Sklep III Ips 89/2007
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2008-03-25

dovoljenost revizije - vrednost spornega predmeta - objektivna kumulacija tožbenih zahtevkov - zavrženje revizije

Tožeča stranka s tožbo izpodbija pet asignacij in pet plačil, opravljenih na njihovi podlagi. Asignacijske pogodbe so bile sklenjene ob različnih dneh; poleg tega pa je v treh kot asignat nastopala družba B., d.o.o. iz Ljubljane, v dveh pa družba M. d.o.o. iz Ljubljane. Ker zahtevki tožeče stranke temeljijo na različnih dejanskih podlagah, se dovoljenost revizije presoja za vsakega od njih posebej.

2. Tožena stranka sama krije svoje stroške revizijskega postopka.

(1) Okrožno sodišče v Ljubljani (sodišče prve stopnje) je ugotovilo, da pet pravnih dejanj, ki so bila storjena po pravnem predniku druge tožnice v korist tožene stranke, nima pravnega učinka proti stečajni masi druge tožnice. Posledično je toženi stranki naložilo, da v stečajno maso vrne 9,500.000,00 SIT (sedaj 39.642,80 EUR) z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 15. 12. 2003 do plačila. Višje sodišče v Ljubljani (sodišče druge stopnje) je zavrnilo pritožbo tožene stranke in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje. (2) Tožena stranka je proti sodbi sodišča druge stopnje vložila revizijo. V njej uveljavlja bistvene kršitve določb pravdnega postopka in zmotno uporabo materialnega prava.

(3) Revizija je bila vročena tožeči stranki, ki nanjo ni odgovorila, in Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije.

(5) Po prvem odstavku 13. člena Zakona o uvedbi eura (Uradni list RS, št. 114/2006) se šteje, da se tolarski zneski, navedeni v predpisih in sodnih aktih, z dnem uvedbe eura (1. 1. 2007) glasijo na euro, preračunano po tečaju zamenjave. Tečaj zamenjave je določen v Uredbi Sveta (ES), št. 1086/2006 z dne 11. 7. 2006 (UL L št. 195 z dne 15. 7. 2006), in znaša 239,640 slovenskih tolarjev za 1 euro.

(6) Po določbi 490. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP; Uradni list RS, št. 73/2007 -uradno prečiščeno besedilo) revizija v gospodarskih sporih ni dovoljena, če vrednost spornega predmeta glede izpodbijanega dela pravnomočne sodbe ne presega 20.864,63 EUR (prej 5,000.000,00 SIT). V primeru objektivne kumulacije zahtevkov se za ugotovitev pravice do revizije uporabijo pravila 41. člena ZPP. Uvrščena so namreč v poglavje „ugotovitev vrednosti spornega predmeta“ in vsebinsko dopolnjujejo 39. člen ZPP, kot temeljno pravilo tega poglavja, ki se uporablja tudi za ugotovitev pravice do revizije.(1) Če uveljavlja tožeča stranka v tožbi zoper isto toženo stranko več zahtevkov, ki se opirajo na isto dejansko in pravno podlago, je za dovoljenost revizije odločilen seštevek vrednosti vseh zahtevkov (prvi odstavek 41. člena ZPP). Če imajo tožbeni zahtevki različno (dejansko in/ali pravno) podlago, pa je za dovoljenost revizije odločilna vrednost vsakega posameznega zahtevka (drugi odstavek 41. člena ZPP).

(7) V obravnavanem primeru je tožeča stranka s tožbo izpodbijala pet asignacij in pet plačil, opravljenih na njihovi podlagi. Asignacijske pogodbe so bile sklenjene ob različnih dneh; poleg tega pa je v treh kot asignat nastopala družba B., d.o.o. iz Ljubljane, v dveh pa družba M. d.o.o. iz Ljubljane. Ker zahtevki tožeče stranke temeljijo na različnih dejanskih podlagah, se dovoljenost revizije presoja za vsakega od njih posebej.

(8) Na podlagi asignacijske pogodbe z dne 20. 8. 2002 (priloga A1 v spisu) je družba B. d.o.o. toženi stranki dan kasneje nakazala 2,000.000,00 SIT (sedaj 8.345,85 EUR). Na podlagi asignacijske pogodbe z dne 29. 7. 2002 (priloga A3 v spisu) je družba B. d.o.o. toženi stranki dan kasneje nakazala 2,000.000,00 SIT (sedaj 8.345,85 EUR). Na podlagi asignacijske pogodbe z dne 2. 7. 2002 (priloga A5 v spisu) je družba B. d.o.o. toženi stranki dan kasneje nakazala 2,000.000,00 SIT (sedaj 8.345,85 EUR). Na podlagi asignacijske pogodbe z dne 14. 11. 2002 (priloga A7 v spisu) je družba M. d.o.o. istega dne toženi stranki nakazala 1,500.000,00 SIT (sedaj 6.259,39 EUR). Na podlagi asignacijske pogodbe z dne 24. 9. 2002 (priloga A10 v spisu) pa je družba M. d.o.o. istega dne toženi stranki nakazala 2,000.000,00 SIT (sedaj 8.345,85 EUR).

(9) Ker vrednost nobenega od posameznih zahtevkov ne presega 20.864,63 EUR (prej 5,000.000,00 SIT) in ker revidentka tudi ni navedla dejstev, ki bi v dani procesni situaciji utemeljevala dovoljenost revizije, je revizijsko sodišče revizijo kot nedovoljeno zavrglo (377. člen ZPP).

(10) Tožena stranka, ki z revizijo ni uspela, po prvem odstavku 154. člena ZPP sama krije svoje stroške revizijskega postopka.

Op.št. (1): Tako Vrhovno sodišče tudi v sklepih III Ips 28/2000 z dne 24. 5. 2000, II Ips 271/2001 z dne 24. 1. 2002, III Ips 125/2001 z dne 30. 5. 2002, III Ips 94/2002 z dne 6. 2. 2003, III Ips 28/2004 z dne 15. 2. 2005, III Ips 44/2007 z dne 23. 5. 2007, III Ips 137/2007 z dne 29. 1. 2008.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep III Ips 11/2008, enako tudi III Ips 134/2007