TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
Sklep X Ips 103/2009
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-04-23

dovoljenost revizije - novo pooblastilo - generalno pooblastilo

V obravnavani zadevi odvetnik reviziji ni priložil novega pooblastila, temveč se sklicuje na generalno pooblastilo, ki je deponirano pri Okrožnem sodišču v Ljubljani. Tega pa ni mogoče šteti kot novo pooblastilo v smislu določbe drugega odstavka 95. člena ZPP.

II. Tožeča stranka sama trpi stroške revizijskega postopka.

1. Zoper izpodbijano sodbo je tožeča stranka po odvetniku dne 27. 2. 2009 vložila revizijo. Priglaša stroške postopka.

3. Po določbi drugega odstavka 22. člena Zakona o upravnem sporu – ZUS-1 lahko dejanja v postopku z izrednimi pravnim sredstvi opravlja stranka samo po pooblaščencu, ki ima opravljen pravniški državni izpit. Glede na določbo prvega odstavka 22. člena ZUS-1 se za vprašanja postopka, ki v ZUS-1 niso urejena, primerno uporabljajo določbe Zakona o pravdnem postopku – ZPP. Ta pa v drugem odstavku 95. člena določa, da mora odvetnik za vložitev revizije predložiti novo pooblastilo. To pooblastilo mora na podlagi prvega odstavka 98. člena ZPP predložiti sodišču pri prvem procesnem dejanju, sicer sodišče po določbi petega odstavka 98. člena ZPP tožbo ali pravno sredstvo zavrže.

4. V obravnavani zadevi odvetnik reviziji ni priložil novega pooblastila, temveč se sklicuje na generalno pooblastilo, ki je deponirano pri Okrožnem sodišču v Ljubljani. Tega pa ni mogoče šteti kot novo pooblastilo v smislu določbe drugega odstavka 95. člena ZPP.

Pooblastilo za vložitev revizije je novo, če izvira iz časa, ko je stranki že nastala pravica do vložitve izrednega pravnega sredstva, kar pomeni, da mora biti dano po tem, ko je bila sodna odločba že vročena stranki.

5. Glede na to, da odvetnik reviziji ni priložil novega pooblastila, je Vrhovno sodišče na podlagi petega odstavka 98. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1 revizijo kot nedovoljeno zavrglo.

6. Ker je Vrhovno sodišče revizijo zavrglo, tožeča stranka na podlagi določb prvega odstavka 165. člena Zakona o pravdnem postopku – ZPP in prvega odstavka 154. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1 sama trpi svoje stroške revizijskega postopka.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep X Ips 195/2009, enako tudi X Ips 766/2008, X Ips
                    371/2009, X Ips 393/2009
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-06-11

Sodba in sklep UPRS (zunanji oddelek v Mariboru) U 53/2008

revizija - zavrženje - postulacijska sposobnost

Sodišče zavrže revizijo, ki jo je vložila stranka sama, če najpozneje v njej ne izkaže, da ima opravljen pravniški državni izpit.

1. Zoper pravnomočno sodbo je tožnica A.A. dne 6. 4. 2009 sama vložila revizijo.

3. Po določbi drugega odstavka 22. člena ZUS-1 lahko dejanja v postopku z izrednimi pravnimi sredstvi opravlja stranka samo po pooblaščencu, ki ima opravljen pravniški državni izpit. Glede na določbo prvega odstavka 22. člena ZUS-1 se za vprašanja postopka, ki v ZUS-1 niso urejena, primerno uporabljajo določbe zakona, ki ureja pravdni postopek, to je Zakon o pravdnem postopku – ZPP  (

. Ta pa v četrtem odstavku 86. člena določa, da sme pravdna dejanja v postopku z izrednimi pravnimi sredstvi opravljati tudi stranka sama ali njen zakoniti zastopnik v primerih, če imata opravljen pravniški državni izpit. Po določbi 83. člena ZUS-1 je revizija izredno pravno sredstvo v upravnem sporu, saj se vloži zoper pravnomočno odločitev sodišča prve stopnje, torej zanjo velja določba drugega odstavka 22. člena ZUS-1 in primerno tudi določba četrtega  odstavka 86. člena ZPP.

