Sodba II Ips 392/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2007-06-07

premoženjska razmerja med izvenzakonskima partnerjema - sklepanje pravnih poslov med izvenzakonskima partnerjema - posojilo - kogentne norme ZZZDR - skupno in posebno premoženje

Sklepanje pravnih poslov med zakoncema (in torej tudi med konkretnima pravdnima strankama) načeloma sicer res ne pozna omejitev, vendar pa je pri tem treba upoštevati kogentne določbe ZZZDR o premoženjskih razmerjih med zakonci in pravni naravi skupnega premoženja.

1. Sodišče prve stopnje je v celoti zavrnilo tožnikov denarni zahtevek v zvezi z zatrjevanim posojilom, ki naj bi ga po tožbenih trditvah tožnik dal toženki v letu 1997.

2.Pritožbeno sodišče je zavrnilo tožnikovo pritožbo proti prvostopenjski sodbi.

3.Tožnik je vložil revizijo proti sodbi pritožbenega sodišča zaradi "zmotne uporabe materialnega prava, absolutne bistvene kršitve določb pravdnega postopka ter relativne bistvene kršitve določb pravdnega postopka drugostopenjskega sodišča". Revident ponavlja svoje trditve iz pritožbe proti prvostopenjski sodbi v zvezi s tem, da je 10.10.1997 svoji tedanji izvenzakonski partnerki posodil denar za nakup osebnega avtomobila Daewoo Lanos ter je zato tudi najel kredit pri Gorenjski banki. Šlo naj bi za "klasično" posojilno pogodbo v ustni obliki. Pravdni stranki sta sicer res živeli v izvenzakonski skupnosti, vendar ne ves čas in zaradi nezanesljivosti toženke tožniku tudi ni prišlo na misel, da bi ji kaj podarjal. Kupljeni avtomobil je bil registriran izključno na toženko in ni bil družinski avto. Tožba nima nikakršne zveze z nepravdnim postopkom v zvezi s skupnim premoženjem. V nadaljevanju revizije je ponovno opisan postopek v zvezi s kreditom in nakupom avtomobila. V zvezi z drugostopenjsko sodbo revident poudarja, da med pravdo ni zatrjeval, da v času nakupa spornega avtomobila izvenzakonska skupnost ni obstajala. Treba pa bi bilo upoštevati, da sporni avtomobil ni bil skupno premoženje pravdnih strank, ker bi ga sicer toženka zahtevala že v tožbi za delitev skupnega premoženja. Tožnikovo stališče je, da bi bilo treba presojati "voljo in namen strank ob sklenitvi pravnega posla in bi moralo biti to odločujoče dejstvo, ne pa trajanje izvenzakonske skupnosti, v času danega posojila". Pomembno naj bi bilo tudi, da je priča B. O. izjavil, da je dal posojilo izključno toženki in ne tudi tožniku. Revidentu se zdi tudi pomembno, na koga je bil avto registriran in kdo ga je vozil.

4.Revizija je bila vročena toženki (odgovor na revizijo ni bil podan) in Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije.

6.Za odločitev o tožbenem zahtevku je bila odločilna okoliščina, da sta pravdni stranki ob nakupu spornega avtomobila živeli v "dalj časa trajajoči življenjski skupnosti moškega in ženske"(1). S tem v zvezi je treba premoženjska razmerja pravdnih strank, ki so nastala v navedenem obdobju, presojati enako kot razmerja zakoncev(2). Premoženje, ki sta ga pravdni stranki pridobili v spornem obdobju, je zato načeloma njuno skupno premoženje(3). V tem pogledu ni pomembno, ali sta se stranki dogovorili, da bo toženka izključno uporabljala sporni avtomobil(4). Sklepanje pravnih poslov med zakoncema (in torej tudi med konkretnima pravdnima strankama) načeloma sicer res ne pozna omejitev(5), vendar pa je pri tem treba upoštevati kogentne določbe ZZZDR o premoženjskih razmerjih med zakonci in pravni naravi skupnega premoženja(6). S tem v zvezi bi bil lahko predmet posojila med pravdnima strankama le denarni znesek, ki bi spadal v tožnikovo osebno premoženje(7). Tožnik v tožbi ni postavil trditev o tem, da naj bi posojeni znesek predstavljal njegovo osebno premoženje, še več, postavil je trditev, da je toženki "posodil" znesek, ki si ga je pred tem izposodil pri Gorenjski banki d.d. Kranj in gre tako že na prvi pogled za premoženje, pridobljeno z delom v času trajanja izvenzakonske skupnosti(8). S tem v zvezi je materialnopravno pravilno stališče sodišč prve in druge stopnje o neutemeljenosti tožbenega zahtevka.

7.Revizijsko sodišče pri odločanju ni moglo upoštevati tistih revizijskih navedb, ki se nanašajo na zmotno in nepopolno ugotovitev dejanskega stanja (in torej tudi na dokazno oceno sodišča)(9). Prav tako ni moglo upoštevati revidentovih nekonkretiziranih očitkov procesnih kršitev(10). Revizijske navedbe, ki so bile postavljene izven polja materialnopravnega odločanja v okvirih prejšnje točke obrazložitve te sodbe, niso odločilnega pomena in jih zato revizijsko sodišče ni posebej presojalo(11).

8.Revizijsko sodišče je zavrnilo revizijo na podlagi določbe 378. člena ZPP. Zavrnitev revizije implicira tudi zavrnitev revidentovega predloga za povrnitev revizijskih stroškov(12).

Op. št. (1): Relevantna dejstva v zvezi s pravno kvalifikacijo razmerja strank niso bila sporna. Op. št. (2): Primerjaj določbo 12. člena Zakona o zakonski zvezi in družinskih razmerjih - ZZZDR. Op. št. (3): Primerjaj določbo drugega odstavka 51. člena ZZZDR.Op. št. (4): Primerjaj določbo drugega odstavka 52. člena ZZZDR.Op. št. (5): Primerjaj določbo 62. člena ZZZDR.Op. št. (6): Primerjaj določbe 51. do 54. člena ZZZDR.Op. št. (7): Primerjaj določbo prvega odstavka 51. člena ZZZDR.Op. št. (8): Primerjaj določbo drugega odstavka 51. člena ZZZDR.Op. št. (9): Primerjaj določbo tretjega odstavka 370. člena ZPP.Op. št. (10): Primerjaj določbo 371. člena ZPP.Op. št. (11): Primerjaj določbi prvega odstavka 360. člena v zvezi s 383. členom ZPP. Op. št. (12): Primerjaj določbi prvega odstavka 154. člena ZPP.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.