TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
Sklep III DoR 16/2010, enako tudi III DoR 12/2009
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-05-05

predlog za dopustitev revizije - rok za vložitev predloga - vložitev predloga pri nepristojnem sodišču - zavrženje predloga za dopustitev revizije

Prepozen predlog za dopustitev revizije – vložitev predloga pri sodišču prve stopnje.

1. Tožeča stranka je na sodišče prve stopnje naslovila in pri njemu tudi vložila vlogo, v kateri je združila predlog za dopustitev revizije in revizijo zoper uvodoma navedeno sodbo sodišča druge stopnje.

2. Sodišče prve stopnje se je s sklepom izreklo za nepristojno za odločanje o predlogu za dopustitev revizije in zadevo odstopilo v nadaljnji postopek Vrhovnemu sodišču.

3. Vrhovno sodišče ugotavlja, da niso izpolnjeni pogoji za meritorno obravnavo predloženega predloga za dopustitev revizije.

4. Sodba sodišča druge stopnje, zoper katero tožeča stranka predlaga dopustitev revizije, je bila tožeči stranki vročena 8. 1. 2010. Vrhovno sodišče, pri katerem se po drugem odstavku 367.b člena ZPP vloži predlog za dopustitev revizije, pa je obravnavani predlog tožeče stranke prejelo 11. 2. 2010. Ker je bilo to po izteku tridesetdnevnega roka iz prvega odstavka 367.b člena ZPP in ker niso podani pogoji za izjemo iz osmega odstavka 112. člena ZPP, predloga tožeče stranke za dopustitev revizije ni mogoče šteti za pravočasnega in ga je zato treba zavreči (ob smiselni uporabi 377. člen ZPP).

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 112, 112/8, 367b, 367b/2, 377

Opr. št: III DoR 12/2009, ECLI:SI:VSRS:2009:III.DOR.12.2009

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III DoR 25/2009
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-02-09

družba z omejeno odgovornostjo (d. o. o.) - dopuščena revizija - pomembno pravno vprašanje - odstop poslovodje - sodna pristojnost

Vrhovno sodišče je dopustilo revizijo glede vprašanja sodne pristojnosti za odločanje o odstopu poslovodje družbe z omejeno odgovornostjo.

Revizija se dopusti glede vprašanja sodne pristojnosti za odločanje o odstopu poslovodje družbe z omejeno odgovornostjo.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek, da je toženec kot edini ustanovitelj družbe D. d.o.o. dolžan sprejeti sklep, s katerim se tožnik izbriše kot direktor te družbe iz sodnega registra, sicer bo sodba nadomestila tak sklep. Tožnik je zoper sodbo sodišča druge stopnje vložil pritožbo, ki jo je sodišče druge stopnje zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje. Sodišče druge stopnje je presodilo, da sodišče ni pristojno za odločanje o odstopu poslovodje. Ker pa je pritožbo vložil le tožnik, tega ni upoštevalo in je odločilo o utemeljenosti pritožbe. Zavrnilo jo je na podlagi presoje, da je poslovodja prost s potekom odpovednega roka in da se ga ne tiče, kdaj družbenik sprejme sklep o njegovi odpovedi.

2. Tožnik je zoper sodbo sodišča druge stopnje vložil predlog za dopustitev revizije, v katerem kot sporno navaja vprašanje, ali je pravilna a contrario razlaga sodbe Vrhovnega sodišča III Ips 14/05, na podlagi katere je sodišče druge stopnje zaključilo, da ni sodne pristojnosti za odločanje o odstopu poslovodje. Pomembnost pravnega vprašanja tožnik utemeljuje z neobstojem sodne prakse Vrhovnega sodišča, neenotnostjo stališč istega višjega sodišča v isti (tej) zadevi in pomanjkanjem smernic za postopanje registrskih organov.

4. Vrhovno sodišče o vprašanju sodne pristojnosti za odločanje o odstopu poslovodje d.o.o. še ni odločalo. Zato je glede njega dopustilo revizijo (drugi odstavek 367.a člena ZPP).

