te pomanjkljivosti v postopku s predlogom za dopustitev revizije ni mogoče odpraviti. Vrhovno sodišče je zato na podlagi 377. člena ZPP tožnikov nepopoln predlog za dopustitev revizije zavrglo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II DoR 435/2012
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-12-12

dovoljenost predloga za dopustitev revizije - nepravdni postopek - določitev stikov med starši in otrokom - zavrženje predloga za dopustitev revizije

V nepravdnem postopku o stikih otroka s staršema revizije ni mogoče dopustiti.

1. Okrožno sodišče v Celju je v nepravdnem postopku odločalo o predlogu predlagatelja za prepoved stikov med nasprotnim udeležencem in njegovim mladoletnim sinom. S sklepom N 723/2011 z dne 13. 6. 2012 je predlog za prepoved stikov zavrnilo in podrobno določilo stike med nasprotnim udeležencem in njegovim mladoletnim sinom. Pritožbo predlagatelja zoper navedeni sklep je prvostopenjsko sodišče s sklepom N 723/2011 z dne 4. 9. 2012 zavrglo kot prepozno.

2. Med navedenim nepravdnim postopkom je prvostopenjsko sodišče s sklepom                 N 723/2011 z dne 16. 4. 2012 odločilo o začasni odredbi v zvezi s stiki med nasprotnim udeležencem in njegovim mladoletnim sinom. Ugovor predlagatelja zoper ta sklep je prvostopenjsko sodišče zavrnilo kot neutemeljen s sklepom                     N 723/2011 z dne 6. 7. 2012.

3. Pritožbeno sodišče je pritožbo zoper sklep z dne 4. 9. 2012 zavrnilo in ta sklep potrdilo, pritožbo zoper sklep z dne 6. 7. 2012 pa zavrglo.

4. Zoper sklep sodišča druge stopnje je predlagatelj vložil predlog za dopustitev revizije, v katerem predlaga dopustitev revizije glede vprašanja, ali se uporablja določba 3. točke drugega odstavka 83. člena Zakona o sodiščih tudi za nepravdne zadeve, v katerih se urejajo stiki med mladoletnim otrokom in staršem, pri katerem otrok ne živi oziroma kateremu otrok ni dodeljen. Gre torej za vprašanje, ali spadajo tovrstne nepravdne zadeve med nujne zadeve, v katerih tečejo procesni roki tudi med sodnimi počitnicami.

6. Po 10.a členu Zakona o zakonski zvezi in družinskih razmerjih (v nadaljevanju ZZZDR) so za odločanje v zadevah iz tega zakona pristojna okrožna sodišča, in sicer v pravdnem postopku, razen če ni z zakonom določeno, da v nepravdnem postopku. O stikih otroka s staršema odloča sodišče po določbah                                  106. člena ZZZDR v nepravdnem postopku, za kakršnega gre tudi v obravnavanem primeru. Predlog za dopustitev revizije je torej podan v nepravdnem postopku. V nepravdnem postopku po 34. členu Zakona o nepravdnem postopku (ZNP) revizija ni dovoljena, razen če zakon ne določa drugače. Določbe ZZZDR o odločanju o stikih in določbe Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) o postopku v sporih iz razmerij med starši in otroki ne določajo dovoljenosti revizije v teh zadevah. Tudi v zvezi z začasno odredbo v tem postopku revizija ni dovoljena (10. člen Zakona o izvršbi in zavarovanju). Ker revizija zoper izpodbijani sklep ni dovoljena, Vrhovno sodišče revizije v skladu s četrtim odstavkom 367. člena ZPP ni moglo dopustiti in je predlog kot nedovoljen zavrglo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 154/2012
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-10-04

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - zdravstveno stanje stranke v postopku

Toženec predlaga delegacije zaradi 1. slabega zdravstvenega stanja, in sicer na sodišče, ki je od njegovega bivališča bistveno bolj oddaljeno od stvarno in krajevno pristojnega sodišča, zaradi velikega stresa (ob obravnavanju zadeve), pri čemer prezre, da bo postopek pred vsakim sodiščem potekal po enakih pravilih in 2. zaradi domnevno laže dostopne medicinske pomoči v primeru hujših zdravstvenih težav med glavno obravnavo; zaradi nenujnosti njegove osebne udeležbe na glavni obravnavi (tožnik je podal pisno soglasje da se ga zasliši na njegovem domu) in nepodprtosti z ustreznimi dokazi ni mogoče oceniti drugače kot zavlačevalen manever.