4. Po tretjem odstavku 83. člena ZUS-1 revizija ni dovoljena, če jo vloži nekdo, ki nima te pravice, tožnica pa je v obravnavani zadevi revizijo vložila sama, pri tem pa ni izkazala in tudi ne navajala, da ima opravljen pravniški državni izpit. Upoštevaje določbo 383. člena v zvezi z 336. členom ZPP sodišče revidentke v obravnavani zadevi ni pozivalo na predložitev dokazila o opravljenem pravniškem državnem izpitu. Sodišče je tako zavrglo revizijo, ki jo je vložila tožnica sama, ker ni najpozneje v njej izkazala, da ima opravljen pravniški državni izpit.

5. Glede na navedeno je Vrhovno sodišče RS revizijo kot nedovoljeno zavrglo na podlagi 89. člena ZUS-1.

Opr. št: X Ips 766/2008, ECLI:SI:VSRS:2008:X.IPS.766.2008

Opr. št: X Ips 371/2009, ECLI:SI:VSRS:2009:X.IPS.371.2009

Opr. št: X Ips 393/2009, ECLI:SI:VSRS:2009:X.IPS.393.2009

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep X Ips 372/2008, enako tudi X Ips 358/2008
Sklep X Ips 218/2009
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-07-09

sposobnost biti stranka v postopku - revizija, vložena v imenu pokojne osebe

Če je revizija vložena v imenu osebe, ki nima sposobnosti biti stranka v upravnem postopku, ker je že pred njeno vložitvijo umrla, gre za položaj, ko je revizijo vložila oseba, ki nima te pravice, zato je treba tako revizijo zavreči.

1. Z izpodbijano sodbo je sodišče prve stopnje na podlagi prvega odstavka 63. člena Zakona o upravnem sporu – ZUS-1 zavrnilo tožničino tožbo zoper odločbo Upravne enote Ljubljana z dne 24. 2. 2008, v zvezi z odločbo tožene stranke z dne 20. 8. 2008, s katero je ta zavrnila tožničino pritožbo zoper odločbo prvostopenjskega upravnega organa. Z navedeno odločbo je prvostopenjski upravni organ med drugim odločil, da se nepremičnine, navedene v prvi točki izreka, vrnejo v last in posest upravičenki A.A., roj. B., nepremičnine, navedene v drugi točki izreka, pa v last in posest upravičenki C.C. in v last pokojni upravičenki D.D.

3. Po določbi prvega odstavka 22. člena ZUS-1 se za vprašanja postopka, ki v ZUS-1 niso urejena, primerno uporabljajo določbe Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP). Ta v 80. členu določa, da mora

sodišče med postopkom ves čas po uradni dolžnosti paziti, ali je tisti, ki nastopa kot stranka, lahko pravdna stranka in ali je pravdno sposoben.

4. Pravna sposobnost in s tem sposobnost biti stranka v sodnem postopku nastane z rojstvom in preneha s smrtjo. Od smrti dalje fizične osebe ni več in zato ne more biti več subjekt procesnih pravic. Neobstoječa oseba ne more vložiti tožbe, niti ne kdo drug v njenem imenu. Pomanjkanja procesne predpostavke biti stranka po vložitvi tožbe, vložene v imenu mrtvega tožnika, zato ni mogoče odpraviti.

5. Iz podatkov v spisu izhaja, da je tožnica E.E. umrla že v letu 1998, torej pred vložitvijo tožbe v tej zadevi. Navedeno pomeni, da je tudi revizija vložena v imenu osebe, ki nima sposobnosti biti stranka v upravnem sporu. Gre torej za položaj, ko je revizijo vložila oseba, ki nima te pravice (tretji odstavek 83. člena ZUS-1). Taka revizija je nedovoljena in jo je zato Vrhovno sodišče na podlagi 89. člena ZUS-1 kot nedovoljeno zavrglo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep I Up 506/2007, enako tudi I Up 30/2013
Sklep X Ips 213/2009 enako tudi X Ips 200/2009, X Ips 231/2009
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-06-11

Sodba UPRS (zunanji oddelek v Mariboru) U 424/2007

revizija, ki jo vloži stranka sama - postulacijska sposobnost

Revizija v upravnem sporu ni dovoljena, če stranka, ki vloži revizijo sama, najpozneje v njej ne izkaže, da ima opravljen pravniški državni izpit.