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367a, 367a/2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III DoR 8/2010
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-02-09

dovoljenost revizije v postopku zaradi insolventnosti - zavrženje predloga za dopustitev revizije

V postopkih zaradi insolventnosti sodišče revizije ne more dopustiti.

1. Stečajna upraviteljica je Vrhovnemu sodišču podala predlog za dopustitev revizije proti sklepu sodišča druge stopnje, ki je bil izdan  v stečajnem postopku.

2. Ker v postopkih zaradi insolventnosti revizija ni dovoljena (drugi odstavek 121. člena Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju (v nadaljevanju ZFPPIPP)), je sodišče ne more dopustiti (četrti odstavek 367. člena Zakona o pravdnem postopku v zvezi s prvim odstavkom 121. člena ZFPPIPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

VSRS Sklep X DoR 13/2022-3, enako tudi VSRS Sklep X DoR 146/2022-5
Sklep III DoR 23/2010
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-06-02

CIVILNO PROCESNO PRAVO - PRAVO INTELEKTUALNE LASTNINE

dopuščena revizija - varstvo industrijske lastnine - pojem zainteresirane osebe - pojem uporabe znamke - transliteracija znamke - tobačna zakonodaja - dokazno breme

Vrhovno sodišče je dopustilo revizijo glede razlage določenih pojmov (120. člen ZIL-1).

- glede razlage pojma zainteresirane osebe iz prvega odstavka 120. člena ZIL-1,

- glede vprašanja, ali se kot uporaba znamke v smislu 120. člena ZIL-1 šteje tudi uporaba transliteracije te znamke,

- glede vprašanja, ali tobačna zakonodaja predstavlja upravičen razlog za neuporabo izpodbijane znamke v smislu prvega odstavka 120. člena ZIL-1,

- glede vprašanja dokaznega bremena za dokazovanje uporabe izpodbijane znamke po tretjem odstavku 120. člena ZIL-1 v primeru, ko tožena stranka ni bila ves čas relevantnega obdobja imetnik izpodbijane znamke.

1. Sodišče prve stopnje je ugodilo zahtevku tožeče stranke za razveljavitev mednarodno registrirane znamke HUGO BOSS (v cirilici) za blago 34. razreda mednarodne klasifikacije blaga in storitev (tobak in tobačni izdelki, proizvodi za kadilce, vžigalice) v Sloveniji, ker tožena stranka te znamke brez upravičenega razloga v Sloveniji neprekinjeno pet let ni uporabljala. Sodišče druge stopnje je po zavrnitvi pritožbe tožene stranke potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

2. Tožena stranka je zoper sodbo sodišča druge stopnje vložila predlog za dopustitev revizije, v katerem je navedla več spornih pravnih vprašanj, ki se nanašajo na razlago 120. člena ZIL-1. Njihovo pomembnost v smislu 367.a člena ZPP utemeljuje z neobstojem sodne prakse Vrhovnega sodišča in neenotnostjo sodne prakse višjih sodišč.

4. Vrhovno sodišče o izpostavljenih pravnih vprašanjih, ki so smiselno povzeta v izreku tega sklepa, še ni odločalo. Zato je glede njih dopustilo revizijo (drugi odstavek 367.a člena ZPP).

5. O stroških predloga za dopustitev revizije bo odločeno ob odločanju o stroških celotnega revizijskega postopka.

Zakon o industrijski lastnini (2001) - ZIL-1  - člen 120, 120/1, 120/3

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367a, 367a/2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III DoR 46/2010
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-07-13

predlog za dopustitev revizije - pogodba o naročilu - pravica do provizije - pogoji za dopustitev revizije - zavrnitev predloga za dopustitev revizije

Predlog ne izpolnjuje pogojev iz prvega odstavka 367. a člena ZPP.

