TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
Sklep X Ips 388/2009, enako tudi X Ips 60/2010, X Ips 202/2012 
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-09-21

Če sodna taksa za revizijo ni plačana v roku, ki ga v nalogu za plačilo določi sodišče, se šteje, da je revident vloženo revizijo umaknil.

Ugotovi se, da je tožeča stranka umaknila revizijo.

1. Zoper pravnomočno sodbo sodišča prve stopnje je tožeča stranka dne 24. 6. 2009 po odvetniku vložila revizijo, za katero ob vložitvi ni bila plačana predpisana sodna taksa.

2. Sodišče prve stopnje je tožečo stranko z nalogom za plačilo sodne takse z dne 30. 6. 2009 pozvalo, naj v roku 15 dni od vročitve tega plačilnega naloga plača sodno takso za revizijo (po tar. št. 6131 Zakona o sodnih taksah - ZST-1) v znesku 164,00 EUR in jo pri tem opozorilo, da se bo v nasprotnem primeru štelo, da je glede na določilo tretjega odstavka 105.a člena Zakona o pravdnem postopku - ZPP umaknila revizijo. Plačilni nalog je tožeča stranka prejela po pooblaščencu dne 1. 7. 2009, kar je razvidno iz povratnice v sodnem spisu.

3. Po določbi prvega odstavka 22. člena Zakona o upravnem sporu - ZUS-1 se v upravnem sporu za vprašanja postopka, ki v ZUS-1 niso urejena, primerno uporabljajo določbe ZPP. V ZUS-1 vprašanje plačila sodnih taks ter posledic njihovega neplačila oziroma umika revizije ni urejeno, zato se tudi v upravnem sporu uporabljajo določbe prvega in drugega odstavka 105.a člena ZPP, po katerih mora biti predpisana sodna taksa plačana ob vložitvi revizije, najkasneje pa v roku, ki ga določi sodišče v nalogu za plačilo sodne takse, v katerem stranko tudi opozori na posledice neplačila. Določba tretjega odstavka istega člena pa določa, da če sodna taksa ni plačana v navedenem roku in niso podani pogoji za oprostitev, odlog ali obročno plačilo sodnih taks, se šteje, da je vloga umaknjena.

4. Tožeča stranka kljub prejetemu nalogu za plačilo sodne takse le-te v roku 15 dni ni plačala, pogoji za oprostitev, odlog ali obročno plačilo sodnih taks pa niso podani, zato bi lahko sodišče prve stopnje ob smiselni uporabi prvega odstavka 374. ZPP, v zvezi s tretjim odstavkom 105.a člena ZPP in prvim odstavkom 22. člena ZUS-1 štelo, da je revizijo umaknila in ugotovilo umik revizije. Ker tega sodišče prve stopnje ni storilo, je to storilo Vrhovno sodišče.

5. Na podlagi drugega odstavka 14. člena ZUS-1 je Vrhovno sodišče odločilo po sodniku posamezniku.

ZPP člen 105a, 105a/1, 105a/2, 105a/3, 374, 374/1.

Opr. št: X Ips 60/2010, ECLI:SI:VSRS:2010:X.IPS.60.2010

Opr. št: X Ips 202/2012, ECLI:SI:VSRS:2012:X.IPS.202.2012

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep X Ips 404/2007, enako tudi X Ips 306/2008, X Ips 15/2010
Sklep III DoR 15/2009
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-10-07

dopuščena revizija - pomembno pravno vprašanje - pogodba o prometu blaga in storitev - občina kot gospodarski subjekt - zastaranje terjatve

O vprašanju, o katerem se revizija dopusti, Vrhovno sodišče še ni odločalo.

Dopuščena je revizija o vprašanju ali razlogi, iz katerih rok iz prvega odstavka 374. člena Zakona o obligacijskih razmerjih velja za medsebojne pogodbene terjatve gospodarskih subjektov, (lahko) veljajo tudi v primeru, če je ena od pogodbenic občina.