1. Zoper pravnomočno sodbo sodišča prve stopnje je tožnik sam vložil revizijo.

3. Po določbi drugega odstavka 22. člena Zakona o upravnem sporu - ZUS-1 (Ur. l. RS, št. 105/06) lahko dejanja v postopku z izrednimi pravnimi sredstvi opravlja stranka samo po pooblaščencu, ki ima opravljen pravniški državni izpit. Glede na določbo prvega odstavka 22. člena ZUS-1 se za vprašanja postopka, ki v ZUS-1 niso urejena, primerno uporabljajo določbe zakona, ki ureja pravdni postopek, to je Zakon o pravdnem postopku - ZPP (Ur. l. RS, št. 73/07- UPB-3 in 45/08). Ta v četrtem odstavku 86. člena določa, da sme pravdna dejanja v postopku z izrednimi pravnimi sredstvi opravljati tudi stranka sama (ali njen zakoniti zastopnik), če ima ta opravljen pravniški državni izpit. Po določbi 83. člena ZUS-1 je revizija izredno pravno sredstvo v upravnem sporu, saj se vloži zoper pravnomočno odločitev sodišča prve stopnje, torej zanjo veljata določbi drugega odstavka 22. člena ZUS-1 in primerno določba četrtega odstavka 86. člena ZPP.

4. Po določbi tretjega odstavka 83. člena ZUS-1 revizija ni dovoljena, če jo vloži nekdo, ki nima te pravice.

5. V obravnavani zadevi je revizijo vložil tožnik sam, pri tem pa ni izkazal in tudi ne zatrjeval, da ima opravljen pravniški državni izpit. Upoštevaje določbo 383. člena v zvezi s 336. členom ZPP sodišče revidenta v obravnavani zadevi ni pozivalo na predložitev dokazila o opravljenem pravniškem državnem izpitu. Sodišče je tako zavrglo revizijo, ki jo je vložil tožnik sam, ker ni najpozneje v njej izkazal, da ima opravljen pravniški državni izpit.

6. Glede na navedeno je Vrhovno sodišče RS revizijo kot nedovoljeno zavrglo na podlagi 89. člena ZUS-1.

Opr. št: X Ips 200/2009, ECLI:SI:VSRS:2009:X.IPS.200.2009

Opr. št: X Ips 231/2009, ECLI:SI:VSRS:2009:X.IPS.231.2009

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep X Ips 324/2012, enako tudi X Ips 6/2013, X Ips 125/2013, X Ips 150/2013

Sklep X Ips 186/2009, enako tudi X Ips 267/2009, X Ips 331/2007,

X Ips 219/2009, X Ips 317/2009, X Ips 236/2009, X Ips 394/2009,

X Ips 286/2009, X Ips 244/2009, X Ips 440/2009
Sklep I Up 578/2008
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-07-09

pritožba zoper sodbo - predpostavke za dovoljenost pritožbe

Zoper sodbo sodišča prve stopnje, s katero je v upravnem sporu zaradi denacionalizacije tožba kot neutemeljena zavrnjena, glede na določbo prvega odstavka 73. člena ZUS-1 pritožba ni dovoljena.

1. Z izpodbijano sodbo je sodišče prve stopnje na podlagi prvega odstavka 63. člena. člena Zakona o upravnem sporu – ZUS-1 zavrnilo tožnikovo tožbo zoper odločbo Upravne enote Domžale z dne 20. 2. 2008, v zvezi z odločbo tožene stranke z dne 25. 4. 2008, s katero je tožena stranka zavrnila pritožbo zoper odločbo prvostopenjskega organa. Z navedeno odločbo je prvostopenjski upravni organ v izpodbijani 5. točki izreka zavrnil zahtevek za denacionalizacijo 1.042 m² bivše parc. št. ... k.o. A.

