Sodba II Ips 582/2009
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2010-03-18

S prevzemom dolga je S. d.d. stopila na mesto toženca in je ta postal prost obveznosti plačila pogodbene vrednosti stanovanja.

1. Sodišče prve stopnje je s sodbo zavrnilo tožničin zahtevek, da ji je toženec dolžan plačati kupnino v znesku 50.455,21 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi, pritožbeno sodišče pa je v celoti zavrnilo tožničino pritožbo in potrdilo prvostopenjsko sodbo.

2. Tožnica je vložila revizijo proti sodbi pritožbenega sodišča, ker „ne temelji na pravilni uporabi materialnega predpisa“. Sodišče bi moralo izvesti dodatne dokaze, kar pa ni storilo. Zaključek, da naj bi bil z izročitvijo stanovanja poravnan dolg N., ki se plača z večstransko kompenzacijo, naj bi bil nasproten „izvedenemu dokaznemu postopku“. Revidentka opozarja na razlagalne določbe 99. in 101. člena Zakona o obligacijskih razmerjih – ZOR. Ni tudi nepomembno, da toženec neposredno priznava, da je sprejel ponujeno stanovanje kot izpolnitev obljube, ki mu jo je dal Z. in ne kot obliko plačila njegove terjatve do nogometnega kluba. Tožnica poleg tega navaja različna dejstva  v zvezi s sklenitvijo pravnega posla. Iz izvedenega dokaznega postopka, zlasti pogodbe, napisane v gostilni J. med Z. in tožencem, naj bi bilo razvidno, da je bila podlaga, na kateri temelji podpis sporne prodajne pogodbe, nedopustna. Tožnica ni nikoli obljubila tožencu, da bo izpolnila obljubo tretjega. Pravni posel, ki sta ga sklenili pravdni stranki, po razlagi sodišča tudi ne zagotavlja ekvivalence spolnitev. Zagotovo ni dopusten motiv za sklenitev prodajne pogodbe, izpolnitev obljube in plačilo nagrade tretje osebe kupcu. Tožnica je sicer svoj tožbeni zahtevek utemeljevala na drugi pravni podlagi, vendar pa sodišče na to pravno podlago ni vezano. V vsakem primeru tožeča stranka uveljavlja povračilo škode, ki je nastala, ne glede na to, ali to utemeljuje z obveznostjo plačila kupnine ali pa uveljavlja ničnost pogodbe.

3. Revizija je bila dostavljena Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije in vročena tožencu, ta pa nanjo ni odgovoril.

5. Zaradi prepovedi iz tretjega odstavka 370. člena Zakona o pravdnem postopku – ZPP ni mogoče upoštevati vseh tistih revizijskih trditev, ki kakorkoli spreminjajo ali relativizirajo tista relevantna dejstva, ki predstavljajo podlago izpodbijane sodbe pritožbenega sodišča. Tožnica v reviziji ni uveljavljala revizijsko upoštevnih procesnih kršitev, ki bi bile povezane s sodno ugotovljenim dejanskim stanjem. Materialnopravni preizkus sodbe je zato vezan na naslednja revizijsko neizpodbojna dejstva:

Pravdni stranki sta 5. 10. 1995 sklenili pogodbo, katere predmet je izročitev stanovanja s prodajno vrednostjo 12,091.086 SIT.

Toženec in N. sta  sklenila pogodbo o zaposlitvi dne 29. 11. 1994 za delovno mesto vodje strokovnega dela prve tekmovalne ekipe kluba.

Toženec je sporno stanovanje prevzel v posest.

Toženec je imel proti N. terjatev, ki je dosegala najmanj prodajno vrednost stanovanja.

Skupen namen obeh pogodbenih (pravdnih) strank ob sklepanju pogodbe v letu 1995 je bil, da tožnica izroči tožencu stanovanje v last in posest z namenom poravnave dolga N.  do toženca, ter se za plačilo kupnine izvede kompenzacija med N., S. d.d. kot glavnim sponzorjem in tožečo stranko.

Toženec se je glede plačila prodajne vrednosti stanovanja dogovoril z direktorjem S. d.d., ki je bila takrat generalni sponzor N.

6. Ob navedenih relevantnih dejstvih je materialnopravno pravilno stališče, da plačilo pogodbene vrednosti spornega stanovanja ne predstavlja pogodbene spolnitve toženca in zato tožničin tožbeni zahtevek za plačilo kupnine proti tožencu ni utemeljen. Toženčev dogovor s sponzorjem S. d.d. predstavlja pogodbo o prevzemu dolga v skladu z določbo prvega odstavka 446. člena ZOR, v prevzem dolga pa je glede na ugotovljena dejstva nedvomno privolila tudi tožnica. S prevzemom dolga je S. d.d. stopila na mesto toženca in je ta postal prost obveznosti plačila pogodbene vrednosti stanovanja(1).

7. Zavrnitev revizije ima podlago v 378. členu ZPP, implicira pa tudi zavrnitev tožničinega predloga za povrnitev revizijskih stroškov.(2)

Op. št. (1):    Primerjaj določbo prvega odstavka 448. člena ZOR.

Op. št. (2):    Primerjaj določbo prvega odstavka 154. člena ZPP.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.