TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
Sklep II Ips 184/2007
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-07-15

dovoljenost revizije - objektivna kumulacija tožbenih zahtevkov - vrednost spornega predmeta - zavrženje revizije

V primeru kumulacije tožbenih zahtevkov, ki imajo različno pravno ali dejansko podlago, se pravica do revizije presoja po vrednosti vsakega posameznega zahtevka (drugi odstavek 41. člena ZPP).

1. Tožnik se je 20. 6. 1994 telesno poškodoval. Sodišče prve stopnje mu je, ko je v celoti ugodilo njegovemu tožbenemu zahtevku, prisodilo 4.846,30 EUR (prej 1.161.366,64 SIT) zavarovalnine za 10 % trajno invalidnost.

2. Sodišče druge stopnje je na podlagi ocene, da je ugovor zastaranja, ki ga je uveljavljala tožena stranka, utemeljen, sodbo sodišča prve stopnje spremenilo tako, da je tožnikov tožbeni zahtevek v celoti zavrnilo.

3. Tožnik je zoper sodbo sodišča druge stopnje pravočasno vložil revizijo, s katero uveljavlja revizijski razlog zmotne uporabe materialnega prava v zvezi s presojo o pričetku teka zastaralnega roka.

4. Revizija je bila vročena toženi stranki, ki nanjo ni odgovorila, in Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije (375. člen Zakona o pravdnem postopku, v nadaljevanju ZPP).

6. Po določbi drugega odstavka 367. člena ZPP je v premoženjskih sporih revizija dovoljena, če vrednost izpodbijanega dela pravnomočne sodbe sodišča druge stopnje presega znesek 4.172,93 EUR (prej 1.000.000 SIT). V primeru kumulacije tožbenih zahtevkov, ki imajo različno pravno ali dejansko podlago, se pravica do revizije presoja po vrednosti vsakega posameznega zahtevka (drugi odstavek 41. člena ZPP). V konkretnem primeru vtoževani znesek predstavlja vsoto zavarovalnine v znesku 4.172,93 EUR (prej 1.000.000 SIT) po polici kolektivnega nezgodnega zavarovanja ... ter 67,34 EUR (prej 161.366,64 SIT) po polici življenjskega zavarovanja z dodatnim nezgodnim zavarovanjem .... Nobeden od navedenih zneskov sam zase torej ne dosega revizijskega praga.

7. Revizija  je  potemtakem  nedovoljena  in  jo  je  revizijsko sodišče moralo zavreči (377. člen ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep II Ips 707/2009, enako tudi VS RS Sklep II Ips 846/2009, VS RS Sklep II Ips 760/2009, VS RS Sklep II Ips 685/2009, VS RS Sklep II Ips 490/2009
Sklep X Ips 621/2007
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-05-27

dovoljenost revizije - trditveno in dokazno breme - stroški revizijskega postopka

Če revident ne izkaže obstoja kakšnega od pogojev za dovoljenost revizije iz drugega odstavka 83. člena ZUS-1, se revizija zavrže kot nedovoljena.

II. Tožeča stranka sama trpi svoje stroške revizijskega postopka.

III. Prizadeta stranka A.A. sama trpi svoje stroške revizijskega postopka.

1. Zoper pravnomočno sodbo je tožeča stranka po odvetnici dne 14. 8. 2007 vložila revizijo. Priglaša stroške postopka.

3. S pravnomočno sodbo, ki jo tožeča stranka izpodbija z revizijo, je sodišče prve stopnje na podlagi prvega odstavka 63. člena Zakona o upravnem sporu – ZUS-1 zavrnilo njeno tožbo zoper odločbo tožene stranke z dne 13. 7. 2006 v zvezi z dopolnilno odločbo Upravne enote Kamnik z dne 12. 4. 2006. Z navedeno odločbo je tožena stranka zavrnila pritožbo tožeče stranke zoper odločbo prvostopenjskega upravnega organa, s katero je ta odločil, da se A. kot upravičenki vrne premoženje, navedeno v izreku izpodbijane odločbe, kot zavezanko pa določilo tožečo stranko.

4. Po drugem odstavku 83. člena ZUS-1 je revizija dovoljena, če je podan eden izmed tam navedenih pogojev za njeno dovoljenost. Po ustaljeni upravnosodni praksi Vrhovnega sodišča je tako trditveno kot dokazno breme o obstoju pogojev za dovoljenost revizije na strani revidenta, saj revizije po uradni dolžnosti ni mogoče dovoliti oziroma uvesti. Ustavno sodišče RS je že v več sklepih (Up-858/08 z dne 3. 6. 2008, Up-1124/08 z dne 23. 9. 2008, Up-1057/08 z dne 2. 4. 2009 in Up-1186/08 z dne 23. 4. 2009) ugotovilo, da takšno stališče ni v nasprotju z Ustavo RS.

