TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
Sklep II Ips 413/2008
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-09-17

dovoljenost revizije - vrednost spornega predmeta - zavrženje revizije

Ker vrednost izpodbijanega dela pravnomočne sodbe ne presega revizijskega praga iz drugega odstavka 367. člena ZPP, revizija ni dovoljena.

1. Sodišče prve stopnje je odločilo, da mora R. T. solidarno s Č. V. plačati 300.000 SIT A. S., sam pa še 800.000 SIT odškodnine z zakonskimi zamudnimi obrestmi.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbi R. T. delno ugodilo tako, da je znesek odškodnine 800.000 SIT znižalo na 400.000 SIT.

3. Zoper sodbo pritožbenega sodišča je R. T. vložil revizijo. Uveljavlja revizijske razloge absolutne bistvene kršitve določb pravdnega postopka, relativne bistvene kršitve določb pravdnega postopka pred sodiščem druge stopnje in zmotne uporabe materialnega prava; poleg tega kot razlog za vložitev revizije navaja kršitev ustavnih pravic tožeče stranke.

4. Revizija je bila vročena tožniku, ki nanjo ni odgovoril, in Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije (375. člen Zakona o pravdnem postopku, v nadaljevanju ZPP).

6. Po določbi drugega odstavka 367. člena ZPP je revizija dovoljena v tistih premoženjskih sporih, v katerih vrednost z njo izpodbijanega dela pravnomočne sodbe presega znesek 4.172,93 EUR (prej 1.000.000 SIT). V konkretnem primeru znaša vrednost, glede katere je prvi toženec vložil revizijo, 2.921,04 EUR (prej 700.000 SIT).

7. Ker vrednost izpodbijanega dela pravnomočne sodbe ne presega revizijskega praga iz drugega odstavka 367. člena ZPP, revizija ni dovoljena in jo je Vrhovno sodišče skladno z določbo 377. člena ZPP zavrglo.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367, 367/2, 377

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep II Ips 707/2009, enako tudi VS RS Sklep II Ips 846/2009, VS RS Sklep II Ips 760/2009, VS RS Sklep II Ips 685/2009, VS RS Sklep II Ips 490/2009
Sklep I R 71/2009
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-06-18

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz razlogov ekonomičnosti - sedež oziroma bivališče strank v sporu

Okoliščine, da bi bilo zaradi notranje organiziranosti za toženo stranko udobneje, če bi postopek tekel pri sodišču, na območju katerega posluje njena območna enota ni mogoče subsumirati pod pravni standard „drugih tehtnih razlogov“ iz 67. člena ZPP.

1. Tožnica je odškodninsko tožbo zoper zavarovalnico vložila na stvarno in krajevno pristojno Okrajno sodišče v Ljubljani. Tožena stranka je v odgovoru na tožbo predlagala prenos krajevne pristojnosti za sojenje v tej zadevi na Okrajno sodišče v Trbovljah, češ da bi bil postopek pred tem sodiščem bolj ekonomičen za obe pravdni stranki, saj tožnica živi v Hrastniku, območna enota tožene stranke, na katero se nanaša spor, pa ima sedež v Trbovljah.

2. Vrhovno sodišče lahko po določbi 67. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Delegacija je izjema od splošnih pravil o krajevni pristojnosti v pravdnem postopku. Kot vse izjeme jo je treba razlagati restriktivno oziroma ozko. Res je, da je splošna krajevna pristojnost določena po personalnem kriteriju tožene stranke (prvi odstavek 46. člena in prvi odstavek 47. člena ZPP), da bi se toženi stranki olajšala obramba, in da je v konkretnem primeru prav tožena stranka tista, ki je predlagala delegacijo pristojnosti v kraj, kjer posluje njena območna enota, na katero se spor nanaša. Okoliščine, da bi bilo zaradi njene notranje organiziranosti za toženo stranko udobneje, če bi postopek tekel pri sodišču, na območju katerega posluje njena območna enota pa ni mogoče subsumirati pod pravni standard „drugih tehtnih razlogov“ iz 67. člena ZPP. Tožnica, ki je imela v odškodninskem sporu možnost izbire krajevne pristojnosti (prvi odstavek 52. člena ZPP) pa je ne glede na krajšo razdaljo med svojim prebivališčem in Okrajnim sodiščem v Trbovljah tožbo vložila pri Okrajnem sodišču v Ljubljani.