1. Med pravdnima strankama je pred Okrožnim sodiščem v Celju v teku odškodninska pravda. Toženec je z laično vlogo z dne 27. 7. 2012 nasprotoval mnenju izvedenca medicinske stroke o poškodbah, ki jih je tožnik utrpel v škodnem dogodku 10. 11. 2006 in za katere trdi, da mu jih je povzročil toženec. Z isto vlogo je predlagal, naj se „nadaljnje obravnave prenese na drugo sodišče v Ljubljano“, kot razlog pa je navedel „zdravstveno stanje, bolezen srca, veliki stresi in nevarnost zastoja srca v bližini UKC v Ljubljani“.

3. Po določbi 67. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) lahko Vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi.

4. Institut delegacije pristojnosti je torej prvenstveno namenjen smotrnosti postopka. V konkretnem primeru toženec ne predlaga delegacije iz tega razloga, pač pa zaradi zatrjevanega slabega zdravstvenega stanja, pri čemer predlaga delegacijo na sodišče, ki je od njegovega bivališča bistveno bolj oddaljeno od stvarno in krajevno pristojnega sodišča, zaradi velikega stresa (ob obravnavanju zadeve), pri čemer prezre, da bo postopek potekal po enakih pravilih in da se bodo ugotavljala ista dejstva, ne glede na to, pred vsakim sodiščem, ter zaradi nevarnosti zastoja srca in bližine Kliničnega centra v Ljubljani, torej zaradi domnevno laže dostopne medicinske pomoči v primeru hujših zdravstvenih težav med narokom za glavno obravnavo, česar zaradi nenujnosti njegove osebne udeležbe na glavni obravnavi (tožnik je podal pisno soglasje, da sodišče toženca, ki ima kvalificiranega pooblaščenca, in ga zastopa na narokih, v dokazne namene zasliši na njegovem domu) in nepodprtosti z ustreznimi dokazi ni mogoče oceniti drugače kot zavlačevalen manever.

5. Okoliščin, s katerimi toženec utemeljuje predlog za delegacijo pristojnosti torej ni mogoče subsumirati pod pravni standard „drugih tehtnih razlogov“ iz 67. člena ZPP, zato je Vrhovno sodišče predlog zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep X Ips 324/2012, enako tudi X Ips 6/2013, X Ips 125/2013, X Ips 150/2013
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-09-13

revizija, ki jo vloži stranka sama - postulacijska sposobnost - izkaz o opravljenem pravniškem državnem izpitu

Sodišče zavrže revizijo, ki jo vloži tožnik sam, če najpozneje v njej ne izkaže, da ima opravljen pravniški državni izpit.

1. Zoper pravnomočno sodbo prvostopenjskega sodišča, navedeno v uvodu tega sklepa, je tožeča stranka vložila revizijo.

3. Revizija je izredno pravno sredstvo, saj se vloži zoper pravnomočno odločitev sodišča prve stopnje. Po drugem odstavku 22. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) lahko dejanja v postopku z izrednimi pravnimi sredstvi opravlja stranka samo po pooblaščencu, ki ima opravljen pravniški državni izpit. Zakon o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) v četrtem odstavku 86. člena določa, da sme pravdna dejanja v postopku z izrednimi pravdnimi sredstvi opravljati tudi stranka ali njen zakoniti zastopnik v primerih, če imata opravljen pravniški državni izpit. Ta določba ZPP se v upravnem sporu primerno uporablja v skladu s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1, ki določa, da se za vprašanja postopka, ki v ZUS-1 niso urejena, primerno uporabljajo določbe zakona, ki ureja pravdni postopek.

4. Če revizijo vloži oseba, ki ne izpolnjuje navedenih pogojev, je revizija vložena po osebi, ki te pravice nima. Tretji odstavek 83. člena ZUS-1 določa, da revizija ni dovoljena, če jo vloži nekdo, ki nima te pravice. V obravnavanem primeru je tožeča stranka revizijo vložila sama, pri tem pa ni ne navedla ne izkazala, da ima opravljen pravniški državni izpit, kar pomeni, da je revizijo vložila oseba, ki nima te pravice. Zato jo je revizijsko sodišče zavrglo kot nedovoljeno na podlagi 89. člena ZUS-1.