5. Tožeča stranka v reviziji niti neposredno niti opisno ne navaja, pa tudi sicer ne izkaže, kateri pogoj za dovoljenost revizije iz drugega odstavka 83. člena ZUS-1 naj bi bil v obravnavanem primeru izpolnjen.

6. Glede na to da tožeča stranka ni izkazala nobenega izmed pogojev za dovoljenost revizije iz drugega odstavka 83. člena ZUS-1, je Vrhovno sodišče revizijo zavrglo kot nedovoljeno na podlagi 89. člena ZUS-1.

7. Ker je Vrhovno sodišče revizijo zavrglo, tožeča stranka na podlagi določb prvega odstavka 165. člena Zakona o pravdnem postopku – ZPP in prvega odstavka 154. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1 sama trpi svoje stroške revizijskega postopka.

8. Prizadeta stranka A.A. z navedbami v odgovoru na revizijo ni v ničemer prispevala k odločitvi revizijskega sodišča, zato je revizijsko sodišče skladno

z določbami prvega odstavka 155. člena in prvega odstavka 165. člena ZPP odločilo, da sama trpi svoje stroške revizijskega postopka.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I Up 174/2009, enako tudi I Up 209/2010, I Up 213/2010 
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-05-09

neplačilo sodne takse za pritožbo - umik pritožbe - primerna uporaba ZPP

Ker tožnik kljub prejetemu nalogu za plačilo sodne takse le-te v roku 15 dni ni plačal, pogoji za oprostitev, odlog ali obročno odplačilo pa niso podani, je šteti, da je tožnik pritožbo umaknil.

Ugotovi se, da je tožeča stranka umaknila pritožbo.

1. Zoper sklep sodišča prve stopnje je tožnik dne 12. 2. 2009 po odvetnici vložil pritožbo, za katero ni bila plačana predpisana sodna taksa.

2. Sodišče prve stopnje je tožnika z nalogom za plačilo sodne takse z dne 15. 2. 2009 pozvalo, naj v roku 15 dni od vročitve tega plačilnega naloga plača sodno takso za pritožbo (po tarifni številki 30010 Zakona o sodnih taksah - ZST-1; Ur. l. RS, št. 37/2008) v znesku 35 EUR in ga pri tem opozorilo, da se bo v nasprotnem primeru štelo, da je glede na določbo tretjega odstavka 105.a člena Zakona o pravdnem postopku – ZPP (Ur. l. RS, št. 73/2007–UPB-3 in 45/2008) pritožbo umaknil. Navedeni plačilni nalog je bil tožniku vročen po pooblaščenki dne 2. 3. 2009, kar je razvidno iz povratnice v sodnem spisu.

3. Po določbi prvega odstavka 22. člena Zakona o upravnem sporu – ZUS-1 (Ur. l. RS, št. 105/2006) se v upravnem sporu za vprašanja postopka, ki v ZUS-1 niso urejena primerno uporabljajo določbe ZPP. V ZUS-1 vprašanje plačila sodnih taks ter posledic njihovega neplačila oziroma umika pritožbe ni urejeno, zato se tudi v upravnem sporu uporabljajo določbe prvega in drugega odstavka 105.a člena ZPP, po katerih mora biti predpisana sodna taksa plačana ob vložitvi pritožbe, najkasneje pa v roku, ki ga določi sodišče v nalogu za plačilo sodne takse, v katerem stranko tudi opozori na posledice neplačila. Določba tretjega odstavka istega člena pa določa, da če sodna taksa ni plačana v navedenem roku in niso podani pogoji za oprostitev, odlog ali obročno plačilo sodnih taks, se šteje, da je vloga umaknjena.

4. Tožnik kljub prejetemu nalogu za plačilo sodne takse le-te v roku 15 dni ni plačal, pogoji za oprostitev, odlog ali obročno plačilo sodnih taks pa niso podani, zato je Vrhovno sodišče v skladu s tretjim odstavkom 105.a člena ZPP štelo, da je pritožbo umaknil in ugotovilo umik pritožbe.

