TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
Sklep II DoR 187/2010
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-04-29

predlog za dopustitev revizije - odmera sodne takse - ugovor zoper plačilni nalog - vrednost izpodbijanega dela pravnomočne odločbe - taksa za predlog za dopolnitev revizije

Podlaga za plačilo sodne takse za pravno sredstvo zoper odločbo, ki se izpodbija deloma, je vrednost izpodbijanega dela odločbe.

Ugovoru se delno ugodi in se plačilni nalog spremeni tako, da mora tožeča stranka plačati takso za predlog za dopustitev revizije v znesku 55 EUR.

1. V pravdni zadevi zaradi plačila 3.644,22 EUR je sodišče prve stopnje naložilo toženi stranki plačati tožniku 1.603,30 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi, višji tožbeni zahtevek v znesku 2.040,92 EUR pa je zavrnilo.

2. Sodišče druge stopnje je zavrnilo pritožbo tožeče stranke in potrdilo prvostopenjsko sodbo.

3. Tožnik je zoper pravnomočno sodbo sodišča druge stopnje vložil predlog za dopustitev revizije.

4. Vrhovno sodišče je v skladu s 34. členom Zakona o sodnih taksah (ZST-1, Uradni list RS, št. 37/2008) poslalo tožniku kot taksnemu zavezancu plačilni nalog za plačilo sodne takse za predlog za dopustitev revizije po tarifni številki 1131 v znesku 70.000 EUR.

5. Tožnik je vložil ugovor zoper plačilni nalog za plačilo sodne takse. V njem je navedel, da je vrednost spornega predmeta 2.040,92 EUR, to je razlika med tožbenim zahtevkom in prisojenim zneskom (3.644,22 EUR – 1.603,30 EUR). Meni, da znaša pravilna taksa 50 EUR.

7. Sodna taksa se odmeri glede na vrednost predmeta postopka. Po tretjem odstavku 18. člena ZST-1 je podlaga za plačilo sodne takse za pravno sredstvo zoper odločbo, ki se izpodbija deloma, vrednost izpodbijanega dela odločbe. V obravnavanem primeru je vrednost s predlogom za dopustitev revizije izpodbijanega dela pravnomočne sodbe 2.040,92 EUR, kot je navedeno v ugovoru. Upoštevaje ta znesek znaša po 16. členu ZST-1 in po tarifni številki 1.131 taksne tarife ter prilogi 1 pravilna taksa 55 EUR. Zato je Vrhovno sodišče po petem odstavku 34. člena ZST-1 ugovoru delno ugodilo tako, da mora tožnik plačati takso za predlog za dopustitev revizije v znesku 55 EUR.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II DoR 286/2009, enako tudi II DoR 140/2010, II DoR 177/2009
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-03-18

predlog za dopustitev revizije - vsebina predloga - opredelitev pravnega vprašanja - opredelitev procesnih kršitev - obstoj sodne prakse - zavrženje predloga za dopustitev revizije

Predlog za dopustitev revizije, ki ni v skladu z določbo četrtega odstavka 367.b člena ZPP, Vrhovno sodišče zavrže (šesti odstavek istega člena).

1. Sodišče prve stopnje je ugotovilo, da predstavlja parcela št. 3444/1 k.o. ... v obsegu, razvidnem iz skice izvedenca geodetske stroke D. G., skupno premoženje pravdnih strank, na katerem tožničin delež znaša 35/100 in toženčev delež 65/100 ter toženca zavezalo, da mora tožnici izstaviti zemljiškoknjižno dovolilo, na podlagi katerega se bo v zemljiški knjigi vpisala kot solastnica do prej navedenega deleža. Višji tožbeni zahtevek (tožnica je zahtevala, naj se ugotovi, da njen solastninski delež znaša 45/100 toženčev delež pa 55/100) je zavrnilo.

2. Sodišče druge stopnje je pritožbo toženca zavrnilo in sodbo prvostopenjskega sodišča v delu, ki ga je izpodbijal, potrdilo.