1. Sodišče prve stopnje je z delom sodbe, ki je relevanten za odločanje o predlogu za dopustitev revizije, delno (za znesek 16.535,32 EUR) zavrnilo tožbeni zahtevek iz naslova plačila provizije po „pogodbi brez datuma“. Sodišče druge stopnje je zavrnilo pritožbo tožeče stranke in v tem delu potrdilo sodbo sodišča prve stopnje. Iz priložene sodbe sodišča druge stopnje izhaja, da je (enako kot sodišče prve stopnje) sporno „pogodbo brez datuma“ kvalificiralo kot pogodbo o naročilu (in ne kot posredniško pogodbo). Ker pa je bilo ugotovljeno, da je tožeča stranka nastopala obenem tudi kot prevzemnica naročila kupca opreme, glede prodaje katere je bila sklenjena sporna pogodba o naročilu, je pritožbeno sodišče (enako kot sodišče prve stopnje) presodilo, da tožeča stranka obveznosti prevzemnika naročila – to je zastopanja interesov naročitelja – tožene stranke – ni pravilno izpolnila, zaradi česar ni pridobila pravice do dogovorjenega plačila.

2. Tožeča stranka je vložila predlog za dopustitev revizije zaradi zmotne uporabe materialnega prava in bistvenih kršitev zakona o pravdnem postopku (ZPP). V predlogu je opisala dve (zanjo) sporni procesni situaciji v zvezi z očitkom kršitve postopka iz 14. točke drugega odstavka 339. člena ZPP in znižanja provizije izven okvira ugovora tožene stranke. V zvezi z zmotno uporabo materialnega prava (očitek kršitve 822. člena in 762. člena ZOR ter temeljnih načel pogodbenega obligacijskega prava) pa je izpostavila naslednja vprašanja:

Ali je pritožbeno sodišče upravičeno zaključilo, da ni obvezujoča obveznost tožene stranke na plačilo (takratnih) 30.000 DEM, ki se jo je zavezala plačati tožena stranka v „dogovoru brez datuma“ ?

Ali je sodišče upravičeno zaključilo, da tožeča stranka ni ravnala v skladu z interesi tožene stranke kot naročnika, ko pa je imela izrecno soglasje o prodaji premičnin po ceni iz sklenjene prodajne pogodbe ?

Ali je pritožbeno sodišče upravičeno znižalo pogodbeno dogovorjeni znesek za več, kot je ugovarjala tožena stranka ?

3. Ker predlog v delu, v katerem izpostavlja vprašanja, povzeta v 2. točki te obrazložitve, v obravnavanem primeru ne izpolnjuje pogojev iz prvega odstavka 367. a člena ZPP, je Vrhovno sodišče predlog v tem delu zavrnilo. Enako velja za tisti del predloga, v katerim predlagatelj očita postopkovni kršitvi.

Zakon o obligacijskih razmerjih (1978) - ZOR  - člen 762, 822

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367a, 367a/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep Cpg 2/2010
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-04-20

CIVILNO PROCESNO PRAVO - PRAVO EVROPSKE UNIJE

evropski nalog za izvršbo - pritožba zoper sklep o zavrnitvi zahteve za potrditev pravnomočnega plačilnega naloga kot evropskega naloga za izvršbo - stvarna pristojnost

Vrhovno sodišče ni stvarno pristojno za odločanje o pritožbi upnice zoper sklep o zavrnitvi zahteve za potrditev pravnomočnega plačilnega naloga kot evropskega naloga za izvršbo po Uredbi 805/2004 z dne 21. aprila 2004 o uvedbi evropskega naloga za izvršbo nespornih zahtevkov.

Vrhovno sodišče ni pristojno za odločanje o pritožbi.

Zadeva se odstopi Višjemu sodišču v Kopru.

