Sodba X Ips 252/2009
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-08-27

informacija javnega značaja - javni uslužbenci - osebni podatki

Razkritje osebnega podatka je lahko pod določenimi pogoji dopustno tudi v okviru izvrševanja pravice do dostopa do informacij javnega značaja.

Le v primeru, če bi se zahteva prosilca nanašala na podatke, ki v skladu s 6. členom ZDIJZ pomenijo izjeme od prosto dostopnih informacij, bi moral organ prosilcu zavrniti dostop do zahtevane informacije.

II. Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrže.

1. Z izpodbijano sodbo je sodišče prve stopnje na podlagi prvega odstavka 63. člena Zakona o upravnem sporu – ZUS-1 (Ur. l. RS, št. 105/2006) zavrnilo tožbo tožeče stranke zoper odločbo tožene stranke z dne 23. 1. 2009. Z navedeno odločbo je tožena stranka ugodila pritožbi prosilca A.A. zoper odločbo Občine B. z dne 5. 11. 2008, in tožeči stranki naložila, da je dolžna nosilcu posredovati fotokopijo zapisnika inšpektorice za sistem javnih uslužbencev, o opravljenem inšpekcijskem nadzoru na sedežu Občine B. z dne 24. 9. 2007.

2. V obrazložitvi izpodbijane sodbe se sodišče prve stopnje strinja z odločitvijo tožene stranke, ne pa z vsemi njenimi stališči. Sklicuje se na določbe: 1., 4., 6. člena Zakona o dostopu do informacij javnega značaja – ZDIJZ in 50. člena Zakona o javnih uslužbencih – ZJU.

3. Zoper izpodbijano sodbo je tožeča stranka vložila revizijo zaradi bistvene kršitve določb postopka v upravnem sporu in zmotne uporabe materialnega prava.

Revizijo vlaga, ker bi odločitev imela zanjo zelo hude posledice, gre pa tudi za pomembno pravno vprašanje glede dostopa do informacij, ki so predmet spora. To vprašanje ima tudi širši pomen. Že s tožbo je uveljavljala, da so v obravnavanem zapisniku inšpektorice takšni podatki, ki ne morejo biti dostopni vsakomur, saj gre za podatke, povzete iz kadrovskih evidenc. Dostop do spornih podatkov omejuje 50. člen ZJU. Če se prosilcu omogoči dostop do teh podatkov, s tem pridejo v javnost. Oseba, katere podatki pridejo v javnost, pa ima pravico do tožbe in celo možnost odškodnine. S tem bi tožeči stranki nastala velika materialna in moralna škoda. Prosilcu pa so bili že posredovani podatki, ki ne posegajo v centralno kadrovsko evidenco. Meni, da je v tem primeru ZJU nasproti ZDIJZ specialni zakon in je zato treba upoštevati določbe ZJU, ker so v nasprotnem primeru določbe ZJU v tem delu brez pravnega pomena. Predlaga, da Vrhovno sodišče reviziji ugodi in razveljavi izpodbijano sodbo ter ugodi tožbenemu zahtevku, podrejeno pa predlaga razveljavitev izpodbijane sodbe in vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v novo sojenje. Hkrati z revizijo vlaga tudi predlog za izdajo začasne odredbe na podlagi drugega odstavka 84. člena ZUS-1. Predlaga, da Vrhovno sodišče z začasno odredbo do odločitve o reviziji zadrži izročitev zapisnika inšpektorice za sistem javnih uslužbencev, o opravljenem inšpekcijskem nadzoru na sedežu Občine B. z dne 24. 9. 2007.