2. V obrazložitvi izpodbijane sodbe sodišče prve stopnje navaja, da so bile v obravnavani zadevi ugotovljene ovire za vračanje v naravi po določbi drugega odstavka 32. člena Zakona o denacionalizaciji – ZDen, da sporazum med vlagateljem in Skladom kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije (v nadaljevanju Sklad), ki je potreben za denacionalizacijo v obliki nadomestnega zemljišča, v obravnavanem primeru ni bil sklenjen, tožnik pa v postavljenem roku svojega zahtevka ni spremenil v zahtevek za vračilo v obliki odškodnine.

3. Pritožnik v pritožbi navaja, da Sklad ni ponudil ustreznih zemljišč. Meni, da mu je sodišče s svojo obrazložitvijo ponovno nacionaliziralo sporno zemljišče in ga v celoti zahteva nazaj.

5. Po določbi prvega odstavka 73. člena ZUS-1 je zoper sodbo, ki jo izda upravno sodišče, dovoljena pritožba, če je sodišče samo ugotovilo drugačno dejansko stanje, kot ga je ugotovila tožena stranka, ter je na tej podlagi spremenilo izpodbijani upravni akt ali če je sodišče odločilo na podlagi 66. člena tega zakona.

6. V tej zadevi je sodišče prve stopnje s sodbo odločilo v upravnem sporu zaradi denacionalizacije in tožbo kot neutemeljeno zavrnilo. Zoper tako sodbo, ki je dne 11. 11. 2008 postala pravnomočna, pa glede na navedeno določbo prvega odstavka 73. člena ZUS-1 pritožba ni dovoljena.

7. Nedovoljeno pritožbo je pritožbeno sodišče zavrglo na podlagi določb 343. člena in 352. člena Zakona o pravdnem postopku – ZPP  v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1, ker tega ni storilo že sodišče prve stopnje.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep X Ips 214/2009
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-07-01

denacionalizacija - dovoljenost revizije - zelo hude posledice - trditveno in dokazno breme

Pri denacionalizaciji gre za pričakovanje morebitne pridobitve premoženja, zato revident samo s sklicevanjem na zatrjevano vrednost premoženja ni izpolnil trditvenega in dokaznega bremena o obstoju pogoja za dovoljenost revizije.

1. Zoper pravnomočno sodbo je revident po odvetniku dne 9. 5. 2009 vložil revizijo. Glede dovoljenosti revizije navaja, da ima izpodbijana odločitev zanj zelo hude posledice, ker pomeni, da ni upravičen do vrnitve vrednosti celotnega denacionalizacijski upravičenki odvzetega premoženja, vrednega vsaj 20.000,00 EUR in več.

3. S pravnomočno sodbo, ki jo revident izpodbija z revizijo, je sodišče prve stopnje na podlagi prvega odstavka 63. člena Zakona o upravnem sporu – ZUS-1 zavrnilo njegovo tožbo zoper odločbo Upravne enote Črnomelj z dne 30. 4. 2008, v zvezi z odločbo tožene stranke z dne 1. 9. 2008, s katero je ta zavrnila revidentovo pritožbo zoper prvostopenjsko odločbo. Z navedeno odločbo je prvostopenjski organ na podlagi drugega odstavka 10. člena Zakona o denacionalizaciji - ZDen zavrnil zahtevo revidentove pravne prednice A.A. za denacionalizacijo premoženja, navedenega v izreku izpodbijane odločbe.

4. Po drugem odstavku 83. člena ZUS-1 je revizija dovoljena, če je podan eden izmed tam navedenih pogojev za njeno dovoljenost. Po ustaljeni upravnosodni praksi Vrhovnega sodišča je tako trditveno kot dokazno breme o obstoju pogojev za dovoljenost revizije na strani revidenta, saj revizije po uradni dolžnosti ni mogoče dovoliti oziroma uvesti. Ustavno sodišče RS je že v več sklepih (Up-858/08 z dne 3. 6. 2008, Up-1124/08 z dne 23. 9. 2008, Up-1057/08 z dne 2. 4. 2009 in tudi

ugotovilo, da takšno stališče ni v nasprotju z Ustavo RS.