1. Sodišče prve stopnje je Vrhovnemu sodišču predložilo v obravnavanje pritožbo upnice zoper sklep o zavrnitvi zahteve za potrditev pravnomočnega plačilnega naloga kot evropskega naloga za izvršbo po Uredbi Evropskega parlamenta in sveta (ES) št. 805/2004 z dne 21. aprila 2004 o uvedbi evropskega naloga za izvršbo nespornih zahtevkov (UEIN, Uradni list Evropske unije, L 143/15 z dne 30. 4. 2004).

2. Vrhovno sodišče ni stvarno pristojno za odločanje o navedeni pritožbi.

3. UEIN vsebuje le nekaj pravil o postopku potrditve evropskega naloga za izvršbo, tako da je ureditev večine vprašanj prepuščena nacionalnim zakonodajam. Med drugim tudi vprašanje, ali in kakšno pravno sredstvo ima upnik v primeru zavrnitve predloga za izdajo potrdila o evropskem nalogu za izvršbo.

4. V Sloveniji sta bila za izvedbo UEIN v ZIZ dodana člena 42.a in 42.c, ki pa nimata posebnih določb o pravnem sredstvu upnika v primeru zavrnitve predloga za izdajo potrdila o evropskem nalogu za izvršbo. Zato je treba uporabiti splošne določbe, po katerih je, v kolikor zakon ne določa drugače, zoper sklep, izdan na prvi stopnji, dovoljena pritožba (prvi odstavek 9. člena ZIZ, primerjaj tudi prvi odstavek 363. člena ZPP), o njej pa odloča višje sodišče (35. člen ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ ter 104. in 106. člen Zakona o sodiščih).

5. Ker Vrhovno sodišče ni pristojno za odločanje o navedeni pritožbi, bo zadevo ob smiselni uporabi 23. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ odstopilo krajevno pristojnemu višjemu sodišču, to je Višjemu sodišču v Kopru (116. člen Zakona o sodiščih).

Zakon o izvršbi in zavarovanju (1998) - ZIZ  - člen 9, 9/1, 15, 42a, 42c

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 35

Zakon o sodiščih (1994) - ZS  - člen 104, 106

EU - Direktive, Uredbe, Sklepi / Odločbe, Sporazumi, Pravila

Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 805/2004 z dne 21. aprila 2004 o uvedbi evropskega naloga za izvršbo nespornih zahtevkov - člen 1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III R 37/2010
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-07-13

spor o pristojnosti - krajevna pristojnost - izvršba na nepremičnine - vpis v zemljiško knjigo

Ker je sklep o izvršbi, s katerim je sodišče dovolilo izvršbo na podlagi verodostojne listine, postal pravnomočen tudi glede dovolitve izvršbe na nepremičnine, ki so (vse) vpisane v zemljiško knjigo pri Okrajnem sodišču v Piranu, je to pristojno (drugi in tretji odstavek 35. člena ZIZ v zvezi z drugim odstavkom 40.c člena ZIZ).

Za vodenje in odločanje v tej izvršilni zadevi je krajevno pristojno Okrajno sodišče v Piranu.

1. Okrajno sodišče v Ljutomeru se je s pravnomočnim sklepom izreklo za krajevno nepristojno za odločanje v tej izvršilni zadevi in zadevo odstopilo v pristojno odločanje Okrajnemu sodišču v Ljubljani. To sodišče je sprožilo spor o pristojnosti, ker meni, da je po drugem in tretjem odstavku 35. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju (ZIZ) v zvezi z drugim odstavkom 40.c člena ZIZ pristojno Okrajno sodišče v Piranu. Vrhovnemu sodišču je v skladu z drugim odstavkom 24. člena v zvezi z drugim odstavkom 25. člena ZPP(1) predlagalo, da odloči v sporu o pristojnosti.

2. Ker je sklep o izvršbi, s katerim je sodišče dovolilo izvršbo na podlagi verodostojne listine, postal pravnomočen (med drugim) tudi glede dovolitve izvršbe na nepremičnine, ki so (vse) vpisane v zemljiško knjigo pri Okrajnem sodišču v Piranu, Okrajno sodišče v Ljubljani v zvezi z vprašanjem pristojnosti pravilno opozarja na drugi in tretji odstavek 35. člena ZIZ v zvezi z drugim odstavkom 40.c člena ZIZ. Vrhovno sodišče Republike Slovenije je skladno omenjenim določbam zato v tem sporu o pristojnosti odločilo, kot je razvidno iz izreka sklepa.

