Sklep I Up 748/2007
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2008-01-17

prepozna tožba - predlog za vrnitev v prejšnje stanje - pomanjkljiv pravni pouk

Nepopolni pravni pouk na upravni odločbi (manjka navedba roka, v katerem se vloži upravna tožba), ni opravičen razlog za vrnitev v prejšnje stanje.

Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijani sklep.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom zavrnilo tožnikov predlog za vrnitev v prejšnje stanje (1. točka izreka) ter zavrglo njegovo tožbo kot prepozno (2. točka izreka). Svojo odločitev je med drugim utemeljilo s tem, da je bil tožniku upravni akt druge stopnje (odločba Ministrstva za gospodarstvo z dne 21.3.2007) vročen 5.4.2007, tožbo pa je vložil po preteku 30-dnevnega roka dne 9.5.2007. Nepopoln pravni pouk v odločbi druge stopnje (manjka navedba roka v katerem se lahko vloži tožba pri pristojnem sodišču) naj ne bi bil opravičen razlog za zamudo procesnega roka za vložitev tožbe. Če pravni pouk v odločbi upravnega organa ni popoln, lahko stranka glede na določbo 5. odstavka 210. člena ZUP (1986) ravna ali po veljavnih predpisih, lahko pa tudi zahteva v osmih dneh od organa, ki je odločbo izdal, naj jo dopolni. Ker v takem primeru teče rok za pritožbo oziroma za sodno tožbo od dneva vročitve dopolnjene odločbe, je presodilo, da tožnik ne more zamude procesnega roka za vložitev tožbe opravičiti z nepopolnim pravnim poukom.

Tožeča stranka vlaga pritožbo iz vseh pritožbenih razlogov ter navaja, da naj bi bilo stališče sodišča prve stopnje o nepopolnem pravnem pouku v upravni odločbi druge stopnje napačno. Pravni pouk v omenjeni odločbi ni nepopoln, ampak je napačen. Po izrecni določbi 4. odstavka 215. člena ZUP pa ravnanje po napačnem pouku ne more imeti za stranko nobenih škodljivih posledic. Zato predlaga, da se pritožbi ugodi, izpodbijani sklep razveljavi in zadeva vrne sodišču prve stopnje v nov postopek.

Po presoji pritožbenega sodišča je odločitev sodišča prve stopnje pravilna in zakonita. Tožbo je treba glede na določbo 1. odstavka 28. člena ZUS-1 vložiti v tridesetih dneh od vročitve upravnega akta, s katerim je bil končan postopek. Ni sporno, da je bila tožniku v obravnavanem primeru odločba Ministrstva za gospodarstvo z dne 21.3.2007, v zvezi s katero je postala prvostopna odločba dokončna, vročena 5.4.2007, ter da se je 30-dnevni rok za vložitev tožbe (ta je pričel teči 6.4.2007) iztekel v ponedeljek 7.5.2007. Zato je pravilna ugotovitev, da je dne 9.5.2007 vložena tožba prepozna in pravilna odločitev o zavrženju take tožbe na podlagi 2. točke 1. odstavka 36. člena ZUS-1.

Iz določbe 3. odstavka 210. člena ZUP (1986) izhaja, da je treba v primerih, če je zoper odločbo mogoč upravni spor, v pouku navesti, pri katerem sodišču lahko stranka vloži tožbo in v katerem roku. V obravnavanem primeru sporni pravni pouk ne vsebuje navedbe roka v katerem lahko stranka vloži tožbo. Zato ga je sodišče pravilno opredelilo kot nepopoln in ne kot napačen pravni pouk.

ZUP (1986) v 5. odstavku 210. člena določa ravnanje stranke v primeru, če odločba sploh nima pouka ali če je pouk nepopoln. Takrat lahko stranka ravna po veljavnih predpisih, lahko pa zahteva v osmih dneh od organa, ki je odločbo izdal, naj jo dopolni. Ker v takem primeru teče rok za sodno tožbo od dneva vročitve dopolnjene odločbe, je sodišče prve stopnje pravilno presodilo, da tožnik zamude roka z nepopolnim pravnim poukom ne more opravičiti.

Glede na navedeno je pritožbeno sodišče na podlagi določbe 76. člena v zvezi z 1. odstavkom 82. člena ZUS-1 pritožbo zavrnilo in potrdilo izpodbijani sklep.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.