5. Revident smiselno uveljavlja dovoljenost revizije po 3. točki drugega odstavka 83. člena ZUS-1. Po navedeni določbi je revizija dovoljena, če ima odločitev, ki se izpodbija v upravnem sporu, zelo hude posledice za stranko. Pri  denacionalizaciji gre za pričakovanje morebitne pridobitve premoženja, zato revident samo s sklicevanjem na zatrjevano vrednost premoženja ni izpolnil trditvenega in dokaznega bremena o obstoju pogoja za dovoljenost revizije.

6. Glede na to, da revident ni izkazal nobenega od pogojev za dovoljenost revizije iz drugega odstavka 83. člena ZUS-1, je Vrhovno sodišče revizijo zavrglo kot nedovoljeno na podlagi 89. člena ZUS-1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I Up 373/2009
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-09-09

pritožba - postulacija - pravniški državni izpit

Pritožba zoper odločitev o začasni odredbi je dovoljena, če jo vloži stranka ali njen pooblaščenec, ki že ob vložitvi pravnega sredstva izkaže, da ima opravljen pravniški državni izpit.

Pritožba zoper 2. točko izpodbijanega sklepa se zavrže.

1. Zoper 2. točko sklepa sodišča prve stopnje I U 1430/2009-9 (z njo je bilo odločeno o zahtevi za izdajo začasne odredbe) je tožeča stranka zastopana po direktorju dr. B.B. vložila pritožbo.

3. Po določbi drugega odstavka 22. člena ZUS-1 lahko dejanje v postopku s pritožbo opravlja stranka samo po pooblaščencu, ki ima opravljen pravniški državni izpit. Ustavnost te določbe je presojalo Ustavno sodišče RS, ki je v odločbi, št. U-I-69/07 z dne 4.12.2008 (Uradni list RS, št. 119/2008) ugotovilo, da ni v neskladju z Ustavo RS. Glede na določbo prvega odstavka 22. člena ZUS-1 se za vprašanja postopka, ki v ZUS-1 niso urejena, primerno uporabljajo določbe ZPP. Ta v četrtem odstavku 86. člena določa, da sme pravdna dejanja v postopku opravljati tudi stranka sama ali njen zakoniti zastopnik v primerih, če ima ta opravljen pravniški državni izpit.

4. Po določbi četrtega odstavka 343. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 22.člena ZUS-1 je pritožba nedovoljena, če jo vloži oseba, ki ni imela te pravice.

5. Ker je pritožnica sama, oziroma po zakonitem zastopniku, vložila pritožbo in ni niti v postopku pred sodiščem prve stopnje niti v pritožbi izkazala in tudi ne zatrjevala, da ima njen zakoniti zastopnik direktor dr. B.B., ki je pritožbo podpisal, opravljen pravniški državni izpit, je pritožbo vložila oseba, ki te pravice nima. Na podlagi določbe 336. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1 se v postopkih s pritožbo ne uporabljajo določbe 108. člena ZPP o vračanju nepopolnih vlog v dopolnitev. Zato Vrhovno sodišče pritožnice ni pozvalo k dopolnitvi pritožbe, v kateri bi lahko izkazala sposobnost za njeno vložitev, ampak je pritožbo kot nedovoljeno zavrglo.

6. O zadevi je odločala sodnica poročevalka na na podlagi prvega odstavka 346. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 22.  člena ZUS-1, ki določa, da lahko nedovoljeno pritožbo zavrže s sklepom že sodnik poročevalec, če v preizkusu ugotovi, da pritožba ni dovoljena in če tega ni storil že predsednik senata sodišča prve stopnje.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep X Ips 385/2007
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-08-24

prepozna revizija - roka z vložitev revizije

Revizija, vložena po izteku 30-dnevnega roka, je prepozna.

