Sklep X Ips 26/2009
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-04-15

Sodba UPRS (zunanji oddelek v Mariboru) U 78/2008

denacionalizacija - dovoljenost revizije - trditveno in dokazno breme - neizkazanost pogojev za dovolitev revizije

Revident mora natančno in konkretno navesti sporno pravno vprašanje in pravno pravilo, ki naj bi bilo prekršeno, okoliščine, ki kažejo na njegovo pomembnost ter na kratko obrazložiti, zakaj je sodišče prve stopnje to vprašanje rešilo nezakonito. Ker pa revident ne navaja niti pomembnega pravnega vprašanja niti ne navaja in ne izkazuje sodne prakse, od katere naj bi odstopala izpodbijana odločitev, niso izpolnjeni pogoji za dovoljenost revizije po 2. točki drugega odstavka 83. člena ZUS-1.

II. Tožeča stranka sama trpi svoje stroške revizijskega postopka.

1. Zoper pravnomočno sodbo je revident po odvetniku dne 12. 1. 2009 vložil revizijo. Glede dovoljenosti revizije navaja, da jo vlaga iz vseh razlogov, navedenih v 83. členu Zakona o upravnem sporu – ZUS-1, še posebej pa zato, ker odločitev sodišča odstopa od ustaljene sodne prakse in ker gre za pomembno pravno vprašanje.

3. S pravnomočno sodbo, ki jo revident izpodbija z revizijo, je sodišče prve stopnje na podlagi prvega odstavka 63. člena ZUS-1 zavrnilo njegovo tožbo zoper sklep Upravne enote Lendava z dne 24. 9. 2007 v zvezi z odločbo tožene stranke z dne 18. 1. 2008, s katero je ta zavrnila pritožbo zoper sklep prvostopenjskega upravnega organa. Prvostopenjski upravni organ je z navedenim sklepom revidentu obračunal plačilo za opravljene storitve geodetskega izvedenskega dela v postopku denacionalizacije v znesku 1.052,40 EUR.

4. Po drugem odstavku 83. člena ZUS-1 je revizija dovoljena, če je podan eden izmed tam navedenih pogojev za njeno dovoljenost. Po ustaljeni upravnosodni praksi Vrhovnega sodišča je tako trditveno kot dokazno breme o obstoju pogojev za dovoljenost revizije na strani revidenta, saj revizije po uradni dolžnosti ni mogoče dovoliti oziroma uvesti. Ustavno sodišče RS je v sklepu, št. Up-858/08 z dne 3. 6. 2008, ugotovilo, da takšno stališče ni v nasprotju z Ustavo RS.

5. Po določbi 1. točke drugega odstavka 83. člena ZUS-1 je revizija dovoljena, če vrednost izpodbijanega dela dokončnega upravnega akta oziroma pravnomočne sodbe, če je sodišče odločilo meritorno, v zadevah, v katerih je pravica ali obveznost stranke izražena v denarni vrednosti, presega 20.000 eurov. Revident v obravnavani zadevi vrednosti izpodbijanega dela v ničemer ne pojasni. V uvodnem delu revizije pa navaja sporno vrednost, ki ne presega 20.000,00 EUR (19.809,36 EUR). Glede na navedeno niso podani pogoji za dovoljenost revizije po določbi 1. točke drugega odstavka 83. člena ZUS-1.

6. Po določbi 2. točke drugega odstavka 83. člena ZUS-1 je revizija dovoljena, če gre po vsebini zadeve za odločitev o pomembnem pravnem vprašanju ali če odločba sodišča prve stopnje odstopa od sodne prakse vrhovnega sodišča glede pravnega vprašanja, ki je bistveno za odločitev, ali če v sodni praksi sodišča prve stopnje o tem pravnem vprašanju ni enotnosti, vrhovno sodišče pa o tem še ni odločalo. Pomembnost pravnega vprašanja je po dikciji ZUS-1 treba presojati glede na vsebino zadeve. Revident mora natančno in konkretno navesti sporno pravno vprašanje in pravno pravilo, ki naj bi bilo prekršeno, okoliščine, ki kažejo na njegovo pomembnost, ter na kratko obrazložiti, zakaj je sodišče prve stopnje to vprašanje rešilo nezakonito.

7. Ker pa revident ne navaja niti pomembnega pravnega vprašanja niti ne navaja in ne izkazuje sodne prakse, od katere naj bi odstopala izpodbijana odločitev, niso izpolnjeni pogoji za dovoljenost revizije po 2. točki drugega odstavka 83. člena ZUS-1.

8. Po presoji Vrhovnega sodišča pa revizija tudi ni dovoljena po določbi 3. točke drugega odstavka 83. člena ZUS-1, saj revident tudi glede te točke ne navaja in ne izkaže nobenih razlogov za dovoljenost revizije.

9. Glede na to, da revident ni izkazal nobenega od zatrjevanih pogojev za dovoljenost revizije iz drugega odstavka 83. člena ZUS-1, je Vrhovno sodišče revizijo zavrglo kot nedovoljeno na podlagi 89. člena ZUS-1.

10. Ker je Vrhovno sodišče revizijo zavrglo, revident na podlagi določb prvega odstavka 165. člena Zakona o pravdnem postopku – ZPP in prvega odstavka 154. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1 sam trpi svoje stroške revizijskega postopka.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.