Sklep I R 93/2009, enako tudi I R 94/2009
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-07-23

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - nezadovoljstvo z delom sodišča

Preizkus že sprejetih odločitev in dosedanja dinamika odločanja sodišča ne more biti predmet presoje v postopku o predlogu za prenos pristojnosti po določbi 67. člena ZPP. Z naštetim nezadovoljna stranka ima na razpolago izrecno predvidene druge procesnopravne možnosti, ki zato ne morejo hkrati pomeniti tudi tehtnega razloga za delegacijo pristojnosti v pomenu pravkar navedene zakonske določbe.

1. Pred Okrožnim sodiščem v Mariboru kot stvarno in krajevno pristojnim sodiščem je zoper nasprotno udeleženko v teku nepravdni postopek zaradi izdaje ukrepa prepovedi približevanja, v katerem je slednja predlagala določitev drugega stvarno pristojnega sodišča za postopanje v tej zadevi. Predlog utemeljuje s trditvami o nezaupanju Okrožnemu sodišču v Mariboru v vseh zoper njo sproženih postopkih zaradi zavarovanja njene mladoletne hčerke A. A., ki je od rojstva otrok s posebnimi potrebami. Prepričana je, da ne bo deležna nepristranskega obravnavanja, kar potrjujejo nekatere že doslej izdane, po njenem mnenju nezakonite odločbe (zlasti v zvezi z začasno prepovedjo približevanja in njenim podaljšanjem), enako pa tudi že sama dinamika odločanja sodišča v teh občutljivih postopkih, v katerih je obremenjena z grožnjo, da bo „izgubila“ otroka, za katerega je od rojstva dalje storila vse, da bi mu omogočila normalen razvoj in preživetje v svetu zdravih ljudi. Dvom v nepristranskost sodišča utemeljuje s konfliktom interesov med njo in njeno materjo B. A., ki je vplivna upokojena zdravnica (nekdanja predstojnica ...) in ki prijateljuje z vodjo Okrožnega državnega tožilstva v Mariboru, znanci zdravniške družine A. pa so tudi številni izvedenci – vključno s psihiatrinjo C.C., ki je bila že določena za izvedenko v tem postopku. Zavzema se za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča izven območja Višjega sodišča v Mariboru.

3. Stvarna in krajevna pristojnost sodišča za odločanje v sodnem postopku je urejena z zakonom in stranke mimo teh določb ne morejo poljubno izbirati sodišča. Tudi pogoji za sicer izjemoma predvideno možnost odstopa od takšne ureditve so določeni v zakonu. Po določbi 67. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) v zvezi s 37. členom Zakona o nepravdnem postopku (ZNP) lahko Vrhovno sodišče na predlog stranke (ali pristojnega sodišča) določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi.

4. Razloga smotrnosti, torej da bi se postopek laže (hitreje in ceneje) opravil pred drugim sodiščem, nasprotna udeleženka ne zatrjuje. Če pa spričo vsebine njenega predloga meri na dvom o tako imenovani objektivni nepristranskosti sodišča, je tak dvom sicer lahko „drug tehten razlog“ v pomenu določbe 67. člena ZPP. Vendar mora biti utemeljenost takega dvoma tudi izkazana, saj se objektivna nepristranskost sodišča izraža zlasti v percepciji javnosti o nevtralnosti in neodvisnosti sodišča kot nosilca sodne funkcije, ki se kot eden od postulatov poštenega sojenja domneva. Tega pa ni mogoče pravno upoštevno storiti z ne povsem artikuliranim sklicevanjem na vplivnost zdravniške družine A., na prijateljevanje matere nasprotne udeleženke – sicer začasne skrbnice mld. A. A. – z vodjo Okrožnega državnega tožilstva v Mariboru, ali s sklicevanjem na znanstvo družine A. s številnimi izvedenci medicinske stroke (za angažiranje katerih v sodnih postopkih ima z izbiro morebiti nezadovoljna stranka na razpolago procesnopravno izrecno predvidene druge možnosti za varstvo svojih interesov). Enako velja glede očitkov o nezakonitosti dosedanjih odločitev in glede graje dinamike postopanja in odločanja, saj preizkus že sprejetih odločitev in dosedanja dinamika odločanja sodišča ne more biti predmet presoje v postopku o predlogu za prenos pristojnosti po določbi 67. člena ZPP. Z naštetim nezadovoljna stranka ima na razpolago izrecno predvidene druge procesnopravne možnosti, ki zato ne morejo hkrati pomeniti tudi tehtnega razloga za delegacijo pristojnosti v pomenu pravkar navedene zakonske določbe.

5. Ker se po obrazloženem izkaže, da razlogi, ki bi terjali prenos pristojnosti, niso podani, je bilo treba predlog nasprotne udeleženke zavrniti.

Opr. št: I R 94/2009, ECLI:SI:VSRS:2009:I.R.94.2009

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.