1. Z izpodbijano sodbo (1. točka izreka sodbe in sklepa) je sodišče prve stopnje na podlagi določila prvega odstavka 63. člena Zakona o upravnem sporu – ZUS-1 zavrnilo tožnikovo tožbo zoper odločbo tožene stranke z dne 1. 9. 2004. S to odločbo je tožena stranka kot neutemeljeno zavrnila tožnikovo pritožbo zoper odločbo o imenovanju z dne 1. 7. 2004, s katero je Carinski urad Ljubljana kot prvostopenjski upravni organ odločil, da se tožnik, ki opravlja naloge v nazivu osme stopnje: carinski inšpektor II, z dnem 1. 5. 2004 imenuje v uradniški naziv iste stopnje – carinski svetovalec II – inšpektor.

2. Zoper pravnomočno sodbo je tožnik po odvetniku dne 16. 3. 2007 na Vrhovno sodišče Republike Slovenije vložil revizijo.

4. Zoper pravnomočno sodbo, izdano na prvi stopnji, lahko stranke vložijo revizijo v tridesetih dneh od vročitve prepisa sodbe (prvi odstavek 83. člena ZUS-1).

5. V obravnavani zadevi je bila sodba prvostopnega sodišča vročena pooblaščencu revidenta dne 1. 2. 2007, kar je razvidno iz povratnice v sodnem spisu. Tridesetdnevni rok za vložitev revizije po prvem odstavku 83. člena ZUS-1 je začel teči dne 2. 2. 2007 in je potekel v ponedeljek dne 5. 3. 2007. Revizija, ki jo je vložil odvetnik, je bila poslana priporočeno po pošti dne 16. 3. 2007, kar je razvidno iz dohodnega žiga na vlogi. Pooblaščenec se sicer sklicuje na očitno pomoto, saj je pravno sredstvo, ki ga je zoper sodbo in sklep vložil dne 16. 2. 2007, zgolj po pomoti poimenoval pritožba, dejansko pa je šlo za revizijo. Po presoji Vrhovnega sodišča se očitna pomota sicer res lahko primeri tudi kvalificiranemu vložniku, vendar to ne pomeni, da lahko vsako pomoto odvetnika štejemo za očitno pomoto. Izjeme je treba ozko razlagati, pri tem pa Vrhovno sodišče tudi ugotavlja, da je vloga z dne 16. 2. 2007 razen po naslovu tudi glede razlogov, zaradi katerih se izpodbija odločitev sodišča prve stopnje in upoštevaje vsebino, lahko le pritožba, pa tudi tožnikovo pooblastilo odvetniku za vložitev revizije datira šele z dnem 16. 3. 2007, ko je bila revizija tudi dejansko vložena. Ker je revizija torej vložena po izteku tridesetdnevnega roka iz prvega odstavka 83. člena ZUS-1, jo je sodnik poročevalec Vrhovnega sodišča na podlagi 89. člena ZUS-1 zavrgel kot prepozno.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep X Ips 63/2009
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-08-27

revizija - postulacijska sposobnost - pravniški državni izpit

Procesna dejanja v reviziji v upravnem sporu lahko opravlja le odvetnik ali druga oseba, ki ima opravljen pravniški državni izpit, in to v postopku tudi izkaže.

1. Zoper pravnomočno sodbo in sklep sodišča prve stopnje je tožeča stranka dne 3. 2. 2009 sama vložila revizijo.

3. Po drugem odstavku 22. člena Zakona o upravnem sporu - ZUS-1 lahko dejanja v postopku z izrednimi pravnimi sredstvi opravlja stranka samo po pooblaščencu, ki ima opravljen pravniški državni izpit. Glede na določbo prvega odstavka 22. člena ZUS-1 se za vprašanja postopka, ki v ZUS-1 niso urejena, primerno uporabljajo določbe zakona, ki ureja pravdni postopek, to je sedaj Zakon o pravdnem postopku - ZPP. Ta pa v četrtem odstavku 86. člena določa, da sme pravdna dejanja v postopku z izrednimi pravnimi sredstvi opravljati tudi stranka sama ali njen zakoniti zastopnik v primerih, če imata opravljen pravniški državni izpit. Po določbi 83. člena ZUS-1 je revizija izredno pravno sredstvo v upravnem sporu, saj se vloži zoper pravnomočno sodbo sodišča prve stopnje, torej zanjo veljata določba drugega odstavka 22. člena ZUS-1 in primerno tudi določba četrtega odstavka 86. člena ZPP.

