Sklep VIII Ips 115/2008
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2008-04-22

razveljavitev odločbe sodišča prve stopnje - revizija - zavrženje revizije

S sklepom, s katerim je sodišče druge stopnje vrnilo zadevo v novo sojenje sodišču prve stopnje, postopek ni bil pravnomočno končan, zato je bilo potrebno revizijo zoper drugostopenjsko odločbo kot nedovoljeno zavreči.

Tožnik krije sam svoje stroške za odgovor na revizijo.

Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek za razveljavitev sklepov disciplinskih organov tožene stranke, na podlagi katerih je tožniku prenehalo delovno razmerje. Posledično je zavrnilo tudi reintegracijski zahtevek in denarne zahtevke. Zavrglo pa je tožbeni zahtevek za plačilo odškodnine zaradi nezakonitega prenehanja delovnega razmerja.

Sodišče druge stopnje je pritožbi tožnika ugodilo ter sodbo in sklep sodišča prve stopnje razveljavilo in zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Drugotožena stranka je (po odvetniku) vložila "revizijo zoper sodbo Višjega delovnega in socialnega sodišča z dne 6.12.2007" zaradi zmotne uporabe materialnega prava. Ne glede na (sicer obsežno) vsebino navedene vloge, je že na prvi pogled očitno, da je taka kot je, vložena zoper neobstoječo sodno odločbo in bi jo bilo že iz tega razloga mogoče zavreči. Dne 6.12.2007 sodišče druge stopnje v tej zadevi namreč ni izdalo nobene sodbe, temveč le v uvodu navedeni razveljavitveni sklep.

Drugotožena stranka je sicer z vlogo z dne 5.2.2008 "popravila" prvotno vlogo v revizijo zoper sklep z dne 6.12.2007. Vendar te vloge v tem postopku ni mogoče več upoštevati, saj je vložena prepozno. Ne glede na to pa je bila revizijskemu sodišču zadeva predložena kot revizija zoper sklep Višjega delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani, opr. št. Pdp 681/2007-84 z dne 6.12.2007.

Revizija je bila v skladu s 375. členom Zakona o pravdnem postopku (Uradno prečiščeno besedilo, Uradni list RS, št. 36/2004 - ZPP) vročena Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije, in tožeči stranki, ki je nanjo odgovorila in predlaga, da jo revizijsko sodišče kot nedovoljeno zavrže.

Revizija je izredno pravno sredstvo zoper pravnomočne sodbe, izdane na drugi stopnji (prvi odstavek 367. člena ZPP). Revizija se lahko vloži tudi zoper sklep, vendar le zoper sklep sodišča druge stopnje, s katerim je bil postopek pravnomočno končan (prvi odstavek 384. člena ZPP). S sklepom, s katerim je sodišče druge stopnje vrnilo zadevo v novo sojenje sodišču prve stopnje, pa postopek očitno ni bil pravnomočno končan, saj ni končan še niti na prvi stopnji.

Ker je revizija vložena zoper sodno odločbo, zoper katero je po zakonu ni mogoče vložiti (pritožbe na podlagi 30. člena ZDSS-1 pa drugotožena stranka ni vložila), jo je revizijsko sodišče zavrglo (377. člen v zvezi s 374. členom ZPP).

Tožnik je bil izrecno pozvan k odgovoru na očitno nedovoljeno pravno sredstvo. Toda iz navedb tožnika v odgovoru na revizijo ne izhaja ničesar, kar bi bistveno vplivalo na odločitev sodišča. Odgovor ni bil potreben. Zato je revizijsko sodišče sklenilo, da krije tožnik stroške zanj sam (prvi odstavek 165. člena v zvezi s prvim odstavkom 155. člena ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.