Revizija se dopusti o vprašanju, ali razlogi, iz katerih rok iz prvega odstavka 374. člena Zakona o obligacijskih razmerjih velja za medsebojne pogodbene terjatve gospodarskih subjektov, (lahko) veljajo tudi v primeru, če je ena od pogodbenic občina.

1. Sodišče prve stopnje je tožničinemu tožbenemu zahtevku zoper prvo toženko za plačilo pogodbene cene podjema ugodilo po ugotovitvi, da so bila ustrezna dela izvedena. Zavrnilo pa je tožničin tožbeni zahtevek zoper drugo toženko, ker je menilo, da je ta zahtevek glede na za spor aktualni 374. člen Zakona o obligacijskih razmerjih zastaran.

2. Sodišče druge stopnje je z zavrnitvijo tožničine pritožbe potrdilo sodbo sodišča prve stopnje v njenem navedenem zavrnilnem delu (s prvostopenjskim razlogom za zavrnitev se je strinjalo). Na pritožbo prve toženke pa je sodbo sodišča prve stopnje v njenem navedenem ugodilnem delu spremenilo, tako da je tudi tožbeni zahtevek zoper prvo toženko zavrnilo. Menilo je namreč, da na podlagi Aneksa (k pogodbi) z dne 5. 8. 1996 druga toženka ni pristopila k dolgu prve toženke, ampak ga je prevzela.

3. V predlogu za dopustitev revizije tožnica nasprotuje pravilnosti obeh navedenih nosilnih razlogov pravnomočne zavrnitve njenih tožbenih zahtevkov (zoper prvo oziroma drugo tožnico).

5. Pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) so izpolnjeni glede pravnega vprašanja, ki izhaja iz predloga in je opredeljeno v I. točki izreka tega sklepa. O njem Vrhovno sodišče še ni odločalo. Revizijo je zato v tem obsegu dopustilo; sicer pa je predlog v delu, ki teh pogojev ne izpolnjuje, zavrnilo (drugi odstavek 367.c člena ZPP).

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367a

Zakon o obligacijskih razmerjih (1978) - ZOR  - člen 374, 374/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III Ips 77/2009
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-09-08

dovoljenost revizije - vrednost spornega predmeta - zavrženje predloga za dovolitev revizije

Ker vrednost zahtevkov ne presega mejne vrednosti za dovoljenost revizije, revizija ni dovoljena.

Tožeča stranka krije sama svoje stroške revizijskega postopka.

1. Obravnavani postopek se je pred sodiščem prve stopnje končal pred uveljavitvijo Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o pravdnem postopku (ZPP-D, Ur. l. RS, št. 45/2008). Zato se po drugem odstavku njegovega 130. člena nadaljuje po dotedanjih določbah Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS, št. 73/2007 – uradno prečiščeno besedilo).

2. Po določbi 490. člena ZPP revizija v gospodarskih sporih ni dovoljena, če vrednost spornega predmeta glede izpodbijanega dela pravnomočne sodbe ne presega 20.864,63 EUR (prej 5,000.000,00 SIT).(1) Za vrednost spornega predmeta se vzame vrednost glavnega zahtevka (prvi odstavek 39. člena ZPP). Vrednost obresti se upošteva le, če se uveljavljajo kot glavni zahtevek (drugi odstavek 39. člena ZPP).

3. V obravnavani zadevi sta bila pravnomočno zavrnjena zahtevka tožeče stranke za:

plačilo odškodnine za ukradeni tovorni vozili v višini 2,683.802,06 SIT (sedaj 11.199,31 EUR) z zamudnimi obrestmi od 10. 5. 2006 do plačila,

plačilo zamudnih obresti od že izplačane odškodnine (v višini 4,518.602,00 SIT in 2,460.144,00 SIT) za obdobje od 10. 5. 2006 do 25. 7. 2006, kar znaša 191.389,72 SIT (sedaj 798,66 EUR).