3. Toženec je Vrhovnemu sodišču predlagal naj dopusti revizijo zoper sodbo sodišča druge stopnje.

5. Po določbi četrtega odstavka 367.b člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) mora stranka v predlogu za dopustitev revizije natančno in konkretno navesti sporno pravno vprašanje in pravno pravilo, ki naj bi bilo prekršeno, okoliščine, ki kažejo na njegovo pomembnost, ter na kratko obrazložiti zakaj je sodišče druge stopnje to vprašanje rešilo nezakonito; zatrjevane kršitve postopka mora opisati natančno in konkretno, na enak način pa mora izkazati tudi obstoj sodne prakse Vrhovnega sodišča, od katere naj bi odločitev odstopala, oziroma neenotnost sodne prakse. Toženec tem formalnim zahtevam ni zadostil: predlog za dopustitev revizije ne vsebuje navedbe spornega pravnega vprašanja, ne domnevno kršenega pravnega pravila ter tudi ne okoliščin, ki bi kazale na njegovo pomembnost.

6. Predlog za dopustitev revizije, ki ni v skladu z zgoraj navedeno določbo četrtega odstavka 367.b člena ZPP, Vrhovno sodišče zavrže (šesti odstavek istega člena). Tako je moralo ravnati tudi v konkretnem primeru.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367b, 367b/4, 367b/6

Opr. št: II DoR 140/2010, ECLI:SI:VSRS:2010:II.DOR.140.2010

Opr. št: II DoR 177/2009, ECLI:SI:VSRS:2009:II.DOR.177.2009

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep II DoR 3/2010, enako tudi II DoR 360/2010

Sklep II DoR 219/2011, enako tudi II DoR 163/2012, II DoR 345/2012, II DoR 291/2012, II DoR 237/2012
Sklep II DoR 221/2009
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-04-01

predlog za dopustitev revizije - pogoji za dopustitev revizije - zavrnitev predloga za dopustitev revizije

V tej zadevi niso podani pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena ZPP.

1. Tožnici sta zoper sodbo sodišča druge stopnje, s katero je bila zavrnjena njuna pritožba zoper sodbo sodišča prve stopnje o zavrnitvi zahtevka o ugotovitvi njune lastninske pravice, vložili predlog za dopustitev revizije, podrejeno revizijo.

3. Ker niso podani razlogi za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367. a člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP), je Vrhovno sodišče predlog zavrnilo (drugi odstavek 367. c člen ZPP), vlogo tožnic pa odstopilo sodišču prve stopnje, da opravi postopek z revizijo kot podredno uveljavljenim (izrednim) pravnim sredstvom po določbah 373. - 375. člena ZPP.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 17/2010
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-03-18

izvršba na podlagi verodostojne listine - postopek po razveljavitvi sklepa o izvršbi - stvarna pristojnost - vrednost spornega predmeta

Tožeča stranka zahteva plačilo 668,40 EUR, kar sodi v pristojnost okrajnega sodišča (prvi odstavek 30. člena ZPP v zvezi s 132. členom ZPP-D), saj iz podatkov spisa ne izhaja, da bi šlo za gospodarski spor.

Za odločanje v tej zadevi je pristojno Okrajno sodišče v Mariboru.

1. Okrajno sodišče v Ljubljani - Centralni oddelek za verodostojno listino je s sklepom z dne 28. 10. 2009 na ugovor dolžnika razveljavil sklep o izvršbi          VL 103222/2009 z dne 23. 7. 2009 v delu, v katerem je dovoljena izvršba in določen izvršitelj ter odločil, da bo o zahtevku in stroških sodišče odločalo v pravdnem postopku pred Okrožnim sodiščem v Mariboru.