5. Upoštevaje 367. č člen ZPP, ki določa, da če reviziji ni priložen dokaz o izpolnjevanju pogojev iz četrtega odstavka 86. člena tega ZPP, sodišče vlogo zavrže, revizijsko sodišče tožeče stranke ni pozvalo k predložitvi dokazila o opravljenem pravniškem državnem izpitu.

Opr. št: X Ips 6/2013, ECLI:SI:VSRS:2013:X.IPS.6.2013

Opr. št: X Ips 125/2013, ECLI:SI:VSRS:2013:X.IPS.125.2013

Opr. št: X Ips 150/2013, ECLI:SI:VSRS:2013:X.IPS.150.2013

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep X Ips 213/2009 enako tudi X Ips 200/2009, X Ips 231/2009

Sklep X Ips 186/2009, enako tudi X Ips 267/2009, X Ips 331/2007,

X Ips 219/2009, X Ips 317/2009, X Ips 236/2009, X Ips 394/2009,

X Ips 286/2009, X Ips 244/2009, X Ips 440/2009
Sklep I R 159/2012
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-10-18

spor o pristojnosti - izvršba na podlagi verodostojne listine - stvarna pristojnost - vrednost spornega predmeta - bivališče dolžnika

Vrednost spornega predmeta znaša 78.032,78 EUR, tožena stranka pa ima stalno prebivališče na območju Okrožnega sodišča v Mariboru. Zato je navedeno sodišče pristojno za odločanje o sporu.

Za odločanje je pristojno Okrožno sodišče v Mariboru.

1. Okrajno sodišče v Ljubljani – Centralni oddelek za verodostojno listino je na podlagi obrazloženega ugovora dolžnika v izvršilnem postopku, razveljavilo svoj sklep o izvršbi VL 213453/2011 z dne 30. 12. 2011 v delu o dovolitvi izvršbe in odločilo, da bo o zahtevkih in stroških odločalo v pravdnem postopku Okrajno sodišče v Mariboru.

2. Okrajno sodišče v Mariboru je sprožilo kompetenčni spor, ker vrednost spornega predmeta presega 20.000,00 EUR in je zato podana stvarna pristojnost okrožnega sodišča. Glede na določbe o krajevni pristojnosti je tako podana pristojnost Okrožnega sodišča v Mariboru.

3. Okrajno sodišče v Mariboru je utemeljeno sprožilo spor o pristojnosti.

4. Vrednost spornega predmeta znaša 78.032,78 EUR. Tožena stranka pa ima (po podatkih, ki so razvidni iz izvršilnega predloga) stalno prebivališče na območju Okrožnega sodišča v Mariboru. Zato je navedeno sodišče pristojno za odločanje o sporu.(1) V sporu o pristojnosti med Okrajnim sodiščem v Ljubljani in Okrajnim sodiščem v Mariboru je za odločanje podana pristojnost Vrhovnega sodišča.(2)

Op. št. (1):    Primerjaj določbe prvega odstavka 32. člena, 46. člena in 47. člena Zakona o pravdnem postopku – ZPP.

Op. št. (2):    Primerjaj drugi odstavek 25. člena ZPP.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 166/2012
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-10-25

spor o pristojnosti - izvršba na nepremičnine - šifra katastrske občine - napaka v predlogu za izvršbo

Ne glede na napako v predlogu za izvršbo se ta predlog nanaša na nepremičnine v katastrski občini Truške, zato je v tej izvršilni zadevi pristojno Okrajno sodišče v Kopru.

Za odločanje v tej zadevi je pristojno Okrajno sodišče v Kopru.

1. Upnik je na Okrajno sodišče v Kopru vložil predlog za izvršbo na podlagi izvršilnega naslova, to je sporazuma o zavarovanju denarne terjatve v obliki notarskega zapisa SV 857/07 z dne 19. 6. 2007, zaradi izterjave upnikove terjatve v znesku 743.149,48 EUR s pripadki, in sicer z izvršbo na dolžnikove nepremičnine.

2. Okrajno sodišče v Kopru se je s sklepom In 255/2012 z dne 21. 9. 2012 izreklo za nepristojno za dovolitev in opravo izvršbe v tej izvršilni zadevi in je zadevo odstopilo v reševanje Okrajnemu sodišču v Kočevju kot krajevno pristojnemu sodišču. Navedlo je, da je upnik vložil predlog za izvršbo na nepremičnine, vpisane v k.o. Kuželj (1613), ki se nahajajo na območju Okrajnega sodišča v Kočevju.