4. Ker vrednost navedenih zahtevkov ne presega mejne vrednosti za dovoljenost revizije, revizija, ki jo je zoper sodbo sodišča druge stopnje vložila tožeča stranka, ni dovoljena. Vrhovno sodišče jo je zavrglo na podlagi 377. člena ZPP, ker tega v mejah svojih pooblastil ni storilo že sodišče prve stopnje.

5. Tožeča stranka, ki z revizijo ni uspela, po prvem odstavku 154. člena ZPP sama krije svoje stroške revizijskega postopka.

Op. št. (1): Po prvem odstavku 13. člena Zakona o uvedbi eura (Ur. l. RS, št. 114/2006) se šteje, da se tolarski zneski, navedeni v predpisih in sodnih aktih, z dnem uvedbe eura (1. 1. 2007) glasijo na euro, preračunano po tečaju zamenjave. Tečaj zamenjave je določen v Uredbi Sveta (ES) št. 1086/2006 z dne 11. 7. 2006 (UL L št. 195 z dne 15. 7. 2006) in znaša 239,640 slovenskih tolarjev za 1 euro.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 39, 39/1, 39/2, 377, 490

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III Ips 95/2009
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-09-22

dovoljenost revizije - vrednost spornega predmeta - gospodarski spor - zavrženje revizije

Ker se spor nanaša na pravno razmerje, ki je nastalo med tožečo stranko kot samostojno podjetnico in toženo stranko, ki je gospodarska družba, se zanj uporabljajo pravila, ki veljajo v gospodarskih sporih (prva točka prvega odstavka 481. člena ZPP).

Tožena stranka krije sama svoje stroške revizijskega postopka.

1. Obravnavani postopek se je pred sodiščem prve stopnje končal pred uveljavitvijo Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o pravdnem postopku (ZPP-D, Uradni list RS, št. 45/2008). Zato se po drugem odstavku njegovega 130. člena nadaljuje po dotedanjih določbah Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Uradni list RS, št. 73/2007 – uradno prečiščeno besedilo).

2. Tožeča stranka je od tožene stranke zahtevala plačilo treh računov za dobavljeno hlodovino v skupnem znesku 2,950.248,00 SIT (prej 12.311,17 EUR)(1) in obračunanih zamudnih obresti v višini 7,310.379,00 SIT (sedaj 30.505,67 EUR), oboje skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi. Ker se spor nanaša na pravno razmerje, ki je nastalo med tožečo stranko kot samostojno podjetnico in toženo stranko, ki je gospodarska družba, se zanj uporabljajo pravila, ki veljajo v gospodarskih sporih (prva točka prvega odstavka 481. člena ZPP).

3. V gospodarskih sporih je revizija dovoljena, če vrednost spornega predmeta glede izpodbijanega dela pravnomočne sodbe presega 20.864,63 EUR, prej 5,000.000,00 SIT (490. Člen ZPP). Za vrednost spornega predmeta se vzame vrednost glavnega zahtevka (prvi odstavek 39. člena ZPP). Vrednost obresti se upošteva le, če se uveljavljajo kot glavni zahtevek (drugi odstavek 39. člena ZPP).

4. Tožena stranka je vložila revizijo zoper del sodbe sodišča druge stopnje, s katerim je bil zavrnjen del njene pritožbe in potrjen del sodbe sodišča prve stopnje, po katerem je dolžna tožeči stranki plačati glavnico v višini 12.311,17 EUR z zamudnimi obrestmi. Ker vrednost spornega predmeta ne presega zgoraj navedene mejne vrednosti, revizija ni dovoljena. Vrhovno sodišče jo je zavrglo na podlagi 377. člena ZPP, ker tega v mejah svojih pooblastil ni storilo že sodišče prve stopnje.

5. Tožena stranka, ki z revizijo ni uspela, po prvem odstavku 154. člena ZPP sama krije svoje stroške revizijskega postopka.

