Sodba IV Ips 90/2009
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-01-21

PREKRŠKOVNO PROCESNO PRAVO - PREKRŠKI - VARNOST CESTNEGA PROMETA

prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja - prepoved uporabe tujega vozniškega dovoljenja na ozemlju Republike Slovenije - odločanje in izdaja sklepa o prenehanju veljavnosti vozniškega dovoljenja - posebna pristojnost - pristojnost za izrek prepovedi uporabe vozniškega dovoljenja

Drugi stavek četrtega odstavka 214. člena ZP-1 določa (izključno) krajevno pristojnost Okrajnega sodišča v Celju le za odločanje o prepovedi uporabe vozniškega dovoljenja v t.i. posebnem postopku (in se ne razteza na položaje, ko sodišče to sankcijo izreče hkrati s sodbo).

Zahtevi za varstvo zakonitosti se ugodi in se izpodbijani sklep razveljavi.

1. Z uvodoma navedenim pravnomočnim sklepom je Okrajno sodišče v Idriji v postopku po 202.a členu Zakona o prekrških (ZP-1) D.J. izreklo prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja.

2. Zahtevo za varstvo zakonitosti vlaga vrhovni državni tožilec. Navaja, da je D.J. imetnik veljavnega tujega vozniškega dovoljenja, izdanega pri Upravni enoti Kumanovo, Republika Makedonija. Okrajno sodišče v Idriji je zato z izpodbijanim sklepom prekršilo določbo osmega odstavka 22. člena Zakona o prekrških (ZP-1), ki določa, da sodišče takšnemu vozniku namesto prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja izreče prepoved uporabe tujega vozniškega dovoljenja na ozemlju Republike Slovenije. Vrhovni državni tožilec poleg tega navaja, da je Okrajno sodišče v Idriji v isti zadevi D.J. s sodbo PR 309/2006 z dne 21.11.2007 že izreklo sankcijo prepovedi uporabe tujega vozniškega dovoljenja na ozemlju Republike Slovenije za dobo šest mesecev. Za izrek takšne sankcije to sodišče ni bilo stvarno pristojno, saj je za izdajo sklepa o prepovedi uporabe vozniškega dovoljenja na območju Republike Slovenije po izrecni določbi četrtega odstavka 214. člena ZP-1 izključno pristojno Okrajno sodišče v Celju. Vrhovnemu sodišču predlaga, naj izpodbijani pravnomočni sklep razveljavi in zadevo vrne v odločanje Okrajnemu sodišču v Celju. Pred tem sodiščem zoper D.J. že teče postopek EPVD 72/2008, zaradi prepovedi uporabe tujega vozniškega dovoljenja na območju Republike Slovenije.

3. Sodišče izreče prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja pod pogoji iz tretjega do šestega odstavka 22. člena ZP-1, to je (praviloma) če voznik v času treh let doseže ali preseže število 18 kazenskih točk v cestnem prometu. Vozniku, ki je imetnik tujega vozniškega dovoljenja, sodišče v skladu z osmim odstavkom 22. člena  ZP-1 pod enakimi pogoji namesto te sankcije izreče prepoved uporabe tujega vozniškega dovoljenja na ozemlju Republike Slovenije za dobo do enega leta.

4. Sodišče prve stopnje je v izpodbijanem sklepu na podlagi obvestila Ministrstva za pravosodje z dne 12.6.2008 ugotovilo, da je bilo D.J. v obdobju treh let pravnomočno izrečeno skupaj 28 kazenskih točk v cestnem prometu in mu na tej podlagi izreklo prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja. Ob upoštevanju ugotovitve, da je D.J. imetnik veljavnega vozniškega dovoljenja, izdanega v Republiki Makedoniji (2. stran sklepa), vrhovni državni tožilec pravilno navaja, da je bila z izrekom te sankcije prekršena določba osmega odstavka 22. člena ZP-1.

5. Pravilne so tudi navedbe zahteve za varstvo zakonitosti, da je Okrajno sodišče v Idriji s sodbo PR 309/2006 z dne 21.11.2007 poleg globe in (enotne) stranske sankcije kazenskih točk D.J. izreklo prepoved uporabe tujega vozniškega dovoljenja na območju Republike Slovenije za čas šestih mesecev. Okrajno sodišče v Idriji je v izpodbijanem sklepu pri ugotavljanju dosežene vsote kazenskih točk upoštevalo tudi v tej sodbi izrečeno (enotno) stransko sankcijo 22 kazenskih točk. S tem je storilo tudi kršitev materialnih določb ZP-1 iz 3. točke 156. člena ZP-1 (prepoved ponovnega odločanja o isti stvari), česar zahteva za varstvo zakonitosti sicer posebej ne uveljavlja.