4. Po tretjem odstavku 83. člena ZUS-1 revizija ni dovoljena, če jo vloži nekdo, ki nima te pravice. V obravnavani zadevi je revizijo vložila tožeča stranka sama, pri tem pa ni izkazala in tudi ne zatrjevala, da ima opravljen pravniški državni izpit. Upoštevaje določbo 383. člena v zvezi z 336. členom ZPP sodišče tožeče stranke v obravnavani zadevi ni pozivalo na predložitev dokazila o opravljenem pravniškem državnem izpitu.

5. Glede na navedeno je Vrhovno sodišče revizijo na podlagi 89. člena ZUS-1 zavrglo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep X Ips 190/2008, enako tudi X Ips 265/2008
Sklep X Ips 321/2009
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-09-16

Sodba UPRS (zunanji oddelek v Novi Gorici) III U 297/2009

dovoljenost revizije - zavrženje - niso podane hude posledice

Revidentka trditvenega in dokaznega bremena o obstoju zatrjevanega pogoja za dovoljenost revizije po 3. točki drugega odstavka 83. člena ZUS-1 ni izpolnila zgolj s pavšalno trditvijo, da ima izpodbijana odločitev zanjo hude posledice. Revidentka ni navedla, kakšne hude posledice naj bi ji zaradi odločitve tožene stranke sploh nastale.

1. Zoper prvostopenjsko sodbo je tožnica po pooblaščenki dne 14. 8. 2009 vložila pravočasno revizijo. Njeno dovoljenost utemeljuje s tem, da ima odločitev zanjo zelo hude posledice.

3. Sodišče prve stopnje je na podlagi prvega odstavka 63. člena Zakona o upravnem sporu – ZUS-1 (Ur. l. RS, št. 105/2006)  zavrnilo tožničino tožbo zoper odločbo tožene stranke z dne 28.5.2009, s katero je tožena stranka zavrgla  tožničino prošnjo za dodelitev brezplačne pravne pomoči.

4. Po drugem odstavku 83. člena ZUS-1 je revizija dovoljena, če je podan eden od tam navedenih pogojev za njeno dovoljenost. Po ustaljeni upravnosodni praksi Vrhovnega sodišča je tako trditveno kot dokazno breme o obstoju pogojev za dovoljenost revizije na strani revidenta, saj revizije po uradni dolžnosti ni mogoče dovoliti oziroma uvesti. Ustavno sodišče RS je v več svojih sklepih (na primer: št. Up 858/08 z dne 3. 6. 2008) ugotovilo, da takšno stališče ni v nasprotju z Ustavo RS.

5. Revidentka uveljavlja dovoljenost revizije po določbi 3. točke drugega odstavka 83. člena ZUS-1.

6. Po tej določbi je revizija dovoljena, če ima odločitev, ki se izpodbija v upravnem sporu, zelo hude posledice za stranko. Po presoji Vrhovnega sodišča revidentka trditvenega in dokaznega bremena o obstoju zatrjevanega pogoja za dovoljenost revizije ni izpolnila zgolj s pavšalno trditvijo, da ima izpodbijana odločitev zanjo zelo hude posledice. Revidentka namreč ni navedla, kakšne hude posledice naj bi ji zaradi odločitve tožene stranke sploh nastale. Glede na navedeno revidentka ni izpolnila trditvenega in dokaznega bremena o obstoju pogojev za dovoljenost revizije po 3. točki drugega odstavka 83. člena ZUS-1.

7. Glede na to, da revidentka ni izkazala zatrjevanega pogoja za dovoljenost revizije iz 3. točke drugega odstavka 83. člena ZUS-1, je Vrhovno sodišče revizijo v obravnavanem primeru zavrglo kot nedovoljeno na podlagi 89. člena ZUS-1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.