3. Tožena stranka tehtnih razlogov za prenos pristojnosti na Okrajno sodišče v Trbovljah ni navedla; Vrhovno sodišče je zato njen predlog kot neutemeljen zavrnilo.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 67

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 63/2009, enako tudi I R 136/2009, I R 139/2009
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-05-27

spor o pristojnosti - izvršba - izvršba na dolžnikova denarna sredstva pri organizaciji za plačilni promet

Ker ima dolžnik, zoper katerega je predlagana izvršba z rubežem na denarna sredstva pri organizaciji za plačilni promet, po navedbi v predlogu o izvršbi stalno prebivališče na območju Okrajnega sodišča v Šentjurju, je za izvršbo pristojno to sodišče.

Za odločanje v tej zadevi je pristojno Okrajno sodišče v Šentjurju.

1. Pri Okrajnem sodišču v Ljubljani je tekel izvršilni postopek zaradi izterjave denarne terjatve z izvršbo na denarna sredstva, ki jih ima dolžnik pri organizaciji za plačilni promet. Sodišče se je izreklo za krajevno nepristojno in zadevo odstopilo Okrajnemu sodišču v Sevnici.

2. Okrajno sodišče v Sevnici je sprožilo spor o pristojnosti. Navedlo je, da ima dolžnik prebivališče na območju Okrajnega sodišča v Šentjurju in je zato na podlagi prvega odstavka 100. člena v zvezi s 136. členom Zakona o izvršbi in zavarovanju (v nadaljevanju ZIZ) to sodišče pristojno za odločanje o predlogu.

3. Ker gre za spor o pristojnosti med okrajnima sodiščema z območja različnih višjih sodišč, je za odločitev pristojno Vrhovno sodišče Republike Slovenije (drugi odstavek 25. člena Zakona o pravdnem postopku – v nadaljevanju ZPP).

4. Za odločitev o predlogu za izvršbo na denarna sredstva, ki jih ima dolžnik pri organizaciji za plačilni promet, je krajevno pristojno sodišče, na območju katerega ima dolžnik stalno prebivališče (prvi odstavek 100. člena v zvezi s 136. členom ZIZ). Ker ima dolžnik po navedbi v predlogu o izvršbi stalno prebivališče na območju Okrajnega sodišča v Šentjurju, je za izvršbo pristojno to sodišče.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 25/2

Zakon o izvršbi in zavarovanju (1998) - ZIZ  - člen 100, 100/1, 136

Opr. št: I R 136/2009, ECLI:SI:VSRS:2009:I.R.136.2009

Opr. št: I R 139/2009, ECLI:SI:VSRS:2009:I.R.139.2009

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III Ips 41/2009
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-06-02

dovoljenost revizije - vrednost spornega predmeta - zavrženje revizije

Ker vrednost spornega predmeta ni presegla mejne vrednosti za dovoljenost revizije, revizija ni dovoljena.

Tožena stranka krije sama svoje stroške revizijskega postopka.

1. Obravnavani postopek se je pred sodiščem prve stopnje končal pred uveljavitvijo Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o pravdnem postopku (ZPP-D, Ur. l. RS, št. 45/2008). Zato se po drugem odstavku njegovega 130. člena nadaljuje po dotedanjih določbah Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS, št. 73/2007 – uradno prečiščeno besedilo).

2. Po določbi 490. člena ZPP revizija v gospodarskih sporih ni bila dovoljena, če vrednost spornega predmeta glede izpodbijanega dela pravnomočne sodbe ni presegla 20.864,63 EUR (prej 5,000.000,00 SIT).(1)

3. V obravnavani zadevi je bilo toženi stranki naloženo plačilo 17.872,03 EUR (prej 4,282.854,00 SIT) z zakonskimi zamudnimi obrestmi. Ker vrednost spornega predmeta ni presegla zgoraj navedene mejne vrednosti za dovoljenost revizije, revizija, ki jo je tožena stranka vložila zoper sodbo sodišča druge stopnje, ni dovoljena. Vrhovno sodišče jo je zavrglo na podlagi 377. člena ZPP, ker tega v mejah svojih pravic ni storilo že sodišče prve stopnje.

