Sklep I Up 423/2008
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-03-26

pritožba - oprostitev plačila sodnih taks

V skladu s 13. členom Zakona o sodnih taksah je pogoje za oprostitev plačila sodnih taks dolžan izkazati prosilec. Sodišče prve stopnje je ob uporabi pravil o dokaznem bremenu pravilno odločilo na podlagi predloženih podatkov, na podlagi katerih pa ni mogoče z gotovostjo ugotoviti višine dohodka na člana tožnikovega gospodinjstva. Teh podatkov sodišče ni dolžno pridobivati po uradni dolžnosti, zato je upravičeno zavrnilo tožnikov predlog za oprostitev plačila sodnih taks.

Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijani sklep.

1. Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje na podlagi 13. člena Zakona o sodnih taksah – ZST (Uradni list RS, št. 20/04 UPB) zavrnilo tožnikov predlog za oprostitev plačila sodnih taks v upravnem sporu, ki ga je tožnik sprožil zoper odločbo Davčnega urada Ljubljana z dne 20. 12. 2006. V obrazložitvi izpodbijanega sklepa sodišče prve stopnje navaja, da na podlagi predloženih dokazil sodišče ni moglo z gotovostjo ugotoviti višine dohodka na člana tožnikovega gospodinjstva, v katerem živi skupaj s sinovoma, oziroma ugotoviti, ali dohodek na člana tožnikovega gospodinjstva dosega minimalno plačo ali ne, teh podatkov pa sodišče ni dolžno priskrbeti po uradni dolžnosti.

2. Tožnik v pritožbi navaja, da naj bi bilo dejansko stanje nepopolno ugotovljeno ter napačno uporabljen zakon in Ustava RS. Navaja, da naj bi nedvoumno dokazal, da skupni prejemki gospodinjstva znašajo 543 EUR mesečno in da glede na navedeno izpolnjuje vse pogoje za taksno oprostitev. Po prepričanju tožnika bi moralo sodišče prve stopnje ugotoviti, s kakšnimi dejanskimi denarnimi sredstvi so se tožnik in njegovi družinski člani preživljali v zadnjih treh mesecih pred vložitvijo predloga za taksno oprostitev. Sodišču predlaga, da izpodbijani sklep razveljavi in ga trajno oprosti plačil kakršnihkoli sodnih in upravnih taks ter drugih sodnih in upravnih stroškov oziroma da se zadeva vrne v ponovno odločanje kakemu drugemu prvostopnemu sodišču.

4. Po prvem odstavku 13. člena ZST sodišče v celoti ali deloma oprosti plačila sodnih taks stranko, če bi bila s plačilom taks občutno zmanjšana sredstva, s katerimi se preživlja sama ali se preživljajo njeni družinski člani. Tretji odstavek 13. člena ZST določa, da sodišče sklep o oprostitvi izda na predlog stranke. Predlogu mora stranka priložiti svojo zadnjo odločbo o dohodnini in zadnje odločbe o dohodnini družinskih članov iz prvega odstavka 13. člena ZST, potrdilo o dvojih dohodkih in dohodkih družinskih članov iz prvega odstavka 13. člena ZST v zadnjih treh mesecih pred vložitvijo vloge za oprostitev ter potrdilo o premoženjskem stanju. Glede na navedene določbe ZST je sodišče prve stopnje ravnalo pravilno in o tožnikovem predlogu za oprostitev plačila sodnih taks, potem ko tožnik kljub pozivu sodišča ni predložil popolne dokumentacije, odločalo na podlagi dokumentacije v spisu.

5. V skladu s 13. členom ZST je pogoje za oprostitev plačila sodnih taks dolžan izkazati prosilec. Tožnik je predlogu za taksno oprostitev priložil dohodninsko odločbo za leto 2006, s katero mu je bila odmerjena dohodnina po 41% stopnji. Navkljub pozivu sodišča z dne 12. 3. 2008 tožnik sodišču ni predložil zadnjih dohodninskih odločb za sinova A. in B., o premoženjskem stanju sina B. pa sploh ni predložil nobenih dokazil. Sodišče prve stopnje je ob uporabi pravil o dokaznem bremenu pravilno odločilo na podlagi predloženih podatkov, na podlagi katerih pa ni mogoče z gotovostjo ugotoviti višine dohodka na člana tožnikovega gospodinjstva. Teh podatkov sodišče ni dolžno pridobivati po uradni dolžnosti. Sodišče prve stopnje je svojo navedbo o tožnikovih dohodkih oprlo na dohodninsko odločbo za leto 2006, torej na tožnikovo zadnjo odločbo o dohodnini pred vložitvijo predloga za oprostitev plačila sodnih taks, tako kot to določa tretji odstavek 13. člena ZST. Zato je bilo po presoji pritožbenega sodišča v obravnavanem primeru dejansko stanje na podlagi dokumentacije, ki jo je tožnik predložil, pravilno ugotovljeno, prav tako pa je bilo pravilno uporabljeno materialno pravo.

6. Ker pritožbene navedbe niso utemeljene in niso podani razlogi, na katere mora sodišče paziti po uradni dolžnosti, je pritožbeno sodišče na podlagi 76. člena ZUS-1 v povezavi z drugim odstavkom 82. člena ZUS-1 pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.