TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
Sklep VI Ips 1/2010
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-03-10

Sodba UPRS (zunanji oddelek v Novi Gorici) U 196/2007

zahteva za varstvo zakonitosti - nedovoljeno izredno pravno sredstvo

Po prvem odstavku 83. člena ZUS-1 je zoper pravnomočno sodbo, izdano na prvi stopnji, dovoljena revizija, pod pogoji, ki jih določa drugi odstavek istega člena. Po prvem odstavku 96. člena ZUS-1 je dopustna tudi obnova postopka, pod tam določenimi pogoji. Drugih izrednih pravnih sredstev zoper pravnomočno sodbo sodišča prve stopnje ZUS-1 ne pozna. Zato je zahteva za varstvo zakonitosti nedovoljena, saj je po zakonu ni mogoče vložiti.

Zahteva za varstvo zakonitosti se zavrže.

1. Zoper pravnomočno sodbo, navedeno v uvodu tega sklepa, je tožeča stranka dne 23. 2. 2010 pri Vrhovnem sodišču vložila zahtevo za varstvo zakonitosti.

2. Zahteva za varstvo zakonitosti ni dovoljena.

3. S pravnomočno sodbo, ki jo tožeča stranka izpodbija z zahtevo za varstvo zakonitosti, je sodišče prve stopnje na podlagi določbe prvega odstavka 63. člena Zakona o upravnem sporu – ZUS-1 (Uradni list RS, št. 105/06 in 107/09 – odl. US) zavrnilo tožbo zoper sklep Uprave Republike Slovenije za pomorstvo z dne 20. 10. 2006, s katero je bilo tožeči stranki kot lastnici ribogojne opreme naloženo plačilo stroškov odstranitve plavajoče ribogojne opreme v južnem delu Piranskega zaliva po njenih odločbah z dne 27. 6. 2006 in 8. 8. 2006, ki je bila opravljena po drugi osebi.

4. Po prvem odstavku 83. člena ZUS-1 je zoper pravnomočno sodbo, izdano na prvi stopnji, dovoljena revizija, pod pogoji, ki jih določa drugi odstavek istega člena. Po prvem odstavku 96. člena ZUS-1 je dopustna tudi obnova postopka, pod tam določenimi pogoji. Drugih izrednih pravnih sredstev zoper pravnomočno sodbo sodišča prve stopnje ZUS-1 ne pozna. Zato je zahteva za varstvo zakonitosti nedovoljena, saj je po zakonu ni mogoče vložiti.

5. Vrhovno sodišče je nedovoljeno zahtevo za varstvo zakonitosti zavrglo ob smiselni uporabi 89. člena ZUS-1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I Up 277/2009
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-02-09

PRAVO DRUŽB - PRAVO INTELEKTUALNE LASTNINE - UPRAVNI SPOR

procesna legitimacija v upravnem sporu - imetnik znamke - samostojni podjetnik - fizična oseba - prenehanje obratovalnice

Označba imetnika znamke GGG v registru znamk z besedno zvezo „samostojni podjetnik A.A. s.p.,“ je pomenila, da je bila imetnica te znamke fizična oseba - A.A. Dejstvo prenehanja obratovalnice samo zase nima nobenega neposrednega učinka na položaj samostojnega podjetnika, ki je bil, upoštevaje dejanske ugotovitve, nosilec znamke GGG pred izpodbijano spremembo imetnika te znamke.

Pritožbi se ugodi, izpodbijani sklep se razveljavi in se zadeva vrne v nov postopek sodišču prve stopnje.

1. Tožnica je vložila pritožbo zoper sklep Upravnega sodišča v Ljubljani, s katerim je bila zavržena njena tožba na odpravo odločbe Urada Republike Slovenije za intelektualno lastnino z dne 3. 8. 2007. V pritožbi uveljavlja bistvene kršitve določb postopka in zmotno uporabo materialnega prava.