4. Ker tožena stranka z revizijo ni uspela, po prvem odstavku 154. člena ZPP sama krije svoje stroške revizijskega postopka.

Op. št. (1): Po prvem odstavku 13. člena Zakona o uvedbi eura (Ur. l. RS, št. 114/2006) se šteje, da se tolarski zneski, navedeni v predpisih in sodnih aktih, z dnem uvedbe eura (1. 1. 2007) glasijo na euro, preračunano po tečaju zamenjave. Tečaj zamenjave je določen v Uredbi Sveta (ES) št. 1086/2006 z dne 11. 7. 2006 (UL L št. 195 z dne 15. 7. 2006) in znaša 239,640 slovenskih tolarjev za 1 euro.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 377, 490

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep II Ips 707/2009, enako tudi VS RS Sklep II Ips 846/2009, VS RS Sklep II Ips 760/2009, VS RS Sklep II Ips 685/2009, VS RS Sklep II Ips 490/2009
Sklep III Ips 238/2008
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-06-02

dovoljenost revizije - nasprotna tožba - vrednost spornega predmeta - zavrženje revizije

Na dovoljenost revizije ne vpliva dejstvo, da revizijska vrednost presega seštevek vrednosti spornih predmetov glede pravnomočnih odločitev o zahtevkih iz tožbe in nasprotne tožbe. Skupno obravnavanje združenih gospodarskih sporov po tožbi in nasprotni tožbi namreč ne pomeni, da sta spora izgubila svojo samostojnost.

Revidentka krije sama svoje stroške revizijskega postopka.

1. Z zavrnitvijo pritožbe tožene stranke zoper sodbo sodišča prve stopnje je bilo pravnomočno ugodeno tožbenemu zahtevku tožeče stranke, da ji tožena stranka plača 4.142,75 EUR s pripadki; medtem ko je bil pravnomočno zavrnjen nasprotni zahtevek tožene stranke (po nasprotni tožbi), da ji tožeča stranka plača 17.344,84 EUR s pripadki.

2. Tožena stranka to sodbo, izdano na drugi stopnji, s pravočasno revizijo izpodbija v celoti.

3. Revizija je bila vročena tožeči stranki, ki nanjo ni odgovorila, in Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije.

4. Spremembe in dopolnitve Zakona o pravdnem postopku (ZPP), uveljavljene 1. 10. 2008, na odločanje o vloženi reviziji ne vplivajo, ker je bila sodba sodišča prve stopnje izdana še pred tem dnem (drugi odstavek 130. člena Zakona o spremembah in dopolnitvah ZPP; Ur. l. RS, št. 45/08).

5. V gospodarskih sporih ni dovoljena revizija, če vrednost spornega predmeta glede izpodbijanega dela pravnomočne sodbe ne presega 20.864,63 EUR (490. člen ZPP). Revidentka napačno meni, da na dovoljenost njene revizije vpliva to, da revizijsko vrednost presega seštevek vrednosti spornih predmetov glede pravnomočnih odločitev o zahtevkih iz tožbe in nasprotne tožbe. Skupno obravnavanje združenih gospodarskih sporov po tožbi in nasprotni tožbi namreč ne pomeni, da sta spora izgubila svojo samostojnost. Vrhovno sodišče je dopustnost revizije zato presojalo ločeno glede na sporno vrednost predmeta po tožbi in po nasprotni tožbi, s tem, da nobena od teh vrednosti (prvi odstavek 39. člena ZPP) ne presega 20.864,63 EUR. Revizija tožene stranke zato ni dovoljena.

