Sklep I Up 236/2008
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-03-26

prezgodaj vložena tožba - dokončnost upravnega akta

V času vložitve tožbe upravni akt, ki se s tožbo izpodbija, še ni bil dokončen, s tem pa ni bila izpolnjena procesna predpostavka za vložitev tožbe v upravnem sporu in je iz tega razloga Upravno sodišče tožbo pravilno zavrglo kot preuranjeno.

Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijani sklep.

1. Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje na podlagi 2. točke prvega odstavka 36 člena Zakona o upravnem sporu – ZUS-1 kot prezgodaj vloženo zavrglo tožbo, ki jo je tožnik vložil zoper sklep o davčni izvršbi Davčne uprave Republike Slovenije, Davčnega urada Ljubljana z dne 21. 5. 2007.

2. V obrazložitvi izpodbijanega sklepa sodišče prve stopnje navaja, da v času vložitve tožbe še niso bili izpolnjeni zakonski pogoji v skladu z določbo 2. člena ZUS-1, po kateri je mogoče v upravnem sporu odločati o zakonitosti dokončnih upravnih aktov. V času vložitve tožbe niso bile izpolnjene procesne predpostavke za vložitev tožbe, saj izpodbijani akt še ni bil dokončen, ker upravni postopek še ni bil končan.

3. Tožnik v pritožbi navaja, da so se predpostavke tekom odločanja o upravnem sporu izpolnile. Pritožbe zaradi molka organa ni vložil, zato se nanjo nihče ne more sklicevati. Ker je Upravno sodišče tožnika pozvalo k dopolnitvi pritožbe po 12. 9. 2007, se rok šteje od dneva vložene dopolnitve. Sodišče tožbe ne bi smelo zavreči, saj jo je že poslalo nasprotni stranki v odgovor. Sodišču predlaga, da zadevo vrne v ponovno odločanje.

5. Po prvem odstavku 2. člena ZUS-1 odloča sodišče v upravnem sporu o zakonitosti dokončnih upravnih aktov, s katerimi se posega v pravni položaj tožnika. O zakonitosti drugih aktov odloča sodišče v upravnem sporu samo, če tako določa zakon.

6. Kot je pravilno ugotovilo sodišče prve stopnje, izpodbijani akt v času vložitve tožbe ni bil dokončen upravni akt. Tožnik je tožbo vložil zoper prvostopni upravni akt, ki mu je bil vročen dne 25. 5. 2007. Po vročitvi navedenega sklepa dne 28. 5. 2007 je tožnik podal vlogo, ki jo je naslovil "Zahteva za ustavitev izvršbe“, v kateri je zatrjeval nezakonitost sklepa prvostopenjskega organa in zahteval ustavitev postopka. Navedeno vlogo je prvostopenjski organ obravnaval kot pritožbo. Dne 29. 6. 2007 pa je tožnik pri Upravnem sodišču RS zoper isti prvostopenjski sklep vložil tožbo, pri čemer v času vložitve o vloženi pritožbi še ni bilo odločeno. Okoliščina, da je bilo z odločbo tožene stranke z dne 12. 9. 2007, o pritožbi odločeno in je izpodbijani akt tako tekom postopka postal dokončen, položaja ne spremeni, saj morajo biti procesne predpostavke za tožbo izpolnjene ob njeni vložitvi. Po prvem odstavku 28. člena ZUS-1 je rok za vložitev tožbe v upravnem sporu začel teči z vročitvijo odločbe organa druge stopnje. V času vložitve tožbe torej upravni akt, ki se s tožbo izpodbija, še ni bil dokončen, s tem pa ni bila izpolnjena procesna predpostavka za vložitev tožbe v upravnem sporu in je iz tega razloga Upravno sodišče RS tožbo pravilno zavrglo kot preuranjeno.

7. V zvezi z navedbami tožnika, da ga je sodišče prve stopnje pozvalo na dopolnitev tožbe šele 10. 3. 2008, to je v času, ko je bil izpodbijani akt že dokončen, Vrhovno sodišče ugotavlja, da ta okoliščina ne spremeni dejstva, da je bila tožba vložena preuranjeno. Zakon o pravdnem postopku - ZPP v drugem odstavku 108. člena določa, da če je vloga vezana na rok in je popravljena oziroma dopolnjena in izročena sodišču v roku, ki je bil določen za dopolnitev oziroma popravo, se šteje, da je bila vložena pri sodišču tisti dan, ko je bila prvič vložena. Za dan vložitve tožbe tako šteje 29. 6. 2007, na ta datum pa izpodbijani prvostopenjski akt še ni bil dokončen.

8. Sodišče prve stopnje je pred odločitvijo v tej zadevi res že vročilo kopijo tožbe toženi stranki, vendar to ne vpliva na zakonitost izpodbijanega sklepa. ZUS-1 ne prepoveduje izdaje takega sklepa po vročitvi tožbe. V drugem odstavku 36. člena ZUS-1 celo nalaga sodišču, da ves čas postopka po uradni dolžnosti pazi na razloge za zavrženje tožbe, navedene v prvem odstavku 36. člena ZUS-1, kar je prvostopno sodišče tudi storilo. Pravočasnosti tožbe (bodisi preuranjenost bodisi prepoznost) pa praviloma brez upravnih spisov ni mogoče ugotoviti. Za upravne spise pa upravno sodišče lahko (praviloma) zaprosi le, če je vložena tožba v upravnem sporu, kar izkaže s tem, da jo toženi stranki tudi vroči.

9. Ker pritožbene navedbe niso utemeljene in niso podani razlogi, na katere mora sodišče paziti po uradni dolžnosti, je Vrhovno sodišče na podlagi 76. člena ZUS-1 v povezavi z drugim odstavkom 82. člena ZUS-1 pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.