Sklep I Up 110/2010
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-05-20

Sklep UPRS (zunanji oddelek v Novi Gorici) U 526/2008

pritožba - zavrženje pritožbe - dovoljenost pritožbe

Ker v obravnavanem primeru sodišče prve stopnje ni samo ugotovilo drugačnega dejanskega stanja in tudi ni spremenilo izpodbijanega upravnega akta tožene stranke, prav tako pa ni šlo za spor v zvezi s kršitvami ustavnih pravic, je sodišče prve stopnje utemeljeno zavrglo tožnikovo pritožbo zoper sodbo prvostopnega sodišča kot nedopustno.

Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijani sklep.

1. Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje na podlagi prvega odstavka 343. člena Zakona o pravdnem postopku – ZPP, ki se v skladu s prvim odstavkom 22. člena Zakona o upravnem sporu – ZUS-1 primerno uporablja za vprašanja postopka, ki z ZUS-1 niso urejena, zavrglo tožnikovo pritožbo zoper sodbo Upravnega sodišča Republike Slovenije, Oddelka v Novi Gorici, U 526/2008-8 z dne 9. 12. 2009. S to sodbo je sodišče prve stopnje na podlagi prvega odstavka 63. člena ZUS-1 zavrnilo tožnikovo tožbo zoper odločbo Davčnega urada Koper z dne 23. 10. 2007, v zvezi z odločbo Ministrstva za finance Republike Slovenije z dne 5. 8. 2008. Z izpodbijano prvostopno odločbo je bilo tožniku naloženo plačilo sodne takse in kazenske takse v skupnem znesku 71,37 EUR.

2. Sodišče v obrazložitvi izpodbijanega sklepa navaja, da v obravnavani zadevi niso izpolnjeni pogoji za pritožbo, določeni v prvem odstavku 73. člena ZUS-1, saj prvostopno sodišče ni samo ugotovilo drugačnega dejanskega stanja, kot ga je ugotovila tožena stranka, prav tako ni spremenilo izpodbijanega upravnega akta, ker bi ugotovilo drugačno dejansko stanje. Prav tako ni odločilo na podlagi 66. člena ZUS-1.

3. Tožnik v pritožbi navaja, da je prvostopno sodišče v izpodbijanemu sklepu sledilo predhodnim nezakonitim in arbitrarnim odločitvam, ki so povsem zanemarile relevantne vzroke za nastalo posledico, ki pripelje do določenega dogodka (teorija adekvatne vzročnosti). Iz prerekane sodbe evidentno izhaja, da je prvostopno sodišče zmotno in (ali) nepopolno ugotovilo dejansko stanje, saj je prerekana sodba napačno povzela bistvo upravnega spora.

5. V tem primeru je sporno, ali so bili izpolnjeni pogoji iz 73. člena ZUS-1, da bi bila tožnikova pritožba zoper prvostopno sodbo U 526/2008 z dne 9. 12. 2008 dovoljena. Po navedeni določbi je pritožba dovoljena v dveh primerih: če je prvostopno sodišče samo ugotovilo drugačno dejansko stanje, kot ga je ugotovila tožena stranka, ter je na tej podlagi spremenilo izpodbijani upravni akt, ali, če je sodišče odločilo na podlagi 66. člena ZUS-1, ki se nanaša na upravne spore v zvezi s kršitvami ustavnih pravic iz prvega odstavka 4. člena ZUS-1.

6. Ker v obravnavanem primeru sodišče prve stopnje ni samo ugotovilo drugačnega dejanskega stanja in tudi ni spremenilo izpodbijanega upravnega akta tožene stranke, prav tako pa ni šlo za spor v zvezi s kršitvami ustavnih pravic, je sodišče prve stopnje utemeljeno zavrglo tožnikovo pritožbo zoper svojo sodbo z dne 9. 12. 2009, saj pritožba zoper to sodbo v tem upravnem sporu ni dovoljena, kar je sodišče prve stopnje tudi pravilno navedlo v pravnem pouku sodbe. Pri tem je tudi pravilno primerno uporabilo določbe 343. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1.

7. Glede na navedeno je pritožbeno sodišče pritožbo na podlagi 76. člena v zvezi z 82. členom ZUS-1 zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo izpodbijani sklep.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.