2. Okrožno sodišče v Mariboru je sprožilo spor o pristojnosti (prvi odstavek 24. in drugi odstavek 25. člena Zakona o pravdnem postopku, v nadaljevanju ZPP). Po njegovem stališču je za odločanje v tej zadevi stvarno in krajevno pristojno Okrajno sodišče v Mariboru, ker vrednost spornega predmeta ne presega 8.345,85 EUR (prej 2.000.000 SIT), iz navedb v vlogah strank pa ne izhaja, da bi šlo za gospodarski spor.

3. Za odločanje v tej zadevi je pristojno Okrajno sodišče v Mariboru.

4. Po razveljavitvi sklepa o izvršbi na podlagi verodostojne listine v delu, v katerem je dovoljena izvršba in določen izvršitelj, se postopek nadaljuje kot pri ugovoru za plačilni nalog, če sodišče za to ni pristojno, pa se izreče za nepristojno in zadevo odstopi pristojnemu sodišču (drugi odstavek 62. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju). Okrajno sodišče v Ljubljani je zadevo s sklepom odstopilo Okrožnemu sodišču v Mariboru. Po 32. členu ZPP v zvezi s 132. členom Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o pravdnem postopku (ZPP-D) so okrožna sodišča pristojna za sojenje v sporih o premoženjskopravnih zahtevkih, če vrednost spornega predmeta presega 2.000.000 SIT (sedaj 8.345,85 EUR). V obravnavani zadevi tožeča stranka zahteva plačilo 668,40 EUR, kar sodi v pristojnost okrajnega sodišča (prvi odstavek 30. člena ZPP v zvezi s 132. členom ZPP-D), saj iz podatkov spisa ne izhaja, da bi šlo za gospodarski spor.

5. Vrhovno sodišče je zato na podlagi drugega odstavka 25. člena ZPP odločilo, da je za odločanje v tej zadevi pristojno Okrajno sodišče v Mariboru.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 29/2010
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-03-04

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz razloga smotrnosti - vsebinska povezanost tožbenih zahtevkov

Zgolj vsebinska povezanost dveh zahtevkov, ki se uveljavljata pred različnimi sodišči, sama po sebi ne predstavlja razloga za delegacijo in je zato Vrhovno sodišče predlog zavrnilo.

1. Okrožno sodišče v Ljubljani v predlogu za delegacijo poudarja, da je 29. 1. 2010 priglasil stransko intervencijo Š. K. in hkrati podal predlog za delegacijo krajevne pristojnosti, po katerem naj bi ljubljansko okrožno sodišče predlagalo Vrhovnemu sodišču, da določi za obravnavanje v zadevi Okrožno sodišče v Murski Soboti, zaradi razloga smotrnosti. Stranski intervenient namreč v M. S. toži F. zaradi sklenitve prodajne pogodbe. „Razlogi smotrnosti obravnavanja tudi pravde v zadevi P 2935/2009-1 pred Okrožnim sodiščem v Murski Soboti so podani ne samo glede ekonomičnosti postopka, kot tudi zaradi skupnega in enakovrstnega dokazovanja, v obeh zadevah so udeležene praktično iste osebe, pa tudi ob postavljenih dveh enakovrstnih zahtevkih je možna samo ena odločitev, v primeru nezdružitve obravnavanja obeh zadev po istem sodišču, pa utegne zaradi tega biti odločitev sporna“.

3. Vrhovno sodišče sicer lahko na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopka v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek (67. člen Zakona o pravdnem postopku – ZPP). Stranski intervenient ni upravičen predlagati delegacije iz razloga smotrnosti, še posebej ne, če s tem izrecno ne soglaša stranka, kateri se je pridružil v pravdi (v konkretnem primeru F. d. d.). O pravdnih zadevah praviloma odločajo sodišča, ki so krajevno pristojna po določbah od 46. do 65. člena ZPP. Delegacija zaradi smotrnosti predstavlja izjemo in zato pride v poštev le, če so podani izjemni razlogi. Zgolj vsebinska povezanost dveh zahtevkov, ki se uveljavljata pred različnimi sodišči, sama po sebi ne predstavlja razloga za delegacijo in je zato Vrhovno sodišče predlog zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 32/2010
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-03-04

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz razloga smotrnosti - prebivališče pravdnih strank

Upoštevajoč prebivališče vseh pravdnih strank (dveh tožnikov in 46 tožencev), sodišče ocenjuje, da bo postopek mogoče hitreje in z manjšimi stroški izvesti pred Okrožnim sodiščem v Ljubljani.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrožno sodišče v Ljubljani.