5. V tej zadevi je odločal sodnik posameznik na podlagi drugega odstavka 14. člena ZUS-1.

Opr. št: I Up 209/2010, ECLI:SI:VSRS:2010:I.UP.209.2010

Opr. št: I Up 213/2010, ECLI:SI:VSRS:2010:I.UP.213.2010

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep X Ips 363/2007
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-04-02

INŠPEKCIJSKO NADZORSTVO - GRADBENIŠTVO - UPRAVNI SPOR

ukrep gradbenega inšpektorja - dovoljenost revizije - zelo hude posledice - trditveno in dokazno breme

Trditveno in dokazno breme o obstoju pogojev za dovolitev revizije je na strani revidenta. Zelo hudih posledic revidentka ni izkazala z navedbami, da brez spornega objekta obdelovanje kmetije ne bi bilo več mogoče.

II. Tožeča stranka sama trpi svoje stroške revizijskega postopka.

1. Zoper pravnomočno sodbo sodišča prve stopnje je tožnica po odvetniški družbi dne 13. 3. 2007 vložila revizijo. Njeno dovoljenost utemeljuje z zelo hudimi posledicami, ki bi jih imela zanjo rušitev spornega objekta, v katerem hrani stroje in orodje za obdelovanje kmetije ter kmetijske pridelke, saj bi bila s tem ogrožena njena eksistenčna varnost.

3. Z izpodbijano sodbo je sodišče prve stopnje na podlagi prvega dostavka 63. člena Zakona o upravnem sporu – ZUS zavrnilo tožničino tožbo zoper odločbo tožene stranke z dne 19. 4. 2005, s katero je ta zavrnila tožničino pritožbo zoper odločbo gradbene inšpektorice Inšpektorata Republike Slovenije za okolje in prostor z dne 2. 2. 2005. Z navedeno odločbo je prvostopni organ odločil, da mora tožnica v roku štirih mesecev po prejemu izpodbijane odločbe odstraniti masivni gospodarski objekt z lesenim pritličnim prizidkom na zemljišču s parc. št. ... k.o. ..., ki je bil zgrajen brez gradbenega dovoljenja, in vzpostaviti prvotno stanje zemljišča na svoje stroške.

4. Po drugem odstavku 83. člena ZUS-1 je revizija dovoljena, če je podan eden izmed tam predpisanih pogojev za njeno dovoljenost. Po ustaljeni upravno-sodni praksi Vrhovnega sodišča je trditveno in dokazno breme o obstoju pogojev za dovoljenost revizije na strani revidenta, saj revizije po uradni dolžnosti ni mogoče dovoliti oziroma uvesti. Ustavno sodišče RS je v sklepu Up 858/08 z dne 3. 6. 2008 ugotovilo, da takšno stališče ni v nasprotju z Ustavo RS.

5. Po 3. točki drugega odstavka 83. člena ZUS-1, na katero se revidentka glede dovoljenosti revizije sklicuje, je revizija dovoljena, če ima odločitev, ki se izpodbija v upravnem sporu zelo hude posledice za stranko. Zelo hude posledice, ki so nedefiniran pravni standard, je treba presojati v vsakem primeru posebej. V obravnavanem primeru revidentka teh ni izkazala z navedbami, da brez spornega objekta obdelovanje kmetije ne bi bilo več mogoče. Odstranitev objekta, v katerem se hranijo kmetijski stroji in pridelki, namreč sama po sebi ne pomeni, da revidentka ne more več opravljati kmetijske dejavnosti. Glede na navedeno niso izkazani pogoji za dovolitev revizije iz 3. točke drugega odstavka 83. člena ZUS-1.

6. Ker revidentka ni izkazala zatrjevanega pogoja za dovolitev revizije, jo je Vrhovno sodišče v obravnavanem primeru zavrglo kot nedovoljeno na podlagi 89. člena ZUS-1.

7. Izrek o stroških temelji na prvem odstavku 165. člena in prvem odstavku 154. člena Zakona o pravdnem postopku – ZPP v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep X Ips 749/2008
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-01-21

revizija zoper sklep Vrhovnega sodišča - zavrženje

Ker je v obravnavani zadevi tožnik vložil revizijo zoper sklep Vrhovnega sodišča RS, zoper katerega je po zakonu ni mogoče vložiti, saj je zakon ne predvideva, je takšna revizija glede na določbo prvega odstavka 83. člena ZUS-1 nedovoljena.

