TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
Sklep II DoR 128/2010
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-09-16

CIVILNO PROCESNO PRAVO - ODŠKODNINSKO PRAVO

dopuščena revizija - krivdna odgovornost - odgovornost hotela - povrnitev škode na vozilu gosta hotela - opustitev dolžnosti

Dopuščena revizija glede vprašanja odgovornosti hotela za škodo na vozilu gosta.

Revizija se dopusti glede vprašanja, ali imajo opustitve tožene stranke za posledico njeno krivdno odškodninsko odgovornost.

1. Sodišče prve stopnje je z vmesno sodbo razsodilo, da je tožena stranka odgovorna tožeči stranki za škodo, ki ji je nastala na avtomobilu v noči od 16. 11. do 17. 11. 2004 pred hotelom tožene stranke. Odločitev o stroških postopka je pridržalo za končno odločbo.

2. Sodišče druge stopnje je ugodilo pritožbi tožene stranke in zavrnilo tožbeni zahtevek za plačilo 37.133,13 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 17. 11. 2004 do plačila.

3. Tožeča stranka je zoper sodbo sodišča druge stopnje vložila predlog za dopustitev revizije na podlagi 367.b člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP), v katerem predlaga, naj Vrhovno sodišče Republike Slovenije revizijo dopusti, saj gre za pravno vprašanje, glede katerega ni sodne prakse Vrhovnega sodišča Republike Slovenije, sodna praksa višjih sodišč pa je neenotna.

4. Poudarja, da sta sodna praksa in teorija neenotni glede vprašanja, kdaj imajo opustitve znak nedopustnega ravnanja. Vrhovno sodišče je glede obsega odgovornosti hotela sicer sprejelo svojo odločitev v zadevi II Ips 603/2002, ki pa ne temelji na identičnem dejanskem stanju. Tožena stranka ni zagotovila ustreznega nadzora nad prostorom pred hotelom, ki ga je sama ogradila, niti ni zagotovila nadzora na kovinskimi stebrički s kovinsko verižico, ki jih je postavila sama.

6. Ker so izpolnjeni pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena ZPP, je Vrhovno sodišče Republike Slovenije revizijo dopustilo glede vprašanja, ali imajo opustitve tožene stranke za posledico njeno krivdno in odškodninsko odgovornost.

Obligacijski zakonik (2001) - OZ  - člen 10, 131, 131/1

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367a, 367a/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II DoR 155/2010
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-09-09

CIVILNO PROCESNO PRAVO - ZAVAROVALNO PRAVO

dopuščena revizija - splošni pogoji za zavarovanje avtomobilskega kaska - ničnost splošnih pogojev - načelo kontradiktornosti - odškodnina

- ali je bila kršena tožnikova pravica do sodelovanja v postopku, ker v postopku na drugi stopnji niso bile upoštevane njegove trditve o ekonomski totalni škodi,

- ali so tožnikove trditve in zahteva po „popolni in pravični odškodnini“ narekovale presojo ničnosti po uradni dolžnosti drugega odstavka 16. člena Splošnih pogojev PG-aka/06-1 tožene stranke na podlagi drugega odstavka 121. člena OZ.

- ali je bila kršena tožnikova pravica do sodelovanja v postopku, ker v postopku na drugi stopnji niso bile upoštevane njegove trditve o ekonomski totalni škodi;

- ali so tožnikove trditve in zahteva po „popolni in pravični odškodnini“ narekovale presojo ničnosti po uradni dolžnosti drugega odstavka 16. člena Splošnih pogojev za zavarovanje avtomobilskega kaska PG-aka/06-1 tožene stranke na podlagi drugega odstavka 121. člena Obligacijskega zakonika.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek za plačilo 2.583,26 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 21. 9. 2006.