Op. št. (1): Po prvem odstavku 13. člena Zakona o uvedbi eura (Uradni list RS, št. 114/2006) se šteje, da se tolarski zneski, navedeni v predpisih in sodnih aktih, z dnem uvedbe eura (1. 1. 2007) glasijo na euro, preračunano po tečaju zamenjave. Tečaj zamenjave je določen v Uredbi Sveta (ES) št. 1086/2006 z dne 11. 7. 2006 (UL L št. 195 z dne 15. 7. 2006) in znaša 239,640 slovenskih tolarjev za 1 euro.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 39, 39/1, 39/2, 481, 481/1, 481/1-1, 490

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III R 55/2009
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-10-13

spor o pristojnosti - krajevna pristojnost - sporazum o krajevni pristojnosti

V obravnavanem primeru se je dolžnik v ugovoru skliceval na dogovor o krajevni pristojnosti in pogodbo z omenjenim dogovorom tudi priložil ugovoru. Zato je treba določiti krajevno pristojnost sodišča po 69. členu ZPP.

Krajevno pristojno sodišče za odločanje v sporu je Okrožno sodišče v Ljubljani.

1. Okrajno sodišče v Piranu je izdalo sklep o izvršbi na podlagi verodostojne listine. Po vložitvi ugovora ga je razveljavilo v delu, s katerim je izvršbo dovolilo, ter zadevo odstopilo Okrožnemu sodišču v Kopru kot stvarno in krajevno pristojnemu sodišču za odločanje v sporu.

2. Okrožno sodišče v Kopru je sprožilo spor o pristojnosti. Meni, da je krajevno pristojno sodišče za odločitev v sporu Okrožno sodišče v Ljubljani po določbi 69. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) o sporazumu o krajevni pristojnosti.

3. Kadar izvršilno sodišče zaradi dolžnikovega ugovora razveljavi sklep o izvršbi, izdan na podlagi verodostojne listine, odstopi zadevo pristojnemu pravdnemu sodišču (drugi stavek drugega odstavka 62. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju; ZIZ).

4. Po 65. členu Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o izvršbi in zavarovanju (Ur. l. RS, št. 115/2006; ZIZ-E) je treba postopke, v katerih je bil predlog za izvršbo vložen pred 1. 1. 2008 (datum uveljavitve Pravilnika o obrazcih, vrstah izvršb in poteku avtomatiziranega izvršilnega postopka), nadaljevati in dokončati po določbah zakona, ki so veljale do uveljavitve tega zakona. Skladno besedilu drugega odstavka 62. člena ZIZ, kakršno je bilo pred novelo ZIZ-E (prim. Ur. l. RS, št. 51/98, 75/2002, 16/2004, 17/2006 in 69/2006), je sodišče lahko sporazum o krajevni pristojnosti upoštevalo samo, če ga je upnik uveljavljal v predlogu za izvršbo in ga predlogu za izvršbo tudi priložil, oziroma če ga je dolžnik uveljavljal v ugovoru zoper sklep o izvršbi in ga ugovoru tudi priložil (tretji stavek drugega odstavka 62. člena ZIZ). V obravnavanem primeru se je dolžnik v ugovoru (i) skliceval na dogovor o krajevni pristojnosti in (ii) pogodbo z omenjenim dogovorom tudi priložil ugovoru. Zato je treba določiti krajevno pristojnost sodišča po 69. členu ZPP. Po podatkih v spisu (glej drugi odstavek 17. člena ZPP) namreč ne gre za spor, za katerega bi ZPP določal izključno krajevno pristojnost. Vrhovno sodišče Republike Slovenije je zato na podlagi 5. točke 106. člena Zakona o sodiščih odločilo, kot to izhaja iz izreka sklepa.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 24, 25/2, 69, 106, 106-5

Zakon o izvršbi in zavarovanju (1998) - ZIZ  - člen 62, 62/2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II DoR 58/2009
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-09-10

CIVILNO PROCESNO PRAVO - ZAVAROVANJE TERJATEV - OBLIGACIJSKO PRAVO - ODŠKODNINSKO PRAVO

dopustitev revizije - zavarovanje terjatve - pravna podlaga za izplačilo odškodnine - dopuščena revizija

Dopuščena revizija: kakšna je bila pravna podlaga za tožničino izplačilo banki kreditodajalki, katerega povračilo zahteva od toženca kot kreditojemalkinega poroka.