S sklepom, U 344/2008-2 z dne 5. 3. 2008, je Upravno sodišče Republike Slovenije v Ljubljani zavrglo tožnikovo tožbo zoper sklep tožene stranke, z dne 28. 7. 1994, s katerim je tožena stranka za vršilko dolžnosti direktorice Slada RS  ... imenovala X.Y. Vrhovno sodišče Republike Slovenije je s sklepom z dne 11. 9. 2008 zavrnilo tožnikovo pritožbo in potrdilo navedeni sklep sodišč prve stopnje.

Tožnik vlaga revizijo zoper navedeni sklep upravnega sodišča  z dne 5. 3. 2008 v zvezi z navedenim sklepom Vrhovnega sodišča z dne 11. 9. 2008.

Po določbi prvega odstavka 83. člena Zakona o upravnem sporu (ZUS-1, Uradni list RS, št. 105/06) lahko stranke zoper pravnomočno sodbo, izdano na prvi stopnji, vložijo revizijo v 30 dneh od vročitve prepisa sodbe.

Ker pa je v obravnavani zadevi tožnik vložil revizijo zoper sklep sodišča prve stopnje v zvezi s sklepom Vrhovnega sodišča RS, zoper katerega je po zakonu ni mogoče vložiti, saj je zakon ne predvideva, je takšna revizija glede na določbo prvega odstavka 83. člena ZUS-1 nedovoljena in jo je Vrhovno sodišče v skladu z 89. členom ZUS-1 zavrglo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I Up 569/2008
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-01-29

ponovno določanje o oprostitvi plačila sodnih taks - ne bis in idem

Zavrženje ponovnega predloga za oprostitev plačila sodnih taks z dne 15.10.2008 je pravilno ob smiselni uporabi 8. točke 1. odstavka 36. člena ZUS-1, saj je bil v isti zadevi že izdan pravnomočen sklep.

Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijani sklep.

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje zavrglo predlog tožnika z dne 15. 10. 2008 za oprostitev plačila sodnih taks za tožbo in sodbo U 2435/2007-14 z dne 15. 4. 2008, skladno z določbo 12. točke 339. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP; Uradni list RS, št. 73/07-UPB3, 45/08), v zvezi s prvim odstavkom 22. členom Zakona o upravnem sporu (ZUS-1, Uradni list RS, št. 105/06), saj je bilo o tem predlogu že pravnomočno odločeno s sklepom sodišča prve stopnje (predlog je bil kot prepozen zavržen) U 2435/2007-20 z dne 18. 6. 2008, ki je postal pravnomočen, v zvezi s sklepom Vrhovnega sodišča Republike Slovenije I Up 365/2008 z dne 3. 9. 2008.

Zoper izpodbijani sklep se laično pritožuje tožnik in navaja, da pred prejemom opomina dne 6. 10. 2008 za plačilo sodne takse ni mogel vedeti, kakšna je višina sodne takse, in je zato ni plačal. Pojasnjuje, da skrbi za dva mladoletna otroka in zato ponovno prosi pritožbeno sodišče za oprostitev plačila sodnih taks.

Sodišče prve stopnje je pravilno zavrglo predlog tožnika za oprostitev plačila sodnih taks kot nedovoljen, saj je o isti stvari (oprostitev plačila sodnih taks za tožbo in sodbo) že odločilo s sklepom z dne 18. 6. 2008, ki je postal pravnomočen, v zvezi s sklepom Vrhovnega sodišča RS z dne 3. 9. 2008. Zavrženje ponovnega predloga za oprostitev plačila sodnih taks z dne 15. 10. 2008 je tako pravilno ob smiselni uporabi 8. točke prvega odstavka 36. člena ZUS-1, saj je bil v isti zadevi že izdan pravnomočen sklep. Sodišče prve stopnje se je sicer nepravilno sklicevalo na 12. točko drugega odstavka 339. člena ZPP, kar pa po oceni pritožbenega sodišča ni vplivalo na zakonitost ali pravilnost sklepa (drugi odstavek 75. člena ZUS-1).

Glede na navedeno je pritožbeno sodišče na podlagi 76. člena, v zvezi z 82. členom ZUS-1 pritožbo zoper izpodbijani sklep zavrnilo kot neutemeljeno in izpodbijani sklep potrdilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep X Ips 791/2008
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-02-04

revizija - neplačilo sodne takse - fikcija umika revizije

Ker tožeča stranka kljub prejetemu nalogu za plačilo sodne takse le-te v roku 15 dni ni plačala, pogoji za oprostitev, odlog ali obročno plačilo sodnih taks pa niso podani, je Vrhovno sodišče v skladu s tretjim odstavkom 105.a člena ZPP štelo, da je revizijo umaknila in ugotovilo umik revizije.