2. Sodišče druge stopnje je tožnikovo pritožbo zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

3. Zoper sodbo sodišča druge stopnje v zvezi s sodbo sodišča prve stopnje je tožnik na podlagi 367.b člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) vložil predlog za dopustitev revizije, v katerem predlaga, naj Vrhovno sodišče Republike Slovenije revizijo dopusti, saj gre za pravno vprašanje, glede katerega sodna praksa ni enotna, obenem pa je pomembno za zagotovitev pravne varnosti, enotne uporabe prava in za razvoj prava preko sodne prakse. Graja ravnanje sodišča druge stopnje, ki je navedlo, da tožnik ni zatrjeval pravno pomembnih dejstev, čeprav je to storil že v tožbi, ponovil pa v pripravljalni vlogi. Tožeča stranka je s trditvami, ki so šle v smeri prizadevanj za povrnitev pravične in popolne odškodnine, implicitno zahtevala presojo ničnosti na podlagi 121. člena Obligacijskega zakonika (OZ). Sodišče bi moralo zato zavrniti uporabo posameznih določil Splošnih pogojev tožene stranke, saj mora na ničnost paziti po uradni dolžnosti.

5. Ker so izpolnjeni pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena ZPP, je Vrhovno sodišče Republike Slovenije revizijo dopustilo glede vprašanj: 1) ali je bila kršena tožnikova pravica do sodelovanja v postopku, ker v postopku na drugi stopnji niso bile upoštevane njegove trditve o ekonomski totalni škodi, in 2) ali so tožnikove trditve in zahteva po „popolni in pravični odškodnini“ narekovale presojo ničnosti po uradni dolžnosti drugega odstavka 16. člena Splošnih pogojev PG-aka/06-1 tožene stranke na podlagi drugega odstavka 121. člena OZ.

Obligacijski zakonik (2001) - OZ  - člen 121, 121/2

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 5, 367a, 367a/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II DoR 146/2010
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-09-16

CIVILNO PROCESNO PRAVO - ODŠKODNINSKO PRAVO

predlog za dopustitev revizije - objektivna odgovornost delodajalca - delovna nesreča - soprispevek oškodovanca - zavrnitev predloga za dopustitev revizije - odstop od sodne prakse

Zavrnitev revizije, ker ni prišlo do odstopa od sodne prakse.

1. Sodišče prve stopnje je razsodilo, da mora tožena stranka tožeči stranki plačati 6.360,47 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi, in sicer od 6.360,47 EUR od 16. 9. 2004 do plačila in od 86,39 EUR od 15. 6. 2004 do plačila. Višji tožbeni zahtevek je zavrnilo.

2. Sodišče druge stopnje je delno ugodilo pritožbi tožeče stranke in sodbo sodišča prve stopnje v zavrnilnem delu spremenilo tako, da je toženi stranki naložilo, da mora tožeči stranki plačati še 4.900 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 3.715,02 EUR od 16. 9. 2004 do plačila, od 1.184,98 EUR pa od 5. 5. 2008 do plačila. Sicer je pritožbo zavrnilo in v nespremenjenem delu potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

3. Zoper to sodbo je tožeča stranka vložila predlog za dopustitev revizije na podlagi 367.b člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP), v katerem predlaga, naj Vrhovno sodišče Republike Slovenije revizijo dopusti, saj gre za pravno vprašanje, glede katerega odločitev sodišča druge stopnje odstopa od sodne prakse Vrhovnega sodišča Republike Slovenije. Meni, da je zaključek sodišča o neobstoju objektivne odgovornosti napačen. Prav tako je zmoten materialnopravni sklep, da je tožnik k nastanku škode prispeval z 20 %. Odločitev o višini odškodnine za nepremoženjsko škodo odstopa od sodne prakse.

5. Ker niso podani pogoji iz 367. a člena ZPP, je Vrhovno sodišče predlog zavrnilo (drugi odstavek 367.c člena ZPP).

Obligacijski zakonik (2001) - OZ  - člen 131, 131/1, 149, 150, 170, 171

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367a, 367c, 367c/2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep II DoR 109/2010, enako tudi II DoR 68/2010, II DoR 347/2010, II DoR 112/2010, II DoR 17/2010, II DoR 129/2009
Sklep II DoR 307/2010, enako tudi VSRS Sklep II DoR 365/2010
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-09-23

predlog za dopustitev revizije - nepopoln predlog - formalni pogoji za dopustitev revizije - zavrženje predloga za dopustitev revizije

Tožnik kljub obširni obrazložitvi predloga ni zadostil formalnim zahtevam o obveznih sestavinah predloga za dopustitev revizije.