4. Tožena stranka v odgovoru na revizijo predlaga njeno zavrnitev.

5. A.A. kot prizadeta stranka na revizijo ni odgovoril.

7. Po drugem odstavku 83. člena ZUS-1 je revizija dovoljena, če je podan eden izmed pogojev za njeno dovoljenost. Trditveno in dokazno breme o obstoju pogojev za dovoljenost revizije je na strani revidenta. Po presoji Vrhovnega sodišča je podan razlog za dovoljenost revizije iz 2. točke drugega odstavka 83. člena ZUS-1, saj pravno vprašanje razlage dostopa do informacij javnega značaja, ki je v obravnavani zadevi bistveno za odločitev, po vsebini zadeve pomeni odločitev o pomembnem pravnem vprašanju, o katerem Vrhovno sodišče še ni odločalo.

8. Revizija v upravnem sporu je izredno pravno sredstvo zoper pravnomočno sodbo sodišča prve stopnje (83. člen ZUS-1). Po določbi prvega odstavka 85. člena ZUS-1 se revizija lahko vloži le zaradi bistvene kršitve določb postopka v upravnem sporu iz drugega in tretjega odstavka 75. člena ZUS-1 ter zaradi zmotne uporabe materialnega prava. Po 86. členu ZUS-1 Vrhovno sodišče preizkusi izpodbijano sodbo samo v tistem delu, v katerem se izpodbija z revizijo, in v mejah razlogov, ki so v njej navedeni, po uradni dolžnosti pa pazi na pravilno uporabo materialnega prava.

9. Po presoji Vrhovnega sodišča je bilo v obravnavani zadevi na podlagi v upravnem postopku ugotovljenega dejanskega stanja materialno pravo pravilno uporabljeno.

10. Vrhovno sodišče se strinja s stališčem sodišča prve stopnje, da določbe ZJU in ZDIJZ ne urejajo istih pravic, saj po določbi prvega odstavka 1. člena ZDIJZ ta zakon ureja postopek, ki vsakomur omogoča prost dostop in ponovno uporabo informacij javnega značaja, s katerimi razpolagajo državni organi, organi lokalnih skupnosti, javne agencije, javni skladi in druge osebe javnega prava, nosilci javnih pooblastil in izvajalci javnih služb. Določbe ZJU pa urejajo skupna načela in druga skupna vprašanja sistema javnih uslužbencev (prvi odstavek 2. člena ZJU). Zato v postopku, ki se vodi na podlagi ZDIJZ, ni mogoče uporabiti določb ZJU, če je to v nasprotju z ZDIJZ.

11. V obravnavani zadevi gre za dostop do zapisnika o opravljenem inšpekcijskem nadzoru kot informaciji javnega značaja. Inšpektorica za sistem javnih uslužbencev je namreč opravila inšpekcijski nadzor v občinski upravi tožeče stranke zaradi domnevnih kršitev določb ZJU. Njen zapisnik pa je tudi po presoji Vrhovnega sodišča treba razumeti kot dokument v smislu prvega odstavka 4. člena ZDIJZ. Po določbi prvega odstavka 4. člena ZDIJZ je informacija javnega značaja namreč informacija, ki izvira iz delovnega področja organa, nahaja pa se v obliki dokumenta, zadeve, dosjeja, registra, evidence ali drugega dokumentarnega gradiva (v nadaljnjem besedilu: dokument), ki ga je organ izdelal sam, v sodelovanju z drugim organom, ali pridobil od drugih oseb.

12. ZJU v prvem odstavku 46. člena določa, da se za izvajanje politike upravljanja s kadrovskimi viri v organih državne uprave, za obračun plač in izvajanje drugih obveznosti delodajalca ter za odločanje o pravicah in obveznostih iz delovnih razmerij vodi centralna kadrovska evidenca državne uprave. Po določbi prvega odstavka 50. člena ZJU pa za namene iz prvega odstavka 46. člena ZJU lahko podatke centralne kadrovske evidence pridobijo predstojniki, vodje kadrovskega poslovanja, druge osebe, ki odločajo o pravicah in obveznostih javnih uslužbencev, javni uslužbenci, ki opravljajo naloge organizacijsko-kadrovskega in finančnega poslovanja, vezanega na obračun plač, ter inšpektorji.