Ugotovi se, da je tožeča stranka umaknila revizijo.

1. Zoper pravnomočno sodbo sodišča prve stopnje je tožeča stranka dne 4. 11. 2008 po odvetniku vložila revizijo, za katero ni bila plačana predpisana sodna taksa.

2. Sodišče prve stopnje je tožečo stranko z nalogom za plačilo sodne takse z dne 6. 11. 2008 pozvalo, naj v roku 15 dni od vročitve tega plačilnega naloga plača sodno takso za revizijo (po tar. št. 6131 Zakona o sodnih taksah, ZST-1; Uradni list RS, št. 37/08) v znesku 164,00 EUR in jo pri tem opozorilo, da se bo v nasprotnem primeru štelo, da je glede na določbo tretjega odstavka 105.a člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP; Uradni list RS, št. 73/07 – UPB3 in 45/08) revizijo umaknila. Navedeni plačilni nalog je bil tožeči stranki vročen po pooblaščencu dne 10. 11. 2008, kar je razvidno iz povratnice v sodnem spisu.

3. Po določbi prvega odstavka 22. člena Zakona o upravnem sporu (ZUS-1; Uradni list RS; št. 105/06) se v upravnem sporu za vprašanja postopka, ki v ZUS-1 niso urejena, primerno uporabljajo določbe ZPP. V ZUS-1 vprašanje plačila sodnih taks ter posledic njihovega neplačila oziroma umika revizije ni urejeno, zato se tudi v upravnem sporu uporabljajo določbe prvega in drugega odstavka 105.a člena ZPP, po katerih mora biti predpisana sodna taksa plačana ob vložitvi revizije, najkasneje pa v roku, ki ga določi sodišče v nalogu za plačilo sodne takse, v katerem stranko tudi opozori na posledice neplačila. Določba tretjega odstavka istega člena pa določa, da če sodna taksa ni plačana v navedenem roku in niso podani pogoji za oprostitev, odlog ali obročno plačilo sodnih taks, se šteje, da je vloga umaknjena.

4. Tožeča stranka kljub prejetemu nalogu za plačilo sodne takse le-te v roku 15 dni ni plačala, pogoji za oprostitev, odlog ali obročno plačilo sodnih taks pa niso podani, zato je vrhovno sodišče v skladu s tretjim odstavkom 105.a člena ZPP štelo, da je revizijo umaknila in ugotovilo umik revizije.

5. V tej zadevi je odločal sodnik posameznik na podlagi drugega odstavka 14. člena ZUS-1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep X Ips 53/2009, enako tudi X Ips 2/2009
Sklep X Ips 803/2008
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-01-22

revizija - dovoljenost - zavrženje - novo pooblastilo

Pooblastilo za vložitev revizije je novo, če izvira iz časa po nastanku pravice do izrednega pravnega sredstva (po pravnomočnosti sodbe). Ker torej odvetnik reviziji ni priložil novega pooblastila, je po presoji Vrhovnega sodišča treba revizijo zavreči kot nedovoljeno na podlagi 89. člena ZUS-1 (ta določa, da nedovoljeno revizijo zavrže senat Vrhovnega sodišča) v zvezi s tretjim odstavkom 83. člena ZUS-1, ki določa, da ni dovoljena revizija, ki jo je vložila stranka, ki te pravice nima.

Zoper izpodbijano sodbo je tožnik po odvetniku dne 22. 12. 2008 vložil revizijo. Reviziji pooblastilo ni priloženo.

Po določbi drugega odstavka 22. člena Zakona o upravnem sporu (ZUS-1, Uradni list RS, št. 105/06) lahko dejanja v postopku z izrednimi pravnimi sredstvi opravlja stranka samo po pooblaščencu, ki ima opravljen pravniški državni izpit. Glede na določbo prvega odstavka 22. člena ZUS-1 se za vprašanja postopka, ki v ZUS-1 niso urejena, primerno uporabljajo določbe Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Uradni list RS, št. 73/07 – UPB3, 45/08, 111/08 – odločba US in 121/08 – sklep US). Ta pa v drugem odstavku 95. člena določa, da mora odvetnik za vložitev revizije predložiti novo pooblastilo. Po določbi 83. člena ZUS-1 je revizija izredno pravno sredstvo v upravnem sporu, saj se vloži zoper pravnomočno odločbo sodišča prve stopnje, zato zanjo veljata tudi določba drugega odstavka 22. člena ZUS-1 in primerno določba drugega odstavka 95. člena ZUS-1.