Op. št. (1): Zakon o pravdnem postopku (Ur. l. RS, št. 26/99 s spremembami; ZPP).

Zakon o izvršbi in zavarovanju (1998) - ZIZ  - člen 35, 35/2, 35/3, 40c, 40c/2

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 24, 24/2, 25, 25/2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep X Ips 22/2010
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-02-04

Sodba UPRS (zunanji oddelek v Novi Gorici) U 396/2008

sprememba gradbenega dovoljenja - dovoljenost revizije - denarna vrednost izpodbijanega dela dokončnega upravnega akta

Pravica oziroma obveznost stranke v izpodbijanem aktu ni izražena v denarni vrednosti, zato pogoj za dovoljenost revizije po 1. točki drugega odstavka 83. člena ZUS-1 ni izpolnjen.

II. Tožeča stranka sama trpi svoje stroške revizijskega postopka.

1. Zoper v uvodu navedeno pravnomočno sodbo sodišča prve stopnje je tožnica po pooblaščencu dne 4. 1. 2010 vložila revizijo. Dovoljenost revizije utemeljuje z navedbo vrednosti spora 20.001,00 EUR. Priglaša stroške revizijskega postopka.

3. Z izpodbijano sodbo je sodišče prve stopnje na podlagi prvega odstavka 63. člena Zakona o upravnem sporu – ZUS-1 (Ur. l. RS, št. 105/2006 in 107/2009 – odl. US) zavrnilo tožničino tožbo zoper odločbo Upravne enote Koper z dne 3. 3. 2008, v delu, ki se izpodbija v tem upravnem sporu, s katero je bila zavrnjena sprememba gradbenega dovoljenja z dne 9. 2. 2004, izdanega za gradnjo na zemljišču, parc. št. ..., k.o. ..., v delu, ki se nanaša na gradnjo mansarde in kolenčnega zidu.

4. Po določbi drugega odstavka 83. člena ZUS-1 je revizija dovoljena, če je podan eden od tam navedenih pogojev za njeno dovoljenost. Po ustaljeni upravnosodni praksi Vrhovega sodišča je tako trditveno kot dokazno breme o obstoju pogojev za dovoljenost revizije na strani revidenta, saj revizije po uradni dolžnosti ni mogoče dovoliti oziroma uvesti. Ustavno sodišče RS je v več svojih sklepih (npr. Up-858/08 z dne 3.6.2008 in Up-1186/2008 z dne 23. 4. 2009) ugotovilo, da takšno stališče ni v nasprotju z Ustavo RS.

5. Po določbi 1. točke drugega odstavka 83. člena ZUS-1 je revizija dovoljena, če vrednost izpodbijanega dela dokončnega upravnega akta oziroma pravnomočne sodbe, če je sodišče odločilo meritorno, v zadevah, v katerih je pravica ali obveznost stranke izražena v denarni vrednosti, presega 20.000,00 EUR. V obravnavani zadevi ta predpostavka ni izpolnjena, saj pravica oziroma obveznost stranke v izpodbijanem delu dokončnega upravnega akta ni izražena v denarni vrednosti. Zato zgolj navedba revidentke, da predstavlja vrednost spornega predmeta znesek 20.001,00 EUR, v tem primeru ne zadošča, da bi bila revizija dovoljena po 1. točki drugega odstavka 83. člena ZUS-1.

6. Revidentka tudi ni niti neposredno niti opisno izkazala, da naj bi bil izpolnjen kateri izmed pogojev za dovolitev revizije iz 2. oziroma 3. točke drugega odstavka 83. člena ZUS-1. Zato revizija ni dovoljena.