6. Vrhovno sodišče je nedovoljeno revizijo zavrglo s sklepom, na podlagi 377. člena ZPP v zvezi s 480. členom ZPP.

7. Stroškovni izrek tega sklepa temelji na prvem odstavku 154. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 165. člena ZPP.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 39, 39/1, 377, 490

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III R 19/2009
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-06-16

spor o pristojnosti - izvršba na denarno terjatev - krajevna pristojnost - stalno prebivališče dolžnika

Sodišči v sporu soglašata, da se krajevna pristojnost glede na predlagano sredstvo izvršbe ravna po dolžničinem sedežu, očitno različno pa ugotavljata, kje naj bi ta sedež bil.

Za odločanje v tej zadevi je krajevno pristojno Okrajno sodišče v Kopru.

1. V fazi oprave izvršbe se je Okrajno sodišče v Novi Gorici izreklo za krajevno nepristojno za odločanje. Po pravnomočnosti sklepa je zadevo odstopilo Okrajnemu sodišču v Brežicah, ki pa je ocenilo, da je pristojno Okrajno sodišče v Kopru. Zato je sprožilo spor o krajevni pristojnosti.

2. Za odločanje v tej zadevi je krajevno pristojno Okrajno sodišče v Kopru.

3. Sodišči v sporu soglašata, da se krajevna pristojnost glede na predlagano sredstvo izvršbe ravna po določbah prvega in tretjega odstavka 100. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju (ZIZ) v zvezi s 136. členom ZIZ, se pravi po dolžničinem sedežu. Očitno različno pa ugotavljata, kje naj bi bil ta sedež, pri čemer iz izvršilnega predloga izhaja, da ima dolžnica poslovni naslov v kraju Podgorje s poštno številko 6213.

4. V skladu z 19. členom Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodiščih (ZS-H; Ur. l. RS, št 45/2008) se je 114. člen Zakona o sodiščih (ZS; Ur. l. RS, št. 94/07 – UPB4) v relevantnem delu spremenil tako, da je območje krajevne pristojnosti okrajnih sodišč poslej določeno s katastrskimi občinami, s tem, da Vlada Republike Slovenije z uredbo določi katastrske občine, ki obsegajo območje posameznega okrajnega sodišča. Po prehodni določbi prvega odstavka 24. člena ZS-H se do uveljavitve navedene uredbe za območje krajevne pristojnosti okrajnih, okrožnih in višjih sodišč štejejo območja, ki so veljala do dneva uveljavitve tega zakona. Pred noveliranjem se je tako po drugem odstavku 114. člena ZS za območje sodnega okraja štelo območje občine, določene z Zakonom o postopku za ustanovitev, združitev oziroma spremembo območij občine ter o območjih občin (Ur. l. SRS, št. 28/80 in nasl.). Ta zakon je razveljavil Zakon o ustanovitvi občin ter določitvi njihovih območij (Ur. l. RS, št. 60/94 do 108/2006 – UPB1). Po 2. točki njegovega 3. člena v območje Mestne občine Koper spada tudi naselje z imenom Podgorje, to je naselje, na katerega se nanaša poštna številka, navedena v predlogu za izvršbo.

5. V skladu z drugim odstavkom 24. člena Zakona o pravdnem postopku v zvezi s 15. členom ZIZ je zato Vrhovno sodišče sklenilo, da je za nadaljnje odločanje v tej zadevi pristojno Okrajno sodišče v Kopru.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 25, 25/2

Zakon o sodiščih (1994) - ZS  - člen 114, 114/2

Zakon o dedovanju (1976) - ZD  - člen 19, 24, 24/1

Zakon o ustanovitvi občin ter o določitvi njihovih območij (1994) - ZUODNO  - člen 3, 3/1-2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III Ips 20/2009
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-04-07

dovoljenost revizije - revizija zoper sklep o zavrnitvi predloga za nadaljevanje postopka zoper pravnega naslednika pravdne stranke

Z izpodbijanim sklepom je odločeno (le) o možnosti nadaljevanja postopka proti zatrjevanemu pravnemu nasledniku druge toženke. Izpodbijani sklep zato ne posega niti v možnost tožeče stranke, da svoje pravice uveljavlja proti zatrjevanemu pravnemu nasledniku v samostojnem pravdnem postopku, niti v samo nadaljevanje obravnavanega gospodarskega spora proti drugi toženki. Zato izpodbijani sklep po vsebini ne sodi med sklepe, s katerimi bi bil postopek pravnomočno končan.