1. Tožnik se je poškodoval kot delavec G. (zavarovanca tožene stranke) na način, razviden iz povzetka dejanskih ugotovitev sodišča prve stopnje v alinejah na 2. strani sodbe sodišča druge stopnje. Tožnikov zahtevek za plačilo odškodnine je bil s sodbo sodišča prve stopnje, potrjeno s sodbo sodišča druge stopnje, v celoti pravnomočno zavrnjen z obrazložitvijo, da se je tožnik poškodoval zaradi lastne nepazljivosti oziroma nerodnosti in da ni podana ne krivdna niti objektivna odgovornost toženkinega zavarovanca za tožniku nastalo škodo.

2. Tožnik je vložil predlog za dopustitev revizije zoper pravnomočno sodbo, izdano na drugi stopnji, v katerem obširno polemizira s stališči iz obrazložitve pravnomočne sodbe, graja v postopku ugotovljeno dejansko stanje in nize številne okoliščine, ki so po njegovem mnenju bistvenega pomena in ki naj bi jih sodišči obeh stopenj pri odločanju neupravičeno zanemarili, z upoštevanjem nestrokovnega izvedenskega mnenja in z zavrnitvijo predloga za dodatno zaslišanje tožnika kot stranke pa naj bi kršili tudi pravila pravdnega postopka.

4. Tožnik kljub obširni (tudi gostobesedni, nestrukturirani in nepregledni) obrazložitvi predloga ni zadostil formalnim zahtevam o obveznih sestavinah predloga za dopustitev revizije iz določbe četrtega odstavka 367. b člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP). Iz vsebine njegovega predloga namreč ni mogoče izluščiti vprašanja, ki bi preseglo raven gole kazuistike, graje ugotovljenega dejanskega stanja in očitka namišljenih procesnih kršitev – torej relevantnega pravnega vprašanja v pomenu določb 367.a člena ZPP, ki bi z vidika zagotovitve pravne varnosti in usmeritve ali poenotesnja sodne prakse terjalo odgovor oziroma odločitev Vrhovnega sodišča. Zato je bilo treba tožnikov predlog na podlagi določbe šestega odstavka 367.b člena ZPP zavreči.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367a, 367b, 367b/4, 367b/6

Opr. št: VSRS Sklep II DoR 365/2010, ECLI:SI:VSRS:2010:II.DOR.365.2010

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep II DoR 157/2009, enako tudi VS RS Sklep II DoR 75/2013
Sklep II DoR 168/2010
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-09-23

predlog za dopustitev revizije - enotnost in obstoj sodne prakse - zavrnitev predloga za dopustitev revizije

V zvezi s presojo ničnosti predlagatelj ni izkazal neenotnosti sodne prakse višjih sodišč, prav tako pa tudi ni opredelil glede katerega načelnega vprašanja v zvezi z veljavnostjo sklenjenega dogovora sodne prakse Vrhovnega sodišča ni.

1. Toženec je vložil predlog za dopustitev revizije zoper tisti del sodbe sodišča druge stopnje, s katerim je to potrdilo odločitev sodišča prve stopnje, da je tožnici dolžan plačati 14.100,37 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi. V predlogu navaja, da je bila tožnica ob sklenitvi pogodbe obrtnica oziroma zasebni turistični vodič, Zakon o zunajtrgovinskem poslovanju pa je v 45. členu izrecno navajal, da organiziranje izletov v tujino lahko opravljajo le podjetja, vpisana na registrskem sodišču za posle zunajtrgovinskega prometa. Predlagatelj meni, da se v zvezi s tem postavlja pravno vprašanje glede katerega sodne prakse Vrhovnega sodišča ni, sodna praksa višjih sodišč pa ni enotna, in sicer, ali je tožnica upravičena zahtevati plačilo na podlagi posla, ki ga je zakon izrecno prepovedoval izvajati in do katerega je prišla z zvijačo. Navaja tudi, da se sodišče druge stopnje ni opredelilo do ugovora pasivne legitimacije, saj je pogodbo tožnica sklenila z družbo K. in ne s tožencem, direktor te družbe pa je bil takrat R. L. in ne toženec.