7. Glede na navedeno je Vrhovno sodišče v obravnavanem primeru revizijo zavrglo kot nedovoljeno na podlagi 89. člena ZUS-1.

8. Ker tožnica z revizijo ni uspela, sama trpi svoje stroške revizijskega postopka (prvi odstavek 165. člena in prvi odstavek 154. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep X Ips 61/2010
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-02-25

dovoljenost revizije - pravica ali obveznost stranke, izražena v denarni vrednosti - obnova postopka

V obravnavani zadevi je predmet postopka pravilnost in zakonitost sklepa o dovolitvi obnove postopka, v katerem pravica stranke ni izražena v denarni vrednosti, zato revizija na podlagi 1. točke drugega odstavka 83. člena ZUS-1 ni dovoljena.

II. Tožeča stranka trpi sama svoje stroške revizijskega postopka.

1. Zoper pravnomočno sodbo prvostopenjskega sodišča je tožeča stranka (revidentka) po odvetniku dne 30. 12. 2009 vložila revizijo.

3. Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo na podlagi prvega odstavka 63. člena Zakona o upravnem sporu – ZUS-1 zavrnilo revidentkino tožbo zoper sklep Upravne enote Ljubljana, Izpostava Šiška, z dne 29. 4. 2008, s katerim je bila dovoljena obnova postopka, končanega z izdajo enotnega dovoljenja za gradnjo z dne 27. 9. 2001, investitorki revidentki, za tam navedena dela, in sicer v obsegu, da se v postopek pritegne predlagatelja obnove postopka AA. in BB.

4. Po drugem odstavku 83. člena ZUS-1 je revizija dovoljena, če je podan eden od tam navedenih pogojev za njeno dovoljenost. Po presoji Vrhovnega sodišča je tako trditveno kot dokazno breme o obstoju pogojev za dovoljenost revizije na strani revidenta, saj revizije po uradni dolžnosti ni mogoče dovoliti oziroma uvesti. Ustavno sodišče RS je že večkrat, na primer v sklepu št. Up-858/08 z dne 3. 6. 2008 (Ur. l. RS, št. 62/2008), ugotovilo, da takšno stališče ni v nasprotju z Ustavo RS.

5. Revidentka utemeljuje dovoljenost revizije po 1. točki drugega odstavka 83. člena ZUS-1, in sicer zatrjuje, da je vrednost pravnomočne sodbe v konkretnem primeru ocenjena na 41.000,00 EUR.

6. Po 1. točki drugega odstavka 83. člena ZUS-1 je revizija dovoljena, če vrednost izpodbijanega dela dokončnega upravnega akta oziroma pravnomočne sodbe, če je sodišče odločilo meritorno, v zadevah, v katerih je pravica ali obveznost stranke izražena v denarni vrednosti, presega 20.000,00 EUR. V obravnavani zadevi se presoja dovoljenost obnove postopka, to pa ni spor, v katerem je pravica oziroma obveznost stranke izražena v denarni vrednosti. Zato pogoj za dovoljenost revizije po tej določbi ni izpolnjen. Tako stališče je Vrhovno sodišče zavzelo že v več zadevah, na primer v sklepu, št. X Ips 473/2007 z dne 13. 2. 2008 in v sklepu, št. X Ips 15/2008 z dne 19. 6. 2008.

7. Ker revidentka ni izkazala zatrjevanega pogoja za dovoljenost revizije, je Vrhovno sodišče revizijo zavrglo kot nedovoljeno na podlagi 89. člena ZUS-1.

8. Izrek o stroških temelji na prvem odstavku 165. člena in prvem odstavku 154. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep X Ips 478/2009
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-01-21

Sodba UPRS (zunanji oddelek v Mariboru) U 331/2007

revizija, vložena po osebi, ki ni stranka v postopku

Ker je v obravnavanem primeru revizijo vložila oseba, ki ni ne tožeča ne prizadeta ne tožena stranka, po podatkih sodnega registra, v katerega je revizijsko sodišče vpogledalo po uradni dolžnosti, pa tudi ni morebitni pravni naslednik stranke tega upravnega spora, je bilo treba revizijo kot nedovoljeno zavreči.