13. V zadevah, ko informacijski pooblaščenec odloča o pravici do dostopa informacij javnega značaja pa dejansko odloča kot državni organ tudi o pravicah in dolžnostih zavezanca, v tem primeru tožeče stranke. V 6. členu ZDIJZ so sicer določene izjeme, ko organi, navedeni v prvem odstavku 1. člena ZDIJZ, lahko zavrnejo prosilcu dostop do zahtevane informacije. Ena izmed takšnih izjem je določena v 3. točki prvega odstavka 6. člena ZDIJZ, in sicer ko gre za osebni podatek, katerega razkritje bi pomenilo kršitev varstva osebnih podatkov v skladu z zakonom, ki ureja varstvo osebnih podatkov. To po vsebini uveljavlja tožeča stranka. Razkritje osebnega podatka pa je lahko pod določenimi pogoji dopustno tudi v okviru izvrševanja pravice do dostopa do informacij javnega značaja. Po tretjem odstavku 6. člena ZDIJZ se namreč ne glede na določbe prvega odstavka tega člena dostop do zahtevane informacije dovoli, če gre za podatke o uporabi javnih sredstev ali podatke, povezane z opravljanjem javne funkcije ali delovnega razmerja javnega uslužbenca, razen v primerih iz 1. in 5. do 8. točke prvega odstavka ter v primerih, ko zakon, ki ureja javne finance, ali zakon, ki ureja javna naročila, določata drugače. Javni uslužbenec pa je skladno s prvim odstavkom 1. člena ZJU posameznik, ki sklene delovno razmerje v javnem sektorju. Del javnega sektorja so tudi državni organi in uprave samoupravnih lokalnih skupnosti (1. alinea drugega odstavka 1. člena ZJU).

14. Ker pa v obravnavani zadevi gre za podatke iz inšpekcijskega zapisnika, povezane z opravljanjem delovnega razmerja javnih uslužbencev, zaposlenih pri tožeči stranki, in s tem posredno za podatke o uporabi javnih sredstev, ter ne gre za izjeme iz 6. člena ZDIJZ, se Vrhovno sodišče strinja s presojo sodišča prve stopnje, da je bil v obravnavani zadevi ZDIJZ pravilno uporabljen in da bi morala tožeča stranka podatke posredovati tako, kot ji je bilo naloženo z odločbo informacijskega pooblaščenca. Le v primeru, če bi se zahteva prosilca nanašala na podatke, ki v skladu s 6. členom ZDIJZ pomenijo izjeme od prosto dostopnih informacij, bi moral organ prosilcu zavrniti dostop do zahtevane informacije. Ker pa v obravnavani zadevi ne gre za takšen primer, je tožena stranka pravilno odločila na podlagi citiranih določb ZDIJZ in ne na podlagi ZJU, to pa je pravilno presodilo tudi sodišče prve stopnje.

15. Glede na navedeno so revizijski ugovori neutemeljeni in ne morejo vplivati na drugačno odločitev Vrhovnega sodišča.

16. Po presoji Vrhovnega sodišča se je sodišče prve stopnje v izpodbijani sodbi opredelilo tudi do pravno pomembnih tožbenih ugovorov, zato ni podana zatrjevana bistvena kršitev določb postopka.

17. Ker ni podan nobeden izmed uveljavljenih revizijskih razlogov, in tudi ne tisti, na katere je dolžno paziti po uradni dolžnosti, je Vrhovno sodišče revizijo kot neutemeljeno zavrnilo na podlagi 92. člena ZUS-1.

18. Ker je po določbi 84. člena ZUS-1 mogoče začasno odredbo izdati le do odločitve v reviziji, ki pa jo je revizijsko sodišče zavrnilo s to sodbo in je ta odločitev (formalno) pravnomočna, ni izpolnjena procesna predpostavka za izdajo začasne odredbe. Zato je Vrhovno sodišče ob smiselni uporabi 89. člena v zvezi z drugim odstavkom 84. člena ZUS-1 predlog za izdajo začasne odredbe zavrglo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.