3. Predlog za dopustitev revizije v delu, ki se nanaša na ugovor pasivne legitimacije, ne more biti utemeljen že zato, ker odločitev sodišča temelji na dejanski ugotovitvi, da se je toženec osebno zavezal, da bo sofinanciral obisk sejma D. Toženec sklenjenega pravnega posla zaradi morebitnih napak pri sklenitvi dogovora ni izpodbijal. Sodišče druge stopnje pa je ocenilo, da omejitev v zakonu o zunanjetrgovinskem poslovanju ni takšne narave, da bi lahko kakorkoli vplivala na veljavnost toženčeve zaveze, ampak bi lahko bila le predmet upravnega inšpekcijskega postopka. V zvezi s presojo ničnosti predlagatelj ni izkazal neenotnosti sodne prakse višjih sodišč, prav tako pa tudi ni opredelil glede katerega načelnega vprašanja v zvezi z veljavnostjo sklenjenega dogovora sodne prakse Vrhovnega sodišča ni. Vrhovno sodišče je zato ocenilo, da pogoji za dopustitev revizije iz določbe prvega odstavka 367.a člena Zakona o pravdnem postopku (Ur. l. RS, št. 26/99 do 50/2010, v nadaljevanju ZPP) niso podani in je predlog zavrnilo (drugi odstavek 367.c člena ZPP).

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367a, 367a71, 367c, 367c/2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep II DoR 162/2009, enako tudi VS RS Sklep II DoR 278/2009

Sklep II DoR 185/2009, enako tudi II DoR 234/2009, II DoR 269/2009, II DoR 4/2010
Sklep II DoR 38/2010
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-08-19

dovoljenost predloga za dopustitev revizije - sklep o delni razveljavitvi odločbe sodišča prve stopnje - zavrženje pritožbe - zavrženje predloga za dopustitev revizije

I. Predlog zoper sklep sodišča druge stopnje, s katerim je razveljavilo ugodilno odločitev sodišča prve stopnje in zadevo v tem obsegu vrnilo sodišču prve stopnje v novo sojenje, ni dovoljen.

II. Ker revizije, ki je že po samem zakonu dovoljena, ni mogoče dopustiti, je predlog tožeče stranke nedovoljen in ga je bilo treba tudi v delu, ki se nanaša na odločitev o zavrženju pritožbe, zavreči.

1. Sodišče prve stopnje je razsodilo, da sta tožnika solastnika vsak do 1/10 parc. št. 2995/80 k.o. ..., in sicer v delu, natančno opredeljenem v izreku sodbe. Zahtevek za izstavitev zemljiškoknjižne listine za vpis lastninske pravice je zavrnilo.

2. Sodišče druge stopnje je ugodilo pritožbi tožene stranke, sodbo v ugodilnem delu razveljavilo in zadevo v tem obsegu vrnilo sodišču prve stopnje v novo sojenje. Pritožbo tožeče stranke stranke je zavrglo.

3. Zoper sklep sodišča druge stopnje je tožeča stranka na podlagi 367.b člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) vložila predlog za dopustitev revizije, podrejeno revizijo. Predlaga, naj Vrhovno sodišče Republike Slovenije revizijo dopusti, saj gre za pravno vprašanje, ki je pomembno za zagotovitev pravne varnosti, enotne uporabe prava ali za razvoj prava preko sodne prakse. Po njenem mnenju se postavlja vprašanje, ali je treba posest pravnega prednika vštevati v priposestvovalno dobo tožeče stranke. Sodišče se s pravno relevantnimi dejstvi sploh ni ukvarjalo in je pritožbo tožeče stranke zavrglo.

5. Predlog zoper sklep sodišča druge stopnje, s katerim je razveljavilo ugodilno odločitev sodišča prve stopnje in zadevo v tem obsegu vrnilo sodišču prve stopnje v novo sojenje, ni dovoljen, ker ne gre za sklep, s katerim bi bil postopek pravnomočno končan (prvi odstavek 384. člena ZPP).