II. Revidentka sama trpi svoje stroške revizijskega postopka.

1. Zoper izpodbijano sodbo je dne 22. 7. 2009 družba AA. d.o.o. vložila revizijo, v kateri je priglasila tudi stroške postopka.

3. Revizijo zoper pravnomočno sodbo sodišča prve stopnje lahko vložijo le stranke postopka pred sodiščem prve stopnje (prvi odstavek 83. člena ZUS-1). V obravnavanem primeru jo je vložila oseba, ki ni ne tožeča, ne prizadeta, ne tožena stranka, po podatkih sodnega registra, v katerega je revizijsko sodišče vpogledalo po uradni dolžnosti, pa tudi ni morebitni pravni naslednik stranke tega upravnega spora. Ker je torej revizija vložena po osebi, ki nima te pravice (tretji odstavek 83. člena ZUS-1), jo je bilo treba kot nedovoljeno zavreči (89. člen ZUS-1).

4. Revidentka sama trpi svoje stroške revizijskega postopka (prvi odstavek 165. člena in prvi odstavek 154. člena Zakona o pravdnem postopku v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep X Ips 23/2010
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-01-25

Sodba UPRS (zunanji oddelek v Celju) U 354/2009

Revizija, ki ni podpisana, je nepopolna. Tako revizijo Vrhovno sodišče s sklepom zavrže, ne da bi revidenta pozvalo k dopolnitvi revizije.

1. S pravnomočno sodbo, ki jo tožnik izpodbija z revizijo, je sodišče prve stopnje na podlagi prvega odstavka 63. člena Zakona o upravnem sporu – ZUS-1 zavrnilo tožnikovo tožbo zoper odločbo tožene stranke z dne 9. 11. 2009, s katero je tožena stranka zavrnila vlogo tožnika za odobritev brezplačne pravne pomoči za vložitev ustavne pritožbe zoper sklep preiskovalnega sodnika Okrožnega sodišča v Celju z dne 13. 8. 2009, o uvedbi preiskave v zvezi s sklepom zunajobravnavnega senata istega sodišča z dne 7. 10. 2009.

2. Zoper to sodbo je tožnik dne 9. 1. 2010 sam vložil revizijo. Glede njene dovoljenosti se sklicuje na 2. in 3. točko drugega odstavka 83. člena ZUS-1. Uveljavlja oba revizijska razloga po prvem odstavku 85. člena ZUS-1. Predlaga spremembo izpodbijane sodbe tako, da se njegovi zahtevi ugodi, podrejeno pa, da se izpodbijana sodba razveljavi in zadeva vrne v novo sojenje.

4. Ker ZUS-1 ne vsebuje določb o vsebini revizije, se za to vprašanje postopka primerno uporabljajo določbe Zakona o pravdnem postopku – ZPP. Ta v 335. členu v zvezi z 383. členom določa, da je obvezna sestavina revizije tudi podpis vložnika-revidenta. Revizija, ki ni podpisana s strani revidenta je nepopolna. Tako revizijo Vrhovno sodišče s sklepom  zavrže (89. člen ZUS-1).

5. V obravnavani zadevi revident revizije ni podpisal, zato revizija ni popolna. Glede na določbo 336. člena v zvezi z 383. členom ZPP, ki določa, da se v postopku z revizijo ne uporabljajo določbe 108. člena ZPP o vračanju nepopolnih vlog v dopolnitev, Vrhovno sodišče revidenta ni pozvalo k dopolnitvi revizije, ampak je revizijo kot nepopolno zavrglo.

6. O zadevi je odločal sodnik poročevalec na podlagi 89. člena ZUS-1, ki določa, da nepopolno revizijo zavrže s sklepom sodnik poročevalec.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.