3. Okrajno sodišče v Kočevju je s predlogom In 62/2012 z dne 12. 10. 2012 sprožilo spor o pristojnosti. V predlogu meni, da samo ni krajevno pristojno za odločanje v tej izvršilni zadevi, saj je v predlogu za izvršbo pri seznamu nepremičnin navedeno, da se nahajajo na območju Okrajnega sodišča v Kopru v k.o. Truške, kar izhaja tudi iz vseh prilog. Zaradi očitne tipkarske napake je navedena napačna šifra katastrske občine 1613 (k.o. Koblarji) namesto pravilne šifre 2613 (k.o. Truške).

4. Za odločanje v tej izvršilni zadevi je pristojno Okrajno sodišče v Kopru.

5. Okrajno sodišče v Kočevju pravilno opozarja na napako v predlogu za izvršbo. Upnikov predlog za izvršbo na nepremičnine vsebuje navedbo desetih dolžnikovih parcel v katastrski občini Truške, ki ima šifro 2613. Tudi v priloženem izvršilnem naslovu so navedene iste parcele v katastrski občini Truške, isto pa je razvidno tudi iz priloženega izpiska iz zemljiške knjige. V zahtevku predloga za izvršbo pa so iste parcele označene s šifro 1613, ki se nanaša na katastrsko občino Kuželj z območja Okrajnega sodišča v Kočevju. Očitno se torej predlog za izvršbo na nepremičnine nanaša na dolžnikove parcele v katastrski občini 2613 – Truške, pri čemer so te parcele v zahtevku označene s pomotno šifro katastrske občine 1613, namesto 2613. Gre za napako v upnikovi vlogi, ki jo bo mogoče odpraviti z zahtevo za popravo v smislu 108. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) v zvezi s 15. členom Zakona o izvršbi in zavarovanju (v nadaljevanju ZIZ). Vsebinsko gledano pa se predlog za izvršbo nanaša na nepremičnine v katastrsko občini Truške, ki spada v Občino Kuželj. Izvršba je torej predlagana na nepremičnine, ki so na območju Okrajnega sodišča v Kopru, tako da je v skladu s 166. členom ZIZ za odločanje v tej izvršilni zadevi pristojno Okrajno sodišče v Kopru. Vrhovno sodišče je zato na podlagi drugega odstavka 25. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ tako tudi odločilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 153/2012
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-10-18

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - nezadovoljstvo z delom sodišča - objektivna nepristranskost sodišča - izločitev sodnika

Med razloge za delegacijo pristojnosti ni mogoče uvrstiti morebitnega odklonilnega odnosa stranke do sodnikov stvarno in krajevno pristojnega sodišča prve stopnje, pavšalno podkrepljenega z nezadovoljstvom stranke s postopanjem in odločanjem tega sodišča.

1. Tožnica je s tožbo z dne 24. 4. 2006 zahtevala, naj sodišče razsodi, da izvršba na stanovanjsko hišo na naslovu ..., parc. št. 530/7 k.o. ... ni dopustna na 1/2 navedene nepremičnine. 5. 7. 2012 je toženec vložil nadzorstveno pritožbo, ki jo je podpredsednica Okrožnega sodišča v Ljubljani s sklepom z dne 27. 8. 2012 zavrgla. 3. 9. 2012 je toženec vložil rokovni predlog zoper ta sklep in predlagal, da ga predsednik višjega sodišča odstopi v reševanje  drugemu stvarno pristojnemu sodišču, ki naj napadeni sklep razveljavi, ugodi rokovnemu predlogu in konkretno sodno zadevo dodeli v prednostno in zakonito reševanje drugemu sodišču. Navaja, da krajevno in stvarno pristojno sodišče kljub dolgoletnemu pravdanju doslej ni sprejelo nobene zakonite odločitve, zato je dolgoletna žrtev najhujših kaznivih dejanj.

3. Po določbi 67. člena Zakona o pravdnem postopku lahko Vrhovno sodišče na predlog stranke ali sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Med razloge za delegacijo pristojnosti ni mogoče uvrstiti morebitnega odklonilnega odnosa stranke do sodnikov stvarno in krajevno pristojnega sodišča prve stopnje, pavšalno podkrepljenega z nezadovoljstvom stranke s postopanjem in odločanjem tega sodišča. Vrhovno sodišče je zato predlog toženca zavrnilo kot neutemeljen.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 177/2012
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-11-08

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - sodnica pristojnega sodišča kot stranka v postopku

Dejstvo, da je stranka postopka – prva nasprotna udeleženka – sodnica na sodišču, ki odloča v zadevi na prvi stopnji, predstavlja tehten razlog iz omenjene zakonske določbe, saj bi to dejstvo utegnilo povzročiti dvom o korektnosti postopka in nepristranskosti odločanja.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrajno sodišče v Grosupljem.