Med pravdnimi strankami je v teku pravdni postopek na ugotovitev nepristnosti oporoke zapustnika A. Š. z dne 8. 2. 1953. Okrožno sodišče v Ljubljani je na podlagi odredbe predsednika Višjega sodišča v Ljubljani o prenosu pristojnosti na podlagi 105. a člena Zakona o sodiščih zadevo odstopilo Okrožnemu sodišču v Novem mestu.

Okrožno sodišče v Novem mestu poudarja, da imajo vsi toženci prebivališče na območju Okrožnega sodišča v Ljubljani, zato bi strankam s prihodom na Okrožno sodišče v Novo mesto nastajali veliki stroški. Očitno je, da se bo postopek lažje in bolj ekonomično opravil pred Okrožnim sodiščem v Ljubljani.

Temelj prenosa krajevne pristojnosti po 67. členu Zakona o pravdnem postopku je načelo ekonomičnosti. Vrhovno sodišče lahko določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako lažje opravil postopek. Upoštevajoč prebivališče vseh pravdnih strank (dveh tožnikov in 46 tožencev), sodišče ocenjuje, da bo postopek mogoče hitreje in z manjšimi stroški izvesti pred Okrožnim sodiščem v Ljubljani.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II DoR 189/2010, enako tudi VSRS II DoR 219/2010, VSRS II DoR 255/2014, VSRS II DoR 183/2014
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-04-29

predlog za dopustitev revizije - vloga, ki jo vloži stranka sama - postulacijska sposobnost - zavrženje predloga za dopustitev revizije

V postopku z izrednimi pravnimi sredstvi lahko stranka opravlja pravdna dejanja samo po pooblaščencu, ki je odvetnik (tretji odstavek 86. člena ZPP).

1. Tožnik je na Vrhovno sodišče Republike Slovenije vložil lastnoročno podpisano pisanje, naslovljeno sicer kot „Revizija“, ki pa ga je glede na podatke v njem s procesnopravnega vidika mogoče obravnavati le kot predlog za dopustitev revizije zoper v uvodu tega sklepa navedeno sodno odločbo sodišča druge stopnje; ker slednje tožnik ni priložil, ostaja (ne glede na procesnopravno posledico tega dejstva kot samostojnega razloga za zavrženje predloga na podlagi šestega odstavka 367. b člena Zakona o pravdnem postopku – ZPP) vsebina izpodbijane pravnomočne odločitve v tem stadiju postopka sodišču neznana.

2. Pravnomočno sodno odločbo sodišča druge stopnje je mogoče izpodbijati le z izrednimi pravnimi sredstvi. V postopku z izrednimi pravnimi sredstvi pa lahko stranka opravlja pravdna dejanja samo po pooblaščencu, ki je odvetnik (tretji odstavek 86. člena ZPP). Tožnik je v predlogu sicer med drugim navedel, da je „organe za Bpp“ zaprosil za brezplačnega odvetnika, ki bi ga zastopal v tem postopku pred Vrhovnim sodiščem, vendar odločbe o tem (o morebitni nujni brezplačni pravni pomoči) po njegovih trditvah ni prejel – kar velja enako tudi za Vrhovno sodišče in na kar je treba opozoriti glede na določbe 36. in 38. člena Zakona o brezplačni pravni pomoči (Ur. l. RS št. 96/2004 – UPB in št. 23/2008), s katerim ni predvidena kot možnost kakršnokoli poseganje v tek zakonskih procesnih rokov za vložitev pravnih sredstev.