2. Tožena stranka je na pritožbo odgovorila. Pritožbenemu sodišču je predlagala, naj pritožbo zavrne in izpodbijani sklep potrdi.

4. Imetnik znamke je lahko fizična ali pravna oseba. Samostojni podjetnik pa je po Zakonu o gospodarskih družbah fizična (in ne pravna) oseba (prim. sedmi odstavek 1. člena prej veljavnega Zakona o gospodarskih družbah - ZGD in šesti odstavek 1. člena sedaj veljavnega Zakona o gospodarskih družbah - ZGD-1). Označba imetnika znamke GGG v registru znamk z besedno zvezo „samostojni podjetnik A.A. s.p.,“ je tako pomenila, da je bila imetnica te znamke fizična oseba - A.A. Zmotno je zato izhodišče izpodbijanega sklepa, da sta za presojo o procesni legitimaciji tožeče stranke v obravnavanem primeru pomembni (i) pogodba o pripojitvi samostojnega podjetnika A.A. s.p. k družbi B. d. o. o. (ii) in dejstvo prenehanja obratovalnice A.A. s firmo A.A. s.p. na podlagi te pogodbe o pripojitvi. Dejstvo prenehanja obratovalnice namreč samo zase nima nobenega neposrednega učinka na položaj A.A., ki je bil, upoštevaje dejanske ugotovitve, nosilec znamke GGG pred izpodbijano spremembo imetnika te znamke. Omenjeni okoliščini zato ne izključujeta uporabe tretjega odstavka 107. člena Zakona o industrijski lastnini - ZIL-1 za presojo o vprašanju procesne legitimacije tožeče stranke v obravnavanem primeru in ne utemeljujeta presoje o tej predpostavki zgolj na podlagi prvega odstavka 17. člena Zakona o upravnem sporu - ZUS-1.

5. Pritožnik pravilno opozarja na zmotno uporabo prvega odstavka 17. člena ZUS-1. Vrhovno sodišče je zato pritožbi ugodilo in izpodbijani sklep razveljavilo (77. člen ZUS-1). V novem postopku naj sodišče prve stopnje upošteva, da je bila nosilka znamke GGG pred izpodbijano spremembo imetnika te znamke fizična oseba (A.A.).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep X Ips 72/2010
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-04-22

Revizija zoper sklep Vrhovnega sodišča v upravnem sporu ni predvidena.

II. Tožeča stranka trpi sama svoje stroške revizijskega postopka.

1. Vrhovno sodišče Republike Slovenije je z izpodbijanim sklepom I Up 166/2009 z dne 10.12.2009 zavrnilo tožnikovo pritožbo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje. Upravno sodišče Republike Slovenije v Ljubljani je s sklepom U 776/2007-13 z dne 25.2.2009 v 1. točki izreka sklepa zavrnilo kot prepozen tožnikov predlog za vrnitev v prejšnje stanje, vložen v zvezi z zavrženjem njegove tožbe zoper odločbo tožene stranke z dne 22.3.2007, s katero je ta zavrnila tožnikovo pritožbo zoper odločbo Doma starejših občanov ... z dne 21.1.2004. Z 2. točko izreka izpodbijanega sklepa pa je sodišče prve stopnje kot nedovoljeno zavrglo tožnikovo pritožbo zoper 1. točko svojega sklepa U 766/2007-11 z dne 6.2.2009, s katerim je bila kot prepozna zavržena tožnikova tožba zoper citirano odločbo tožene stranke v zvezi z odločbo Doma starejših občanov ...

2. Tožnik vlaga revizijo zoper sklep Upravnega sodišča Republike Slovenije v Ljubljani U 776/2007 z dne 25.2.2009 v zvezi s sklepom Vrhovnega sodišča Republike Slovenije I Up 166/2009 z dne 10.12.2009.