Predlogu se ugodi in se revizija dopusti glede vprašanja, kakšna je bila pravna podlaga za tožničino izplačilo banki kreditodajalki, katerega povračilo v obravnavani zadevi zahteva od toženca kot kreditojemalkinega poroka.

1. Sodišče prve stopnje je delno vzdržalo v veljavi sklep o izvršbi istega sodišča I 2003/00335 z dne 5. 9. 2003 tudi glede obveznosti toženca, tako da je toženec skupaj s kreditojemalko dolžan plačati tožnici 7.524,87 EUR in izvršilne stroške z zakonskimi zamudnimi obrestmi ter pravdne stroške, prav tako z zakonskimi zamudnimi obrestmi. Glede toženčeve obveznosti za plačilo višjega zneska je sklep o izvršbi razveljavilo in tožbeni zahtevek zavrnilo. Zavrnilo je tudi toženčev pobotni ugovor glede plačila 7.150,76 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi.

2. Sodišče druge stopnje je toženčevi pritožbi delno ugodilo in izpodbijano sodbo spremenilo tako, da je toženec dolžan tožnici solidarno s kreditojemalko plačati 7.046,21 EUR ter da se glede višjega zahtevka sklep o izvršbi razveljavi in tožbeni zahtevek zavrne. V ostalem je toženčevo pritožbo zavrnilo in izpodbijano sodbo sodišča prve stopnje potrdilo.

3. Toženec je v predlogu za dopustitev revizije kot ključno vprašanje navedel, na kateri pravni podlagi je tožnica kreditodajalki izplačala odškodnino, tj. na podlagi zavarovanja, ki ga je s tožnico sklenila kreditodajalka, ali na podlagi zavarovanja, ki ga je s tožnico sklenila kreditojemalka. Sodišči sta zavzeli stališče, da je bilo zavarovanje sklenjeno med kreditodajalko in zavarovalnico, Vrhovno sodišče pa je v podobni zadevi II Ips 629/2001 (sodba z dne 24. 10. 2002) zavzelo stališče, da je bilo zavarovanje sklenjeno med kreditojemalcem in zavarovalnico. Širši interes za odločitev v zadevi je podan, ker je zavarovanje kreditnih obveznosti pri zavarovalnicah pri vseh bankah, ki poslujejo v Republiki Sloveniji, ena od vrsta zavarovanja kreditov. To pomeni, da bi lahko nastalo še veliko podobnih situacij, in je zaradi tega treba zagotoviti njihovo enako obravnavanje.

5. Glede vprašanja, ki ga izpostavlja revizija, tj. kakšna je bila pravna podlaga za tožničino izplačilo banki kreditodajalki, katerega povračilo v obravnavani zadevi zahteva od toženca kot kreditojemalkinega poroka, so pogoji za dopustitev revizije izpolnjeni. V tem obsegu je zato Vrhovno sodišče revizijo dopustilo (tretji odstavek 367.c člena Zakona o pravdnem postopku).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II DoR 142/2009, enako tudi II DoR 134/2009
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-10-01

CIVILNO PROCESNO PRAVO - ODŠKODNINSKO PRAVO

dopustitev revizije - nepopoln predlog za dopustitev revizije - opredelitev vrednosti izpodbijanega dela sodbe - odškodninski spor - zavrženje predloga za dopustitev revizije

Toženka v predlogu ni opredelila vrednosti izpodbijanega dela sodbe in ni navedla, koliko naj bi po njenem stališču znašala pravična denarna odškodnina za vsakega od tožnikov. Te pomanjkljivosti v postopku s predlogom za dopustitev revizije ni mogoče odpraviti.