3. Izjemoma smeta pravdna dejanja v postopku z izrednim pravnim sredstvom opravljati stranka sama ali njen zakoniti zastopnik v primerih, če imata opravljen pravniški državni izpit (četrti odstavek 86. člena ZPP). Tožnik, ki je sam vložil predlog, v njem ni zatrjeval, da ima opravljen pravniški državni izpit. Ker je torej vložil predlog sam in ker po zakonu nima te pravice spričo pomanjkanja postulacijske sposobnosti (gre za neodpravljivo procesno pomanjkljivost), je njegov predlog nedovoljen v pomenu določbe drugega odstavka 374. člena ZPP in ga je bilo treba zavreči.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 86, 86/3, 86/4, 367b, 367b/6, 374, 374/2

Zakon o brezplačni pravni pomoči (2001) - ZBPP  - člen 36, 38

Opr. št: VSRS II DoR 219/2010, ECLI:SI:VSRS:2010:II.DOR.219.2010

Opr. št: VSRS II DoR 255/2014, ECLI:SI:VSRS:2014:II.DOR.255.2014

Opr. št: VSRS II DoR 183/2014, ECLI:SI:VSRS:2014:II.DOR.183.2014

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

VSRS Sklep II DoR 106/2019, enako tudi VSRS Sklep II DoR 402/2021
Sklep I R 62/2010
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-04-29

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - nezadovoljstvo z delom predsednika sodišča

Tehtnega razloga za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča za odločanje na prvi stopnji ne predstavlja dejstvo, da je eno od zadev, v katerih nastopa tožnik, obravnaval predsednik sodišča, kateremu zaradi nepristranskosti ne zaupa več. Predsednik sodišča namreč ne more vplivati na odločanje v posameznih zadevah.

1. Tožnik v predlogu za določitev drugega sodišča za odločanje v tej zadevi, navaja, da je že predlagal izločitev razpravljajoče sodnice, vendar pa meni, da tudi predsednik okrajnega sodišča v njegovih zadevah sodi nepošteno in se nagiba na stran nasprotne stranke. Zaradi njega nepošteno delajo tudi vsi drugi sodniki sodišča, katerega predsednik je, saj delajo po navodilu šefa. Meni, da je na sodišču diskriminiran in so kršene njegove ustavno zagotovljene človekove pravice.

3. Po 67. členu Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) lahko vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek ali če so za to drugi tehtni razlogi. Tožnik s predlogom za delegacijo pristojnosti ne zasleduje primarnega namena, kateremu je ta institut namenjen (lažje oziroma smotrnejše postopanje v zadevi), temveč očitno meni, da so podani drugi tehtni razlogi za to. Pri tem izraža nezadovoljstvo z delom sodišča v drugih postopkih, v katerih je nastopal kot pravdna stranka. Temu pa institut delegacije pristojnosti ni namenjen in tudi ni

sredstvo za odpravo morebitnih nepravilnosti pri delu sodišča, pač pa imajo stranke za odpravo takih nepravilnosti na razpolago redna (in kadar so izpolnjeni pogoji tudi izredna) pravna sredstva po ZPP.

Tehtnega razloga za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča za odločanje na prvi stopnji tudi ne predstavlja dejstvo, da je eno od zadev, v katerih nastopa tožnik, obravnaval predsednik sodišča, kateremu zaradi nepristranskosti ne zaupa več. Predsednik sodišča namreč ne more vplivati na odločanje v posameznih zadevah. Sodnik je pri opravljanju sodniške funkcije vezan na ustavo in zakon (3. člen Zakona o sodiščih), pri uresničevanju svojih pravic pa mora vselej ravnati tako, da varuje nepristranskost in neodvisnost sojenja (2. člen Zakona o sodniški službi).