Tožeča stranka krije sama svoje stroške revizijskega postopka.

S. združenje, krije samo svoje stroške odgovora na revizijo.

1. Obravnavani postopek se je pred sodiščem prve stopnje končal pred uveljavitvijo Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o pravdnem postopku - ZPP-D (Uradni list RS, št. 45/2008). Zato se po drugem odstavku njegovega 130. člena nadaljuje po dosedanjih določbah Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Uradni list RS, št. 73/2007 – uradno prečiščeno besedilo).

2. Revizija je izredno pravno sredstvo, s katerim se lahko izpodbija pravnomočna sodba, izdana na drugi stopnji (prvi odstavek 367. člena ZPP) in sklep sodišča druge stopnje, s katerim je bil postopek pravnomočno končan (prvi odstavek 384. člena ZPP).

3. Tožeča stranka vlaga revizijo zoper sklep, s katerim je sodišče druge stopnje spremenilo sklep sodišča prve stopnje in zavrnilo predlog tožeče stranke za nadaljevanje obravnavanega postopka zoper S., kot pravnim naslednikom v tožbi navedene druge toženke (O.).

4. Z izpodbijanim sklepom je odločeno (le) o možnosti nadaljevanja postopka proti zatrjevanemu pravnemu nasledniku druge toženke. Izpodbijani sklep zato ne posega niti v možnost tožeče stranke, da svoje pravice uveljavlja proti zatrjevanemu pravnemu nasledniku v samostojnem pravdnem postopku, niti v samo nadaljevanje obravnavanega gospodarskega spora proti drugi toženki. Zato izpodbijani sklep po vsebini ne sodi med sklepe, s katerimi bi bil postopek pravnomočno končan.

5. Ker z obravnavanim sklepom sodišča druge stopnje postopek ni bil pravnomočno končan, revizija zoper njega ni dovoljena. Vrhovno sodišče jo je zavrglo na podlagi 377. člena ZPP, ker tega v mejah svojih pravic ni storilo že sodišče prve stopnje.

6. O stroških revizijskega postopka je Vrhovno sodišče odločilo na podlagi prvega odstavka 165. člena ZPP. Tožeča stranka z revizijo ni uspela, zaradi česar po določbi prvega odstavka 154. člena ZPP sama krije svoje stroške revizijskega postopka. S., pa do povrnitve stroškov revizijskega postopka ni upravičeno zato, ker stroški za vsebinski odgovor na nedovoljeno revizijo za pravdo niso potrebni (prvi odstavek 155. člena ZPP).

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 384, 384/1, 367, 367/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III R 31/2009
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-06-16

Ker podatki spisa niti po subjektivnem niti po objektivnem kriteriju ne utemeljujejo uporabe pravil pravdnega postopka, ki veljajo za gospodarski spor in ker ima tožena stranka sedež v Ormožu, je za obravnavanje pristojno Okrajno sodišče v Ormožu.

Za odločanje v zadevi je pristojno Okrajno sodišče v Ormožu.

1. Okrajno sodišče v Ljubljani je izdalo sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine. Po vložitvi ugovora ga je razveljavilo v delu, s katerim je izvršbo dovolilo, ter zadevo odstopilo Okrožnemu sodišču na Ptuju kot stvarno in krajevno pristojnemu sodišču za odločanje v zadevi.

2. Okrožno sodišče na Ptuju je sprožilo spor o pristojnosti. Meni, da je krajevno pristojno sodišče za odločitev v sporu Okrajno sodišče v Ormožu, ker ne gre niti za gospodarski spor niti vrednost spornega predmeta ne presega 8.345,85 EUR.