6. Zoper pravnomočno odločbo sodišča druge stopnje je mogoče vložiti predlog za dopustitev revizije le v primerih, ko revizija ni že po samem zakonu izrecno dovoljena. Z novelo ZPP (Ur. l. RS, št. 45/2008), ki jo je treba upoštevati v sporni pravdni zadevi, ni bilo z ničemer poseženo v določbo ZPP, po kateri je revizija zoper sklep, s katerim je sodišče druge stopnje zavrglo vloženo pritožbo, vselej dovoljena (tretji odstavek 384. člena ZPP). Ker revizije, ki je že po samem zakonu dovoljena, ni mogoče dopustiti, je predlog tožeče stranke nedovoljen in ga je bilo treba tudi v delu, ki se nanaša na odločitev o zavrženju pritožbe, zavreči (377. člen ZPP).

7. Ker je tožeča stranka v vlogi navedla, da podrejeno vlaga revizijo, je Vrhovno sodišče vlogo odstopilo sodišču prve stopnje, da opravi postopek z revizijo po določbah 373. do 375. člena ZPP.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 377, 384, 384/1, 384/3

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II DoR 225/2010
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-09-23

predlog za dopustitev revizije - standard obrazloženosti odločbe sodišča druge stopnje - neprerekana dejstva - sprememba ZPP - zavrnitev predloga za dopustitev revizije

V tej zadevi niso izkazani pogoji iz prvega odstavka 367.a člena ZPP, zato je bil toženčev predlog zavrnjen.

1. Sodišče druge stopnje je zavrnilo toženčevo pritožbo in potrdilo prvostopenjsko sodbo, po kateri mora toženec tožniku plačati 3.650 EUR s pripadki, ker mu je z zamenjavo ključavnice onemogočil uporabo solastnega stanovanja. Prisojeni znesek predstavlja takoimenovano tožnikovemu solastninskemu deležu sorazmerno uporabnino za obdobje petdesetih mesecev.

2. Toženec v predlogu za dopustitev revizije proti drugostopenjski sodbi sprašuje o vplivu novega drugega odstavka 214. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) na postopke, ki so se začeli pred uveljavitvijo zadnje novele in o standardu obrazloženosti pritožbenih odločb, ker trdi, da ni dobil odgovora na vse pritožbene trditve.

4. Vrhovno sodišče ugotavlja, da v tej zadevi niso izkazani pogoji iz prvega odstavka 367.a člena ZPP, zato je na podlagi drugega odstavka 367.c člena ZPP zavrnilo neutemeljen toženčev predlog.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 214, 214/2

Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o pravdnem postopku (2008) - ZPP-D  - člen 130, 130/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II DoR 333/2010
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-10-14

predlog za dopustitev revizije - določitev preživnine - zavrnitev predloga za dopustitev revizije

S prepisom dela abstraktnega zakonskega besedila ni mogoče utemeljiti obstoja pogoja iz prvega odstavka 367.a člena ZPP za dopustitev revizije, ostale trditve v predlogu pa so vsebinsko enake, kot če bi šlo že za samo revizijo.

Predlog za dopustitev revizije se zavrne.

1. Sodišče prve stopnje je v sporu razvezanih zakoncev v ponovljenem sojenju odločalo le še o preživnini za njuni mladoletni hčerki, rojeni v letih 2000 in 2006. Tožencu je naložilo, da mora v prvem obdobju od 1. 7. 2007 do 31. 10. 2008, ko se je preselil in pustil službo, za vsako od hčerk plačevati po 117 EUR mesečne preživnine, od 1. 11. 2008 dalje pa za vsako po 70 EUR mesečne preživnine. Kar je tožnica zahtevala več ali drugače, je zavrnilo in še odločilo o pravdnih stroških. Sodišče druge stopnje je toženčevo pritožbo zavrnilo in potrdilo prvostopenjsko sodbo.