4. Ker tudi ostale navedbe o diskriminaciji tožnika ne predstavljajo tehtnih razlogov za prenos pristojnosti po 67. členu ZPP, je

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 83/2010
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-05-26

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - sorodstvo uslužbenca pristojnega sodišča in stranke v postopku - strokovni sodelavec

Za tehten razlog delegacije gre tudi v primeru, ko je zaradi sorodstvenega razmerja stranke s sodnikom ali drugim delavcem sodišča, objektivno gledano lahko podan dvom v nepristranskost odločanja določenega sodišča. Pri odločanju je pomembna funkcija osebe, ki dela na sodišču, njeno razmerje do stranke in tudi narava spornega razmerja o katerem odloča sodišče.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrožno sodišče v Mariboru.

1. Tožnica je predlagala določitev drugega stvarno pristojnega sodišča, ker naj bi bila sedanja partnerka oziroma toženčeva žena A. A. zaposlena na Okrožnem sodišču v Celju kot sodnica. S tem naj bi bil podan dvom v nepristranskost sojenja tega sodišča.

2. Toženec je v zvezi s tožničinim predlogom navedel, da je A. A. res njegova žena in je strokovna sodelavka pri Okrožnem sodišču v Celju.

4. Vrhovno sodišče lahko na predlog stranke določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravi postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi (67. člen Zakona o pravdnem postopku – ZPP). Za tehten razlog delegacije gre tudi v primeru, ko je zaradi sorodstvenega razmerja stranke s sodnikom ali drugim delavcem sodišča, objektivno gledano lahko podan dvom v nepristranskost odločanja določenega sodišča. Pri odločanju je pomembna funkcija osebe, ki dela na sodišču, njeno razmerje do stranke in tudi narava spornega razmerja o katerem odloča sodišče. Zaradi narave spora (ugotavljanje obsega in deležev na skupnem premoženju bivših zakoncev) tudi okoliščina, da je toženčeva partnerka strokovna sodelavka na sodišču, lahko vzbuja dvom v nepristranskost sodišča in je zato Vrhovno sodišče določilo pristojnost Okrožnega sodišča v Mariboru.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 67

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 65/2010
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-05-13

spor o pristojnosti - krajevna pristojnost - izvršba na podlagi verodostojne listine - izvršba na premičnine - prebivališče dolžnika

Domneva se, da ima dolžnik stalno prebivališče na naslovu, ki je naveden v izvršilnem predlogu. S tem v zvezi je odločilno, da je v izvršilnem predlogu kot kraj dolžničinega stalnega prebivališča naveden Podlehnik, ki je na območju Okrajnega sodišča na Ptuju.

Za odločanje v tej zadevi je pristojno Okrajno sodišče na Ptuju.

1. Upnica je pri Okrajnem sodišču v Ljubljani vložila predlog za izvršbo na podlagi verodostojne listine. Ljubljansko sodišče je izdalo sklep o izvršbi in odločilo, da bo po pravnomočnosti sklepa vodilo izvršilni postopek in o njem odločalo Okrajno sodišče na Ptuju. Ptujsko sodišče je nato sprejelo sklep, da ni krajevno pristojno za odločanje in odstopilo zadevo Okrajnemu sodišču v Brežicah, ki je sprožilo spor o pristojnosti.

2. V tej izvršilni zadevi je pristojno Okrajno sodišče na Ptuju.

3. Upnica je v izvršilnem predlogu kot prvo sredstvo izvršbe navedla rubež dolžnikove denarne terjatve in je zato krajevno pristojno sodišče, na območju katerega je takrat dolžnica imela stalno prebivališče.(1) Na podlagi drugega odstavka 17. člena Zakona o pravdnem postopku – ZPP v zvezi s 15. členom Zakona o izvršbi in zavarovanju – ZIZ se pristojnost presodi na podlagi navedb v izvršilnem predlogu in dejstev, ki so znana sodišču. Domneva se, da ima dolžnik stalno prebivališče na naslovu, ki je naveden v izvršilnem predlogu. S tem v zvezi je odločilno, da je v izvršilnem predlogu kot kraj dolžničinega stalnega prebivališča naveden Podlehnik, ki je na območju Okrajnega sodišča na Ptuju.

Op. št. (1):    Primerjaj prvi odstavek 100. člena ZIZ.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.