4. Po določbi prvega odstavka 83. člena Zakona o upravnem sporu – ZUS-1 (Ur. l. RS, št. 105/2006 in 107/2009 – odl. US) lahko stranke zoper pravnomočno sodbo, izdano na prvi stopnji, vložijo revizijo v 30 dneh od vročitve prepisa sodbe. V tretjem odstavku 83. člena ZUS-1 je med drugim določeno, da revizija ni dovoljena v sporih, v katerih je dovoljena pritožba.

5. V obravnavani zadevi je bila pritožba zoper sklep prvostopnega sodišča dovoljena, tožnik je pritožbo vložil in o njej je odločilo Vrhovno sodišče. Sklep sodišča prve stopnje je tako postal pravnomočen, vendar zoper njega ni dovoljena revizija, saj se pravni sredstvi pritožbe in revizije v upravnem sporu izključujeta. Niti v ZUS-1 niti v katerem drugem zakonu namreč ni določeno, da bi bilo dopustno zoper odločitev Vrhovnega sodišča o pritožbi vložiti revizijo. Revizija zoper sklep Vrhovnega sodišča kot najvišjega sodišča v državi (127. člen Ustave RS) v upravnem sporu torej ni predvidena.

6. Glede na navedeno je Vrhovno sodišče v skladu z določbo 89. člena ZUS-1 nedovoljeno revizijo zavrglo.

7. Ker je Vrhovno sodišče revizijo zavrglo, tožnik na podlagi 165. člena Zakona o pravdnem postopku - ZPP v zvezi z 22. členom ZUS-1 sam trpi svoje stroške revizijskega postopka.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep X Ips 166/2010
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-04-23

prepozna revizija - vročitev pooblaščencu

Rok za vložitev revizije za stranko teče od vročitve izpodbijane sodbe strankinemu pooblaščencu.

1. Z izpodbijano sodbo je sodišče prve stopnje na podlagi prvega odstavka 63. člena Zakona o upravnem sporu – ZUS-1 zavrnilo tožnikovo (revidentovo) tožbo zoper odločbo Občinske uprave Občine ... z dne 28. 4. 2009, s katero je bila zavrnjena revidentova zahteva za dodelitev neprofitnega stanovanja v najem. Tožena stranka je z odločbo z dne 17. 6. 2009, revidentovo pritožbo zoper odločbo prvostopnega upravnega organa zavrnila.

2. Zoper izpodbijano sodbo je revident dne 31. 3. 2010 sam vložil revizijo.

4. Po določbi prvega odstavka 83. člena ZUS-1 lahko zoper pravnomočno sodbo, izdano na prvi stopnji, stranke vložijo revizijo v 30 dneh od vročitve prepisa sodbe. Po prvem odstavku 22. člena ZUS-1 se za vprašanje postopka, ki niso urejena z ZUS-1, primerno uporabljajo določbe Zakona o pravdnem postopku – ZPP. Ta v prvem odstavku 137. člena določa, da se (sodna) pisanja v primeru,  če ima stranka pooblaščenca, to pa je primer v obravnavani zadevi, vročajo pooblaščencu. Roki za vložitev pravnih sredstev začnejo po drugem odstavku 111. člena ZPP teči prvi naslednji dan od vročitve. Pooblaščencu je bila sodba v obravnavani zadevi vročena 30. 1. 2010, zato je rok za vložitev revizije potekel dne 1. 3. 2010. Stranka, ki ima opravljen pravniški državni izpit (česar revident niti ne zatrjuje), sicer lahko sama vloži revizijo, vendar pa rok 30 dni za njeno vložitev v primeru, ko je bila izpodbijana sodba na podlagi prvega odstavka 137. člena ZPP vročena pooblaščencu, teče od vročitve pooblaščencu. Glede na dejstvo, da je bila v konkretni zadevi revizija vložena dne 31. 3. 2010, je prepozna.

5. Sodnica poročevalka Vrhovnega sodišča je zato prepozno revizijo zavrgla na podlagi 89. člena ZUS-1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I Up 145/2010
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-05-20

prepozen predlog za oprostitev - zavrženje predloga

Če predlog za oprostitev plačila sodne takse za revizijo ni vložen hkrati z revizijo, je prepozen.

Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijani sklep.

1. Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje kot prepozen zavrglo tožnikov predlog za oprostitev plačila sodne takse (za revizijo). V obrazložitvi je navedlo, da je tožnik dne 29. 12. 2009 vložil vlogo, ki jo je kasneje opredelil kot revizijo, dne 14. 1. 2010 pa je vložil predlog za oprostitev plačila sodnih taks. Sodišče se pri obrazložitvi svoje odločitve sklicuje na določbo 5. člena in prvega odstavka 13. člena Zakona o sodnih taksah – ZST-1.

2. Tožnik v pritožbi navaja, da gre v obravnavanem primeru za odločanje o javnopravnem in ne civilnem razmerju. Predlog je vložil, ko je zanj nastopila obveznost plačila, saj ta ni nastala ob vložitvi, če je dovoljeno, da se plača po nalogu ali pozivu. Predlog zato ni prepozen, če pa bi bil nepopoln, bi ga sodišče moralo pozvati na dopolnitev.

4. Kot je to tožniku pravilno pojasnilo že sodišče prve stopnje, je treba takso plačati takrat, ko nastane taksna obveznost (prvi odstavek 5. člena ZST-1). Ta pa skladno s 1. točko drugega odstavka 5. člena ZST-1 nastane ob vložitvi pravnega sredstva, v obravnavanem primeru torej ob vložitvi revizije. Po prvem odstavku 13. člena ZST-1 učinkuje sklep o oprostitvi plačila takse od dne, ko je pri sodišču vložen predlog za oprostitev in velja za sodne takse za vse vloge in dejanja, za katere je nastala taksna obveznost tega dne ali pozneje.

5. V obravnavani zadevi je bila revizija vložena dne 29. 12. 2009 in takrat je za tožnika tudi nastala taksna obveznost, predlog za oprostitev plačila sodne takse za revizijo pa je tožnik vložil šele 14. 1. 2010. Glede na citirane določbe ZST-1 oprostitev plačila takse za nazaj ni mogoča. Na drugačno odločitev v zadevi ne more vplivati navedba, da je dovoljeno takso plačati po nalogu ali pozivu sodišča. S tem se namreč ne spremeni trenutek nastanka taksne obveznosti za stranko.

6. Ker je bil predlog za oprostitev plačila sodne takse za revizijo vložen prepozno, je treba kot neutemeljen zavrniti tudi pritožbeni ugovor, da bi moralo sodišče tožnika pozvati na dopolnitev predloga za oprostitev.

7. Glede na navedeno je Vrhovno sodišče pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno na podlagi 76. člena v zvezi z drugim odstavkom 82. člena Zakona o upravnem sporu – ZUS-1 in potrdilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep X Ips 173/2010
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-05-27

dovoljenost revizije - obnova postopka - pravica ali obveznost stranke ni izražena v denarni vrednosti

Predmet upravnega spora v obravnavani zadevi je zakonitost sklepa o dovolitvi obnove postopka, v izreku katerega pa pravica ali obveznost stranke ni izražena v denarni vrednosti, zato revizija iz razloga po 1. točki drugega odstavka 83. člena ZUS-1 ni dovoljena.

II. Tožeča stranka trpi sama svoje stroške revizijskega postopka.

1. Zoper pravnomočno sodbo prvostopenjskega sodišča je tožeča stranka (revident) dne 24. 3. 2010 vložila revizijo.

3. Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo zavrnilo revidentovo tožbo zoper sklep Davčnega urada Kranj z dne 15. 6. 2006, s katerim je prvostopni organ odločil, da se postopek odmere dohodnine za leto 2004 za revidenta obnovi. Revidentova pritožba zoper izpodbijani sklep je bila z odločbo Ministrstva za finance z dne 3. 11. 2008, zavrnjena.

