VSRS sklep Cp 14/2009
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-05-28

priznanje tuje sodne odločbe - odločba avstrijskega sodišča - ugotovitev o izvršljivosti tuje sodne odločbe

Ovira za priznanje in ugotovitev izvršljivosti tuje sodne odločbe je v skladu z Uredbo ES št. 44/2001 lahko le sodna odločba, izdana v sporu med istima strankama, ne pa tek sodnega postopka o isti zadevi. Nepravnomočnost tuje sodne odločbe more biti le razlog za prekinitev postopka za priznanje tuje sodne odločbe.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Pritožnici nosita sami svoje stroške pritožbenega postopka.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom zavrnilo ugovor nasprotnih udeleženk zoper sklep o priznanju meničnega plačilnega naloga Deželnega sodišča za civilnopravne zadeve v Gradcu, Avstrija 16 Cg 101/03 z dne 9. 5. 2003 in ugotovilo, da za njegovo izvršljivost ni ovir.

2. Nasprotni udeleženki v pritožbi zoper sklep uveljavljata razloge bistvenih kršitev določb postopka iz 1. točke prvega odstavka 338. člena v zvezi s prvim odstavkom in 14. točko drugega odstavka 339. člena ZPP ter zmotne uporabe materialnega prava. Navedli sta, da sta zoper plačilni nalog, katerega priznanje in ugotovitev izvršljivosti se zahteva, vložili pravočasen ugovor, nista pa prejeli odgovora na ugovor. Menita, da plačilni nalog ni pravnomočen, dokazno breme o njegovi pravnomočnosti pa je na predlagateljici. Poleg tega ni končan postopek, ki na podlagi istega temelja teče pri Okrožnem sodišču v Mariboru pod opr. št. II P 135/2002, zaradi česar je bil postopek pred Deželnim sodiščem v Avstriji nezakonit. Iz istega temelja je predlagateljica pri Okrajnem sodišču v Mariboru pod opr. št. I 2005/16042 vodila izvršbo, v tem postopku pa sta nasprotni udeleženki vložili ugovor, o katerem še ni odločeno. Nadalje sta navedli, da je bila kreditna pogodba sklenjena v času, ko pravni red Republike Slovenije ni dopuščal najemanja kreditov v tujini in predlagateljica ni imela dovoljenja Banke Slovenije za vodenje kreditnih poslov v Republiki Sloveniji, zaradi česar je sporna kreditna pogodba lahko le temelj naturalne in ne civilne obligacije. Nasprotni udeleženki predlagata, naj Vrhovno sodišče izpodbijani sklep razveljavi in predlog za priznanje in ugotovitev izvršljivosti tuje sodne odločbe zavrne.

3. Sodišče je pritožbo vročilo predlagateljici, ki nanjo ni odgovorila.

5. Pravna podlaga za odločitev v zadevi je Uredba Sveta (ES), št. 44/2001 z dne     22. 12. 2000 o pristojnosti in priznanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (v nadaljevanju Uredba). Predlog za priznanje in za ugotovitev izvršljivosti tuje sodne odločbe se zavrne le v primerih, določenih v   34. in v 35. členu Uredbe. Ugovor v zvezi s pridržkom javnega reda (1. točka 34. člena Uredbe) je v taki meri nespecificiran, da o njegovi utemeljenosti ni mogoče odločiti. Gre namreč za priznanje in ugotovitev izvršljivosti meničnega plačilnega naloga, pritožnici pa nista izkazali pravno upoštevne vezi s kreditno pogodbo, ki naj bi bila sklenjena v nasprotju s prisilnimi predpisi, veljavnimi ob njeni sklenitvi.

6. Nasprotni udeleženki v pritožbi ponavljata ugovor iz 3. točke 34. člena Uredbe, po kateri se sodna odločba ne prizna, če je nezdružljiva s sodno odločbo, izdano v sporu med istima strankama v državi članici, v kateri se zahteva priznanje. Ustrezen odgovor je vsebovan že v izpodbijanem sklepu. Poleg tega pa more biti ovira za priznanje in ugotovitev izvršljivosti tuje sodne odločbe le sodna odločba, izdana v sporu med istima strankama, nasprotni udeleženki pa sta izrecno navedli, da postopek pred slovenskim sodiščem še ni končan. Tudi trditve o nepravnomočnosti sporne tuje odločbe ne morejo biti ovira za priznanje in ugotovitev izvršljivosti tuje sodne odločbe. Nepravnomočna sodna odločba more biti le razlog za prekinitev tega postopka, ne pa ovira za  ugoditev predlogu (37. in 46. člen Uredbe).

7. Navedbe v zvezi z izvršilnim postopkom, ki naj bi tekel pred Okrajnim sodiščem v Mariboru, in v zvezi z ugovorom zastaranja so v tolikšni meri nesubstancirane, da jih ni mogoče preizkusiti.

8. Po ugotovitvi, da niti razlogi, ki jih uveljavljata pritožnici, niti razlogi, ki jih je treba upoštevati po uradni dolžnosti, niso podani, je Vrhovno sodišče pritožbo zavrnilo (353. člen ZPP). Odločitev o pritožbi vključuje zavrnitev predloga za povrnitev stroškov pritožbenega postopka (prvi odstavek 154. člena ZPP).

Uredba sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah člen 34, 35, 37, 46.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.