1. Sodišče prve stopnje je toženki naložilo, da mora tožnikoma plačati vsakemu po 8.000,00 EUR odškodnine za duševne bolečine zaradi posega v osebnostne pravice v zvezi s prekomernim hrupom cestnega prometa. Sodišče druge stopnje je toženkino pritožbo zavrnilo in potrdilo prvostopenjsko sodbo.

2. Toženka v pravočasnem predlogu za dopustitev revizije proti drugostopenjski sodbi zatrjuje neenotno prakso Višjega sodišča v Mariboru o višine pravične denarne odškodnine v številnih zadevah, v katerih je podlaga o prekomernem hrupu ista, kar naj bi toženki onemogočalo sklepanje poravnav. V primerjavo ponuja tudi konkretne zadeve.

4. Z zadnjo novelo Zakona o pravdnem postopku (ZPP-D) spremenjena ureditev revizijskega postopka v 367. členu najprej ureja primere, ko je revizija vselej dovoljena (če vrednost izpodbijanega dela pravnomočne sodbe presega 40.000,00 EUR) in primere, ko revizije ni (če ta vrednost ne presega 2.000,00 EUR oziroma če zakon določa, da revizije ni), v razponu med obema vrednostima pa lahko stranka vloži predlog za dopustitev revizije. Zato mora vrhovno sodišče vselej preveriti, ali bi bila v zadevi, v kateri stranka predlaga dopustitev revizije, revizija sploh dovoljena.

5. V tej zadevi ni mogoče ugotoviti, ali vrednost izpodbijanega dela drugostopenjske sodbe presega prag iz četrtega odstavka 367. člena ZPP. Toženka v predlogu te vrednosti ni opredelila in tudi ni navedla, koliko naj bi po njenem stališču znašala pravična denarna odškodnina za vsakega od tožnikov. Izostanek te opredelitve v predlogu za dopustitev revizije ima enake posledice kot njen izostanek v reviziji (primerjaj razloge pravnega mnenja Občne seje VS RS s 26. 6. 2002), saj te pomanjkljivosti tudi v postopku s predlogom za dopustitev revizije ni mogoče odpraviti.

6. Ker ima lahko zaradi izostale opredelitve revizijsko izpodbijanega dela nepopoln predlog za dopustitev revizije le enake posledice, kot iz enakega razloga nepopolna revizija, je vrhovno sodišče na podlagi 377. člena ZPP zavrglo toženkin predlog.

Opr. št: II DoR 134/2009, ECLI:SI:VSRS:2009:II.DOR.134.2009

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep II DoR 108/2009, enako tudi II DoR 130/2009, II DoR

Sklep II DoR 132/2009, enako tudi II DoR 141/2009, II DoR
Sklep II DoR 90/2009
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-10-08

CIVILNO PROCESNO PRAVO - STANOVANJSKO PRAVO

dopuščena revizija - pomembno pravno vprašanje - odpoved najemne pogodbe za službeno stanovanje - službeno stanovanje - stanovanje na trgu - status le določenim osebam dostopnega stanovanja, oddanega z javnim razpisom

Ker so glede vprašanja, navedenega v predlogu za dopustitev revizije, podane zakonske predpostavke, je Vrhovno sodišče revizijo v predlaganem obsegu dopustilo.

Revizija se dopusti glede vprašanja, ali stanovanje, ki se odda na podlagi javnega razpisa, a je dostopno le za določen krog oseb, predstavlja tržno stanovanje ali službeno stanovanje v smislu določb SZ-1.

1. Sodišče prve stopnje je ugodilo tožbenemu zahtevku za odpoved najemne pogodbe za enoinpolsobno stanovanje ter za njegovo izpraznitev in izročitev. Toženki je naložilo plačilo tožničinih stroškov postopka.