4. Po drugem odstavku 83. člena ZUS-1 je revizija dovoljena, če je podan eden od tam navedenih pogojev za njeno dovoljenost. Po ustaljeni upravnosodni praksi Vrhovnega sodišča je tako trditveno kot dokazno breme o obstoju pogojev za dovoljenost revizije na strani revidenta, saj revizije po uradni dolžnosti ni mogoče dovoliti oziroma uvesti. Ustavno sodišče RS je v več svojih sklepih, na primer: v zadevi Up-858/08 z dne 3. 6. 2008, ugotovilo, da takšno stališče ni v nasprotju z Ustavo RS.

5. Tožeča stranka v reviziji navaja, da je ta dovoljena po 1. točki drugega odstavka 83. člena ZUS-1, ker v obravnavani zadevi vrednost prizadete pravice v denarju znaša 215.593,46 EUR.

6. V 1. točki drugega ostavka 83. člena ZUS-1 je določeno, da je revizija dovoljena, če vrednost izpodbijanega dela dokončnega upravnega akta oziroma pravnomočne sodbe, če je sodišče odločilo meritorno, v zadevah, v katerih je pravica ali obveznost stranke izražena v denarni vrednosti, presega 20.000,00 EUR.

7. Predmet upravnega spora v obravnavani zadevi je zakonitost sklepa o dovolitvi obnove postopka, v izreku katerega pa pravica ali obveznost stranke ni izražena v denarni vrednosti, temveč je zgolj odločeno, da se postopek odmere obnovi. Višina obveznosti tožeče stranke bo določena šele v izreku nove odmerne odločbe, če bo ta v obnovljenem postopku sploh izdana. Zato po presoji Vrhovnega sodišča ni izpolnjen pogoj za dovoljenost revizije po 1. točki drugega odstavka 83. člena ZUS-1. Enako stališče je Vrhovno sodišče zavzelo že v sklepih X Ips 203/2008 z dne 5. 6. 2008 in X Ips 142/2009 z dne 23. 4. 2009.

8. Glede na to, da revident ni izkazal nobenega izmed pogojev za dovoljenost revizije iz drugega odstavka 83. člena ZUS-1, je Vrhovno sodišče na podlagi 89. člena ZUS-1 revizijo zavrglo kot nedovoljeno.

9. Ker je Vrhovno sodišče revizijo zavrglo, revident na podlagi prvega odstavka 165. člena Zakona o pravdnem postopku - ZPP v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1 sam trpi svoje stroške revizijskega postopka.

Zakon o upravnem sporu (2006) - ZUS-1  - člen 83, 83/2-1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III DoR 40/2010
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-06-13

CIVILNO PROCESNO PRAVO - ZAVAROVALNO PRAVO

dopuščena revizija - zavarovalna pogodba - nastanek zavarovalnega primera pred sklenitvijo pogodbe - vednost o nastanku zavarovalnega primera

Revizija je dopuščena v obsegu, ki izhaja iz izreka odločbe.

Revizija se dopusti glede vprašanja razlage vednosti (zainteresirane stranke, da je zavarovalni primer že nastal) v smislu tretjega odstavka 922. člena OZ v dejanskih okoliščinah, ki izhajajo iz pravnomočne sodbe.

1. Sodišče druge stopnje je na pritožbo tožeče stranke spremenilo zavrnilno sodbo sodišča prve stopnje in z vmesno sodbo odločilo, da je po podlagi utemeljen tožbeni zahtevek na plačilo 121.014,86 EUR s pripadajočimi obrestmi.

2. Tožena stranka v predlogu za dopustitev revizije zatrjuje obstoj kršitev iz 14. in 15. točke drugega odstavka 339. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) ter smiselno postavlja vprašanje glede širine tolmačenja pojma vednosti zainteresirane stranke iz tretjega odstavka 922. člena Obligacijskega zakonika glede na položaj, v katerem je za prometno nesrečo, ki pomeni zavarovalni primer, od s strani tožnice angažiranega voznika izvedel tožničin delavec I. Ž. še preden je za nesrečo izvedela tožničina delavka V. Š., ki je zavarovalnici poslala (sprejeto) ponudbo za sklenitev zavarovalne pogodbe.

3. Pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena ZPP so izpolnjeni glede pravnega vprašanja, ki izhaja iz predloga in je opredeljeno v I. točki izreka tega sklepa. Vrhovno sodišče je zato revizijo v tem obsegu dopustilo. V preostalem delu pa je predlog zavrnilo (drugi odstavek 367.c člena ZPP), ker ne izpolnjuje predpisanih pogojev (II. točka izreka tega sklepa).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III DoR 58/2010
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-10-26

dopuščena revizija - družba z omejeno odgovornostjo - tožba na izpodbijanje sklepa skupščine - obvestilo družbenika o nameravani vložitvi tožbe

Revizija se dopusti glede vprašanja, navedenega v izreku odločbe.

Dopusti se revizija o vprašanju, na kakšen način mora družbenik na skupščini družbenikov družbe z omejeno odgovornostjo obvestiti skupščino o nameravani tožbi za izpodbijanje sklepa skupščine.

Vrhovno sodišče je ugotovilo, da pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena ZPP o vprašanju, navedenem v izreku sklepa, obstajajo, zato je predlogu tožeče stranke za dopustitev revizije v tem obsegu ugodilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III DoR 33/2010
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-10-05

CIVILNO PROCESNO PRAVO - ODŠKODNINSKO PRAVO

dopuščena revizija - povrnitev premoženjske škode - izgubljeni dobiček iz nedovoljene dejavnosti - podlage odškodninske odgovornosti - vzročna zveza - protipravnost

Revizija se dopusti glede vprašanja, navedenega v izreku odločbe.

Dovoli se revizija o vprašanju, ali glede na okoliščine primera obstajata vzročna zveza in protipravnost kot predpostavki odškodninske odgovornosti.

V ostalem delu se predlog za dopustitev revizije zavrne.

1. Vrhovno sodišče je ugotovilo, da pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena ZPP o vprašanju, navedenem v izreku sklepa, obstajajo, zato je predlogu tožeče stranke za dopustitev revizije v tem obsegu ugodilo.

2. Poleg vprašanja, o katerem je revizija dopuščena, je tožena stranka predlagala njeno dopustitev tudi o vprašanjih:

„Ali je tožeča stranka upravičena do odškodnine – izgubljeni dobiček iz nedovoljene dejavnosti glede na določbo 168. člena OZ“ in

„Ali je tožena stranka objektivno odgovorna za škodo – izgubljeni dobiček iz nedovoljene dejavnosti“.

Glede teh dveh vprašanj je Vrhovno sodišče ocenilo, da ne izpolnjujeta pogojev za dopustitev revizije iz 367.a člena ZPP. Zato je predlog v tem obsegu zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III DoR 24/2009
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-01-19

dopuščena revizija - rok za izpolnitev obveznosti - fiksen rok - razlaga pogodbe - bistvene sestavine pogodbe - razdrtje pogodbe - pomembno pravno vprašanje

Revizija se dopusti glede vprašanja, navedenega v izreku odločbe.

Predlogu se delno ugodi, revizija se dopusti glede vprašanja:

Ali je besedo »fiksen« rok, uporabljeno v pogodbenem besedilu, kljub temu da pogodbenika nista jasno in nedvoumno izjavila voljo, da se bo pogodba štela za razdrto, mogoče šteti kot bistveno sestavino pogodbe v smislu 125. člena ZOR?

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek, s katerim je tožeča stranka uveljavljala plačilo 12.407,62 EUR. Sodišče druge stopnje je pritožbo tožeče stranke zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje. Takšna presoja sodišča druge stopnje je temeljila na stališču, da je tožena stranka razdrla pogodbo v situaciji, ko sta bili izpolnjeni predpostavki iz 609. člena Zakona o obligacijskih razmerjih.