6. Vrhovni državni tožilec v zahtevi izpostavlja tudi vprašanje pristojnosti Okrajnega sodišča v Idriji za izrek prepovedi uporabe vozniškega dovoljenja s sodbo PR 309/2006 z dne 21.11.2007 (ki z zahtevo za varstvo zakonitosti sicer ni izpodbijana). Pri tem se sklicuje na četrti odstavek 214. člena ZP-1, ki določa, da je za izdajo sklepa o prenehanju veljavnosti vozniškega dovoljenja pristojno okrajno sodišče po stalnem ali začasnem prebivališču storilca, za izdajo sklepa o prepovedi uporabe vozniškega dovoljenja na območju Republike Slovenije pa (izključno) Okrajno sodišče v Celju.

7. Postopek v zvezi z odločanjem in izdajo sklepa o prenehanju veljavnosti vozniškega dovoljenja določa 202.a člen ZP-1. V skladu s to določbo sodišče izreče prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja v dveh položajih. Na podlagi petega odstavka 202.a člena ZP-1 vozniku izreče to sankcijo hkrati s sodbo, s katero ga je spoznalo za odgovornega storitve prekrška (oziroma prekrškov) in mu poleg globe izreklo (enotno) stransko sankcijo 18 kazenskih točk oziroma 7 kazenskih točk, če gre za voznika začetnika (četrti odstavek 235. člena ZVCP-1). Poleg tega sodišče lahko izreče prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja tudi v posebnem postopku (prvi do četrti odstavek 202.a člena ZP-1), ki se začne po uradni dolžnosti na podlagi obvestila Ministrstva za pravosodje, da ima določena oseba v skupni evidenci vpisanih 18 oziroma 7 kazenskih točk.

8. Določba 202.a člena ZP-1 ureja postopek izrekanja prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja, njeno besedilo pa se posebej ne nanaša tudi na postopek izrekanja prepovedi uporabe vozniškega dovoljenja na območju Republike Slovenije. Vrhovno sodišče je v odločbi IV Ips 7/2008 z dne 16.9.2008 (v zvezi z razmejitvijo pristojnosti sodišč in prekrškovnih organov pri izreku kazenskih točk) presodilo, da gre pri odločanju o izreku navedenih sankcij po naravi stvari za enaki situaciji. Določbo 202.a člena ZP-1 je zato treba v celoti uporabiti tudi glede postopka izrekanja sankcije prepovedi uporabe vozniškega dovoljenja na območju Republike Slovenije, kar pomeni, da se tudi ta sankcija izreče ali hkrati s sodbo (peti odstavek 202.a člena ZP-1) ali s sklepom v posebnem postopku (prvi do četrti odstavek 202.a člena ZP-1). Drugi stavek četrtega odstavka 214. člena ZP-1 določa (izključno) krajevno pristojnost Okrajnega sodišča v Celju le za odločanje o prepovedi uporabe vozniškega dovoljenja v t.i. posebnem postopku oziroma se ne razteza na položaje, ko sodišče to sankcijo izreče hkrati s sodbo. Okrajno sodišče v Idriji zato z navedeno (neizpodbijano) sodbo ni kršilo četrtega odstavka 214. člena ZP-1.

9. Vrhovno sodišče je glede na ugotovljeno kršitev osmega odstavka 22. člena ZP-1 zahtevi vrhovnega državnega tožilca za varstvo zakonitosti ugodilo in izpodbijani sklep razveljavilo (prvi odstavek 426. člena ZKP v zvezi s 171. členom ZP-1), pri čemer zadeve ni vrnilo v ponovno odločanje. Pred Okrajnim sodiščem v Celju teče zoper D.J. na podlagi obvestila Ministrstva za pravosodje z dne 4.6.2008 postopek EPVD 72/2008, zaradi prepovedi uporabe tujega vozniškega dovoljenja na območju Republike Slovenije. Pri odločanju v tej zadevi bo Okrajno sodišče v Celju moralo upoštevati, da v skupni evidenci kazenskih točk po izdaji sodbe Okrajnega sodišča v Idriji PR 309/2006 z dne 21.11.2007 (ki je postala pravnomočna 22.5.2008) nepravilno ni prišlo do izbrisa pred tem izrečenih kazenskih točk (četrti odstavek 207. člena ZP-1).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.