1. Predlagateljica je vložila predlog pri Okrajnem sodišču v Ljubljani kot stvarno in krajevno pristojnem sodišču. Ker je prva nasprotna udeleženka sodnica na tem sodišču, je sodišče predlagalo, da Vrhovno sodišče za odločanje v zadevi določi drugo stvarno pristojno sodišče. Vsi sodniki se z njo vsakodnevno srečujejo in jo dobro poznajo. Izločeni sta bili že dve sodnici nepravdnega oddelka Okrajnega sodišča v Ljubljani. Podani naj bi bili tehtni razlogi za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča.

3. Po 67. členu Zakona o pravdnem postopku(1) lahko Vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek ali če so za to drugi tehtni razlogi. Dejstvo, da je stranka postopka – prva nasprotna udeleženka – sodnica na sodišču, ki odloča v zadevi na prvi stopnji, predstavlja tehten razlog iz omenjene zakonske določbe, saj bi to dejstvo utegnilo povzročiti dvom o korektnosti postopka in nepristranskosti odločanja. Vrhovno sodišče je zato za odločanje v tej pravdni zadevi določilo drugo stvarno pristojno sodišče, in sicer Okrajno sodišče v Grosupljem. Pri določitvi tega sodišča je v okviru načela ekonomičnosti postopka upoštevalo njegovo bližino in dostopnost.

Op. št. (1):    Ur. l. RS št. 26/1999 s spremembami.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 162/2012
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2012-10-11

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - nekdanji sodni pripravnik kot stranka v postopku - spor zaradi dodelitve otrok, zvišanja preživnine in določitve stikov

Ker je A. A. del pripravništva opravila na oddelku za družinsko sodstvo stvarno pristojnega sodišča, na katerem opravljata sodniško funkcijo le dve sodnici ter da gre za spor, v katerem bodo za odločitev relevantne najbolj občutljive osebne razmere in lastnosti bivših zunajzakonskih partnerjev in njunih mladoletnih otrok, je bilo predlogu za delegacijo pristojnosti ugodeno.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrožno sodišče v Ljubljani.

1. A. A. in B. B. sta starša mladoletnih D. B. in C. B. Po prenehanju zunajzakonske skupnosti sta starša s tožbo oziroma z nasprotno tožbo zahtevala odločitev o dodelitvi otrok v varstvo in vzgojo, o določitvi stikov in o preživnini. Tožbo in nasprotno tožbo sta vložila na stvarno in krajevno pristojno Okrožno sodišče v Celju.

2. Toženec je v odgovoru na tožbo, v katerem je podal tudi nasprotno tožbo, predlagal delegacijo pristojnosti na drugo stvarno pristojno sodišče. Predlog je utemeljil z okoliščino, da mati otrok kot diplomirana pravnica opravlja pripravniški staž na Višjem sodišču v Celju, to pa je njeno usposabljanje organiziralo tako, da ga je pomemben del opravila prav na Okrožnem sodišču v Celju, in sicer tudi na oddelku za družinsko sodstvo, na katerem sojenje opravljata le dve sodnici. Te okoliščine bi lahko vzbudile dvom v nepristranskost odločanja v konkretni zadevi.

4. Po določbi 67. člena Zakona o pravdnem postopku lahko Vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi.

5. Okoliščine, da je A. A. del svojega pripravniškega usposabljanja opravila prav na oddelku za družinsko sodstvo Okrožnega sodišča v Celju, da sodniško funkcijo na tem oddelku opravljata le dve sodnici in da gre za spor, v katerem bodo za odločitev relevantne najbolj občutljive osebne razmere in lastnosti ne le bivših zunajzakonskih partnerjev, pač pa tudi njunih mladoletnih otrok, je po presoji Vrhovnega sodišča mogoče subsumirati pod pravdni standard „drugih tehtnih razlogov“ iz 67. člena Zakona o pravdnem postopku. Predlogu je zato ugodilo in za sojenje v tej zadevi določilo Okrožno sodišče v Ljubljani.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.