V obravnavani zadevi je revizijo vložil odvetnik, ki pa reviziji ni priložil novega pooblastila,  temveč se v reviziji sklicuje na pooblastilo v spisu, ki se nanaša na vložitev tožbe v upravnem sporu in je datirano dne 9. 7. 2008. Pooblastilo za vložitev revizije je novo, če izvira iz časa po nastanku pravice do izrednega pravnega sredstva (po pravnomočnosti sodbe).

Ker torej odvetnik reviziji ni priložil novega pooblastila, je po presoji Vrhovnega sodišča treba revizijo zavreči kot nedovoljeno na podlagi 89. člena ZUS-1 (ta določa, da nedovoljeno revizijo zavrže senat vrhovnega sodišča) v zvezi s tretjim odstavkom 83. člena ZUS-1 (ki določa, da ni dovoljena revizija, ki jo je vložila stranka, ki te pravice nima). Vrhovno sodišče glede na določbo drugega odstavka 108. člena ZPP odvetnika ni pozivalo k predložitvi novega pooblastila za vložitev revizije, temveč je revizijo kot nedovoljeno zavrglo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III Ips 13/2009
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-07-14

dovoljenost revizije - vrednost spornega predmeta - zavrženje revizije - gospodarski spor

Ker vrednost spornega predmeta ni presegala mejne vrednosti za dovoljenost revizije, revizija, ki jo je tožena stranka vložila zoper sodbo sodišča druge stopnje, ni dovoljena.

Tožena stranka krije sama svoje stroške revizijskega postopka.

1. Obravnavani postopek se je pred sodiščem prve stopnje končal pred uveljavitvijo Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o pravdnem postopku (ZPP-D; Uradni list RS, št. 45/2008). Zato se po drugem odstavku njegovega 130. člena nadaljuje po dotedanjih določbah Zakona o pravdnem postopku (ZPP; Uradni list RS, št. 73/2007 – uradno prečiščeno besedilo).

2. Po določbi 490. člena ZPP revizija v gospodarskih sporih ni bila dovoljena, če vrednost spornega predmeta glede izpodbijanega dela pravnomočne sodbe ni presegala 20.864,63 EUR (prej 5,000.000,00 SIT).(1)

3. V obravnavani zadevi je bilo toženi stranki naloženo plačilo 19.752,04 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi. Ker navedena vrednost ni presegala mejne vrednosti za dovoljenost revizije, revizija, ki jo je tožena stranka vložila zoper sodbo sodišča druge stopnje, ni dovoljena. Vrhovno sodišče jo je zato zavrglo na podlagi 377. člena ZPP, kar bi v mejah svojih pravic lahko storilo že sodišče prve stopnje.

4. Ker tožena stranka z revizijo ni uspela, po prvem odstavku 154. člena ZPP sama krije svoje stroške revizijskega postopka.

Op. št. (1): Po prvem odstavku 13. člena Zakona o uvedbi eura (Uradni list RS, št. 114/2006) se šteje, da se tolarski zneski, navedeni v predpisih in sodnih aktih, z dnem uvedbe eura (1. 1. 2007) glasijo na euro, preračunano po tečaju zamenjave. Tečaj zamenjave je določen v Uredbi Sveta (ES) št. 1086/2006 z dne 11. 7. 2006 (UL L št. 195 z dne 15. 7. 2006) in znaša 239,640 slovenskih tolarjev za 1 euro.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 377, 490

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III DoR 2/2009
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-09-16

predlog za dopustitev revizije v izvršilnem postopku - dovoljenost revizije - zavrženje predloga

Ker v postopku izvršbe revizija ni dovoljena, je sodišče ne more dopustiti.

Dolžnik krije sam svoje stroške predloga za dopustitev revizije.

1. Dolžnik je Vrhovnemu sodišču podal predlog za dopustitev revizije proti sklepu (sam ga sicer očitno napačno poimenuje kot sodbo) sodišča druge stopnje, ki je bil izdan v postopku izvršbe.

2. Ker v postopku izvršbe revizija ni dovoljena (prvi odstavek 10. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju (v nadaljevanju ZIZ)), je sodišče ne more dopustiti (četrti odstavek 367. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) v zvezi s 15. členom ZIZ).

3. Po pravilih 38. člena ZIZ ter prvega odstavka 154. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ dolžnik sam krije stroške svojega predloga za dopustitev revizije.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367, 367/4

Zakon o izvršbi in zavarovanju (1998) - ZIZ  - člen 10, 10/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.