2. Toženec v pravočasnem predlogu za dopustitev revizije proti drugostopenjski sodbi ponavlja, da zmore v prvem obdobju za vsako od hčerk plačevati po 40 EUR mesečno, v drugem pa le po 10 EUR mesečno. V začetku predloga prepiše del zakonskega besedila iz prvega odstavka 367.a člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP), v nadaljevanju pa graja presojo pritožbenega sodišča v zvezi z listino o plačilu polovice kupnine prodanega podedovanega premoženja bratu in v zvezi s tem razlaga, zakaj je prišlo do takega dogovora med njima oziroma kakšna je bila dejanska vsebina dednega dogovora, meni, da so zaradi napačne in protispisne presoje potrdila napačni tudi nadaljnji zaključki pritožbenega sodišča, opozarja na svojo preživninsko obveznost do svoje 18-letne hčerke, čeprav preživnine res ne plačuje in zaključuje, da naj bi obe sodišči zagrešili procesne kršitve iz 14. in 15. točke drugega odstavka 339. člena ZPP, pritožbeno sodišče pa še iz prvega odstavka 339. člena ZPP.

4. S prepisom dela abstraktnega zakonskega besedila ni mogoče utemeljiti obstoja pogoja iz prvega odstavka 367.a člena ZPP za dopustitev revizije, ostale trditve v predlogu pa so vsebinsko enake, kot če bi šlo že za samo revizijo. Zato je vrhovno sodišče na podlagi 367.c člena ZPP zavrnilo neutemeljen toženčev predlog za dopustitev revizije.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367a, 367a/1, 367c

Zakon o zakonski zvezi in družinskih razmerjih (1976) - ZZZDR  - člen 103

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II DoR 190/2010
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-10-14

predlog za dopustitev revizije - pogoji za preklic oporoke - zavrnitev predloga za dopustitev revizije

Preklic oporoke, enako kot sama oporoka, je strogo formalen enostranski pravni posel.

Predlog za dopustitev revizije se zavrne.

1. Sodišče druge stopnje je zavrnilo pritožbo prvih treh tožencev in potrdilo prvostopenjsko sodbo, s katero je bilo ugotovljeno, da preklic s 7. 11. 2003 oporoke, ki je bila sestavljena 29. 5. 2003, zapustnice L. F. J., ni veljaven in da zato velja oporoka z 29. 5. 2003. Obe sodišči sta presojo o neveljavnosti preklica oprli na ugotovitve o takratni zapustničini slabovidnosti in o nedokazanosti zatrjevanega sežiga oporoke.

2. Prvi trije toženci v predlogu za dopustitev revizije zatrjujejo, da je od odločitve vrhovnega sodišča mogoče pričakovati odločitev o pravnem vprašanju, ki je pomembno za zagotovitev pravne varnosti, enotne uporabe prava in za razvoj prava preko sodne prakse. Gre za pravno vprašanje, glede katerega sodne prakse ni oziroma odločitev sodišča odstopa od sodne prakse. Stališče o neveljavnosti preklica, ker ga zapustnica ni mogla prebrati, izpodbijajo s sklicevanjem na širše razumevanje prvega in drugega odstavka 99. člena Zakona o dedovanju, saj je zapustničina volja, da oporoka ne velja, jasno izražena tako glede na sestavljeni preklic, kot glede na sežig oporoke. Predlog navaja tri revizijske zadeve o pomenu upoštevanja zapustnikove volje in zatrjuje, da gre v obravnavani zadevi za odstop od te prakse.

4. Trditve v predlogu o uničenju oporoke niso upoštevne, ker nasprotujejo dejanskim ugotovitvam obeh sodišč. Odločbe, na katere se toženci sklicujejo, res omenjajo upoštevanje zapustnikove volje, vendar je v vseh treh hkrati ugotovljeno tudi dejansko uničenje oporoke. Vrhovno sodišče je že poudarilo stališče, da je preklic oporoke, enako kot sama oporoka, strogo formalen enostranski pravni posel (na primer II Ips 677/2007).

5. Ker uveljavljani razlogi za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367. a člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) niso izkazani, je revizijsko sodišče na podlagi 367. c člena ZPP zavrnilo neutemeljen predlog prvih treh tožencev.

Zakon o dedovanju (1976) - ZD  - člen 99, 99/1, 99/2

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367a, 367a/1, 367c

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep II DoR 162/2009, enako tudi VS RS Sklep II DoR 278/2009