2. Tožeča stranka je vložila predlog za dopustitev revizije. V predlogu je izpostavila naslednji vprašanji:

Ali je besedo »fiksen« rok, uporabljeno v pogodbenem besedilu, kljub temu da pogodbenika nista jasno in nedvoumno izjavila voljo, da se bo pogodba štela za razdrto, mogoče šteti kot bistveno sestavino pogodbe v smislu 125. člena ZOR?

Kaj je kriterij za presojo o vprašanju, kdaj je očitno, da prevzemnik fiksnega posla, ki je z začetkom ali dovršitvijo posla v zamudi, tega ne bo končal pravočasno (609/1 ZOR)?

3. Vprašanje iz prve alineje 2. točke tega sklepa v obravnavanem primeru ustreza kriterijem iz prvega odstavka 367. a člena ZPP. Zato je Vrhovno sodišče predlogu za dopustitev revizije v tem delu ugodilo in revizijo v tem delu dopustilo.

4. Vprašanje iz druge alineje 2. točke te obrazložitve pa v obravnavanem primeru ne izpolnjuje pogojev iz 367. a člena ZPP. Zato je Vrhovno sodišče v tem delu predlog za dopustitev revizije zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep X Ips 77/2010
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-03-04

Sodba UPRS (zunanji oddelek v Mariboru) U 592/2008

Revizija, vložena po izteku 30-dnevnega roka iz prvega odstavka 83. člena ZUS-1, je prepozna.

1. Zoper navedeno pravnomočno sodbo sodišča prve stopnje je tožnik (revident) dne 15. 1. 2010 sam vložil revizijo.

3. Zoper pravnomočno sodbo, izdano na prvi stopnji, lahko stranke vložijo revizijo v 30 dneh od vročitve prepisa sodbe (prvi odstavek 83. člena ZUS-1). Revizija se vloži pri upravnem sodišču v zadostnem številu izvodov za sodišče in nasprotne stranke (88. člen ZUS-1).

4. V obravnavani zadevi je bila sodba sodišča prve stopnje, zoper katero je vložena revizija, vročena A.A., odvetniku iz B., kot tožnikovemu zastopniku dne 15. 12. 2009, kar je razvidno iz povratnice v sodnem spisu. Po določbi drugega odstavka 111. člena Zakona o pravdnem postopku – ZPP se v primerih, ko je rok določen po dnevih, vanj ne všteje dan vročitve ali sporočitve, temveč se vzame za začetek roka prvi naslednji dan. Po določbi prvega odstavka 112. člena ZPP pa se šteje, da je vloga, ki je vezana na rok, vložena pravočasno, če je izročena pristojnemu sodišču, preden se rok izteče. Po določbi drugega odstavka 112. člena ZPP, če se pošlje vloga po pošti priporočeno ali brzojavno, se šteje dan oddaje na pošto za dan izročitve sodišču, na katero je naslovljena. Glede na navedene določbe ZPP, ki jih je v obravnavanem primeru treba uporabiti glede na določbo prvega odstavka 22. člena ZUS-1, je 30-dnevni rok za vložitev revizije začel teči dne 16. 12. 2009 in je potekel v četrtek 14. 1. 2010. Revizija, ki jo je vložil revident sam, je bila poslana priporočeno po pošti dne 15. 1. 2010, kar je razvidno iz prejemnega potrdila na reviziji in iz potrdila pošte na poštni ovojnici, ki se nahajata v sodnem spisu. Revizija je bila torej vložena po izteku 30-dnevnega roka iz prvega odstavka 83. člena ZUS-1 in je zato prepozna.

5. Glede na navedeno je v obravnavanem primeru Vrhovno sodišče revizijo po sodnici poročevalki zavrglo kot prepozno na podlagi 89. člena ZUS-1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.