3. Kadar izvršilno sodišče zaradi dolžnikovega ugovora razveljavi sklep o izvršbi, izdan na podlagi verodostojne listine, odstopi zadevo pristojnemu pravdnemu sodišču (drugi stavek drugega odstavka 62. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju; ZIZ). Predlagajoče sodišče, ki mu je bila zadeva odstopljena kot pristojnemu sodišču, pa pravilno opozarja, da ni stvarno pristojno za odločanje v obravnavani zadevi. Podatki spisa namreč niti po subjektivnem niti po objektivnem kriteriju ne utemeljujejo uporabe pravil pravdnega postopka, ki veljajo za gospodarski spor (prim. 481. in nasl. člene ZPP). Ker vrednost spornega predmeta ne presega 8.345,85 EUR (prvi odstavek 30. člena ZPP) in ker ima tožena stranka sedež v Ormožu, je to sodišče na podlagi 5. točke 106. člena Zakona o sodiščih odločilo, da je za obravnavanje te zadeve pristojno Okrajno sodišče v Ormožu.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 30, 30/1, 481, 482, 483

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III R 12/2009
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-05-12

spor o pristojnosti - gospodarski spor - odvetnik kot pravdna stranka

Odvetniki, ki svoj poklic opravljajo kot zasebniki (in ne morda kot odvetniška družba) niso navedeni med osebami, za katere se uporabljajo pravila o gospodarskih sporih.

Za odločanje v tej zadevi je pristojno Okrajno sodišče na Ptuju.

1. Po ugovoru dolžnika (sedaj tožene stranke) zoper sklep o izvršbi Okrajnega sodišča v Ljubljani 2706 VL 8528/2009 z dne 3. 2. 2009, je bil sklep, v katerem je bila dovoljena izvršba in določen izvršitelj, razveljavljen in zadeva odstopljena Okrožnemu sodišču na Ptuju, da odloči o tožbenem zahtevku. Slednje je sprožilo spor o pristojnosti in se pri tem sklicevalo na to, da ne gre za gospodarski spor, glede na vrednost spornega predmeta pa zadeva tudi ne sodi v pristojnost okrožnega sodišča, temveč okrajnega sodišča. Na podlagi prvega odstavka 24. člena in 25. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) Okrožno sodišče na Ptuju predlaga, naj v sporu o pristojnosti odloči Vrhovno sodišče RS.

2. V obravnavani zadevi gre za premoženjskopravni spor, pri čemer vrednost spornega predmeta ne presega 2.000.000,00 SIT (8.345,85 EUR). Glede na določbo prvega odstavka 30. člena ZPP je v takih primerih za sojenje praviloma pristojno okrajno sodišče. Možne pa so izjeme, navedene v drugem odstavku 32. člena ZPP, ki določa pristojnost okrožnih sodišč ne glede na vrednost spornega predmeta. V konkretnem primeru se zastavlja vprašanje, ali je podana izjema po 7. točki drugega odstavka 32. člena ZPP, ki se nanaša na gospodarske spore.

3. Tožeča stranka je odvetnica. Zakon o odvetništvu (ZOdv) v prvem in drugem odstavku 1. člena določa, da je odvetništvo kot del pravosodja samostojna in neodvisna služba, ki jo opravljajo odvetniki oziroma odvetnice kot svoboden poklic. Kljub številnim podobnostim s podjetniki iz šestega odstavka 3. člena Zakona o gospodarskih družbah (ZGD-1), odvetniki niso podjetniki, ampak zasebniki, kot je to izrecno navedeno v sedmem odstavku 7. člena Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju (ZFPPIPP). Odvetniki, ki svoj poklic opravljajo kot zasebniki (in ne morda kot odvetniška družba) niso navedeni med osebami, za katere se uporabljajo pravila o gospodarskih sporih (prvi in drugi odstavek 481. člena ZPP). Konkretni spor torej ni gospodarski spor. Za določitev stvarne pristojnosti se zato uporabi splošno pravilo prvega odstavka 30. člena ZPP, po katerem je za sojenje pristojno okrajno sodišče. Upoštevaje krajevno pristojnost (48. člen ZPP) je to Okrajno sodišče na Ptuju.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 24, 24/1, 25, 25/2, 32, 32/2-7, 481, 481/1, 481/2

Zakon o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju (2007) - ZFPPIPP  - člen 7, 7/7

Zakon o gospodarskih družbah (2006) - ZGD-1  - člen 3, 3/6

Zakon o odvetništvu (1993) - ZOdv  - člen 1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.