2. Sodišče druge stopnje je toženkini pritožbi ugodilo in sodbo sodišča prve stopnje spremenilo tako, da je tožbeni zahtevek zavrnilo in plačilo toženkinih pravdnih stroškov naložilo tožnici. Odločilo je, da je tožnica dolžna toženki povrniti tudi stroške pritožbenega postopka.

3. Tožnica je zoper sodbo sodišča druge stopnje vložila predlog za dopustitev revizije,v katerem trdi, da ni sodne prakse glede možnosti odpovedi najemnih razmerij za službena stanovanja v primeru, če je najemnik lastnik drugega primernega stanovanja in da ni sodne prakse glede razlikovanja med službenim in kadrovskim stanovanjem. Meni, da je od odgovora na navedeni vprašanji odvisna razlaga 40. člena Stanovanjskega zakona (SZ), in sicer, ali je mogoče službeno stanovanje oddati v najem le za določen čas, in ali je v primeru, ko se stanovanje odda za tržno najemnino, na podlagi javnega razpisa in le določenemu krogu oseb, mogoče šteti, da gre za tržno stanovanje. Opozarja tudi na zmotno uporabo materialnega prava, ker sodišče ni uporabilo pravilnika, ki je veljal v času odločanja.

5. Pogoji za dopustitev revizije so izpolnjeni glede vprašanja, ki ga izpostavlja predlog, tj. ali stanovanje, ki se (s strani lokalne skupnosti) odda na podlagi javnega razpisa, a je dostopno le za določen krog oseb (predlagateljica ga imenuje kadrovsko stanovanje), predstavlja tržno stanovanje ali službeno stanovanje v smislu določb Stanovanjskega zakona (SZ-1). V tem obsegu je zato Vrhovno sodišče revizijo dopustilo (tretji odstavek 367.c člena Zakona o pravdnem postopku).

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 367a, 367c/3

Stanovanjski zakon (1991) - SZ  - člen 40

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II DoR 146/2009
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-10-08

dopustitev revizije - nepopoln predlog za dopustitev revizije - opredelitev pomena pravnih vprašanj - zavrženje predloga za dopustitev revizije

Ker tožnica v predlogu ni natančno in konkretno opredelila spornega pravnega vprašanja in navedla okoliščin, ki kažejo na njegovo pomembnost, predlog ni popoln.

1. Sodišče prve stopnje je ugodilo tožbenemu zahtevku za plačilo odškodnine v višini 1.375,71 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi, v presežku za še zahtevanih 6.344,20 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi pa je zahtevek zavrnilo. Toženki je naložilo povrnitev dela tožničinih stroškov postopka, sorazmernega uspehu v pravdi.

2. Sodišče druge stopnje je tožničino pritožbo zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje. Odločilo je, da stranki krijeta vsaka svoje stroške pritožbenega postopka.

3. Tožnica je zoper sodbo sodišča druge stopnje vložila predlog za dopustitev revizije, v katerem graja odločitev o zavrnitvi dokaznega predloga za postavitev novega izvedenca, o zavrnitvi njenih pritožbenih navedb iz razloga neprepričljivosti in odločitev o višini odškodnine za telesne bolečine, za strah in za duševne bolečine zaradi zmanjšanja življenjske aktivnosti.

5. Po četrtem odstavku 367.b člena ZPP mora stranka v predlogu za dopustitev revizije med drugim natančno in konkretno navesti sporno pravno vprašanje in okoliščine, ki kažejo na njegovo pomembnost. Teh elementov v predlogu za dopustitev revizije ni. Posplošeno sklicevanje na zakonski razlog za dopustitev revizije ne zadostuje za sklep, da je stranka navedla okoliščine, ki kažejo na pomembnost pravnega vprašanja.

6. Ker predlog ni popoln, ga je Vrhovno sodišče zavrglo (šesti odstavek 367.b člena ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep II DoR 108/2009, enako tudi II DoR 130/2009, II DoR

Sklep II DoR 132/2009, enako tudi II DoR 141/2009, II DoR