Sklep X Ips 79/2010
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-04-21

lokacijsko dovoljenje za transformatorsko postajo - dovoljenost revizije - zelo hude posledice - elektromagnetno sevanje - trditveno in dokazno breme

Da bi Vrhovno sodišče lahko presodilo, ali ima odločitev, ki se izpodbija v upravnem sporu, za revidenta zelo hude posledice in s tem izpolnjevanje pogoja za dovoljenost revizije po 3. točki drugega odstavka 83. člena ZUS-1, mora revident natančno navesti, kakšne konkretne posledice ima zanj izpodbijana odločitev, in konkretne razloge, zaradi katerih so te posledice zanj zelo hude, ter vse to tudi izkazati.

1. Zoper v uvodu navedeno pravnomočno sodbo sodišča prve stopnje je tožnik po pooblaščencu, ki je ob vložitvi revizije izkazal, da ima opravljen pravniški državni izpit, dne 26.1.2010 vložil revizijo. Glede dovoljenosti revizije navaja, da ima odločitev, ki se izpodbija, zanj hude posledice (3. točka drugega odstavka 83. člena Zakona o upravnem sporu - ZUS-1). Zahteva plačilo stroškov revizijskega postopka, ki jih ne specificira.

3. S pravnomočno sodbo, ki jo tožnik izpodbija z revizijo, je sodišče prve stopnje na podlagi prvega odstavka 63. člena Zakona o upravnem sporu – ZUS-1 zavrnilo tožnikovo (revidentovo) tožbo zoper odločbo Upravne enote Logatec z dne 11.1.2007, s katero je prvostopenjski upravni organ v obnovljenem postopku razveljavil tam navedeno lokacijsko dovoljenje z dne 14.2.1995 in spremembo tega dovoljenja z dne 6.12.1995 in investitorju ... d.d. izdal novo lokacijsko dovoljenje za gradnjo transformatorske postaje ... na tam navedenem zemljišču, s priključnim 20 kV daljnovodom in nizkonapetostnim razvodom po tam navedenih zemljiščih, vse pod tam navedenimi pogoji. Tožena stranka je z odločbo z dne 3.3.2009 odločbo prvostopnega upravnega organa delno spremenila tako, da je odločila, da se tam navedeno lokacijsko dovoljenje z dne 14.2.1995 in sprememba tega dovoljenja z dne 6.12.1995 odpravita ter nadomestita s tem novim lokacijskim dovoljenjem. V preostalem je pritožbo zavrnila.

4. Po drugem odstavku 83. člena ZUS-1 je revizija dovoljena, če je podan eden izmed tam navedenih pogojev za njeno dovoljenost. Po ustaljeni upravnosodni praksi Vrhovega sodišča je tako trditveno kot dokazno breme o obstoju pogojev za dovoljenost revizije na strani revidenta, saj revizije po uradni dolžnosti ni mogoče dovoliti oziroma uvesti. Ustavno sodišče RS je že v več sklepih ( Up-858/08 z dne 3.6.2008, Up-1057/08 z dne 2.4.2009, Up-1186/2008 z dne 23.4.2009) ugotovilo, da takšno stališče ni v nasprotju z Ustavo RS.

5. Revident uveljavlja dovoljenost revizije po 3. točki drugega odstavka 83. člena ZUS-1, po kateri je revizija dovoljena, če ima odločitev, ki se izpodbija v upravnem sporu, zelo hude posledice za stranko. Zelo hude posledice, ki so nedefiniran pravni pojem, je treba presojati v vsakem primeru posebej. Da bi jih lahko Vrhovno sodišče presodilo, pa mora revident, upoštevaje pravilo o trditvenem in dokaznem bremenu in ustaljeno upravnosodno prakso, natančno navesti, kakšne konkretne posledice ima zanj izpodbijana odločitev in konkretne razloge, zaradi katerih bi bile posledice zanj zelo hude, ter vse to tudi izkazati.

6. Revident obstoj zelo hudih posledic utemeljuje z navedbo, da naj bi Svetovna zdravstvena organizacija ugotovila, da ni prepričljivih dokazov o neškodljivosti elektromagnetnega sevanja na zdravje ljudi. Mednarodna agencija za raziskavo raka pa naj bi ugotovila, da je izpostavljenost električnim in magnetnim poljem škodljivo, in je magnetna polja uvrstila v skupino „mogoče rakotvorna za ljudi“. Na podlagi teh ugotovitev se mu zastavlja vprašanje, kdo mu lahko jamči, da elektromagnetno sevanje ne bo imelo hudih posledic zanj in za njegove družinske člane. Temu sevanju so namreč izpostavljeni ves čas bivanja v svojem domu. Navaja še, da ima izdaja lokacijskega dovoljenja v nasprotju s predpisi in postavitev transformatorske postaje v nasprotju z lokacijskim dovoljenjem zanj hude psihične posledice. Še hujši je strah, da bodo imeli on in njegovi družinski člani po dolgoletnem bivanju v elektromagnetnem polju zdravstvene težave. Te težave se po enajstih letih že kažejo pri njem in njegovi ženi.

7. Po presoji Vrhovnega sodišča revident s temi navedbami zatrjevanega pogoja za dovoljenost revizije ni izkazal. Zelo hudih posledic namreč ni določno in konkretno navedel in jih tudi ni izkazal. Ker ni pojasnil in izkazal narave in obsega zatrjevanih hudih psihičnih posledic in tudi ne narave in obsega zdravstvenih težav, ostajajo njegove navedbe v tem delu na pavšalni ravni in jih Vrhovno sodišče ne more preizkusiti. Iz izpodbijane sodbe pa tudi izhaja, da je bilo v postopku pridobljeno dodatno obrazloženo zdravstveno soglasje (dne 4.6.2007) in Strokovna ocena obremenitve okolja zaradi elektromagnetnega sevanja (dne 19.4.2007), ki vsebujeta ugotovitev, da predmetna transformatorska postaja ni pomemben vir elektromagnetnega sevanja. Vrhovno sodišče je zato presodilo, da pogoj za dovoljenost revizije po 3. točki drugega odstavka 83. člena ZUS-1 ni izkazan.

8. Ker revident ni izkazal zatrjevanega pogoja za dovoljenost revizije, je Vrhovno sodišče revizijo zavrglo kot nedovoljeno na podlagi 89. člena ZUS-1.

9. Revident stroškov revizijskega postopka ni specificiral, zato Vrhovno sodišče o teh stroških ni odločalo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.