TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
Sklep X Ips 369/2008, enako tudi X Ips 241/2008
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2008-06-05

Sodba UPRS (zunanji oddelek v Celju) U 105/2008

revizija - dovoljenost - postulacijska sposobnost - pravniški državni izpit

Upoštevajoč pravno mnenje, sprejeto na Občni seji Vrhovnega sodišča Republike Slovenije dne 26.6.2002, da sodišče zavrže revizijo, ki jo je vložila stranka sama, če ni najpozneje v njej izkazala, da ima opravljen pravniški državni izpit, je revizijsko sodišče revizijo kot nedovoljeno zavrglo na podlagi 89. člena ZUS-1.

Z izpodbijano sodbo je sodišče prve stopnje zavrnilo tožnikovo tožbo zoper odločbo tožene stranke z dne 3.3.2008, s katero je toženka ugotovila, da je bila tožniku zaradi zamolčanja podatkov neupravičeno dodeljena izredna pravna pomoč, da se odvetnika ... razreši izvajanja brezplačne pravne pomoči in da je tožnik dolžan povrniti stroške neupravičeno pridobljene brezplačne praven pomoči, ki bodo odmerjeni s posebnim sklepom.

Revizija je izredno pravno sredstvo, za katero Zakon o upravnem sporu (ZUS-1, Uradni list RS, št. 105/06 in št. 26/07– sklep US) in Zakon o pravdnem postopku (ZPP, Uradni list RS, št. 73/07 – UPB3, ki se na podlagi prvega odstavka 22. člena ZUS-1 uporablja primerno za vprašanja postopka, ki niso urejena v ZUS-1) predpisujeta pogoje, kdaj, kako ter kdo sme to izredno pravno sredstvo vložiti. V drugem odstavku 22. člena ZUS-1 je določeno, da se v postopku v upravnem sporu ne uporablja določba tretjega odstavka 86. člena ZPP, da pa v postopku z izrednimi pravnimi sredstvi lahko stranka opravlja dejanja samo po pooblaščencu, ki ima opravljen pravniški državni izpit. V četrtem odstavku 86. člena ZPP pa je določeno, da sme tista pravdna stranka, ki ima sama (ali njen zakoniti zastopnik) opravljen pravniški državni izpit, tudi sama vložiti revizijo.

Revizija ni dovoljena, če jo vloži nekdo, ki nima te pravice (tretji odstavek 83. člena ZUS-1).

Revident je v obravnavani zadevi sam vložil revizijo, pri tem pa ni izkazal in tudi ne zatrjeval, da ima opravljen pravniški državni izpit. Upoštevajoč pravno mnenje, sprejeto na Občni seji Vrhovnega sodišča Republike Slovenije dne 26.6.2002, da sodišče zavrže revizijo, ki jo je vložila stranka sama, če ni najpozneje v njej izkazala, da ima opravljen pravniški državni izpit, je revizijsko sodišče revizijo kot nedovoljeno zavrglo na podlagi 89. člena ZUS-1.

ZUS-1 člen 22, 22/2.ZPP člen 86, 86/3, 86/4.

Opr. št: X Ips 241/2008, ECLI:SI:VSRS:2008:X.IPS.241.2008

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I Up 123/2008
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2008-04-03

Ker prvostopno sodišče ni spremenilo izpodbijanega upravnega akta, ampak je tožbo tožnice kot neutemeljeno zavrnilo, pritožba zoper sodbo ni dovoljena.

Z izpodbijano sodbo je prvostopno sodišče zavrnilo tožničino tožbo zoper odločbo tožene stranke z dne 9.1.2008, s katero je bila zavrnjena njena prošnja za dodelitev brezplačne pravne pomoči.

Tožnica vlaga zoper navedeno sodbo pritožbo, v kateri navaja, da je v zadevi prišlo do hujših kršitev njenih pravic, zato zahteva, da se njena pritožba obravnava in izpodbijana sodba razveljavi.

Zakon o upravnem sporu (ZUS-1, Uradni list RS, št. 105/2006 in 26/07 – sklep US) v 1. odstavku 73. člena določa, da je pritožba zoper sodbo, ki jo izda upravno sodišče dovoljena, če je sodišče samo ugotovilo drugačno dejansko stanje, kot ga je ugotovila tožena stranka, ter je na tej podlagi spremenilo izpodbijani upravni akt, ali če je sodišče odločilo na podlagi 66. člena ZUS-1, to je v upravnem sporu iz 4. člena ZUS-1 (poseg v človekove pravice in temeljne svoboščine posameznika). V tej zadevi je prvostopno sodišče s sodbo odločilo v upravnem sporu zaradi dodelitve brezplačne pravne pomoči in tožbo tožnice kot neutemeljeno zavrnilo. Zoper tako sodbo, ki je dne 27.2.2008 postala pravnomočna, pa glede na citirano določbo 1. odstavka 73. člena ZUS-1 pritožba ni dovoljena.

Nedovoljeno pritožbo je pritožbeno sodišče zavrglo na podlagi določb 343. člena in 352. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP-UPB3) v zvezi s 1. odstavkom 22. člena ZUS-1, ker tega ni storilo že sodišče prve stopnje.

ZUS-1 člen 22, 22/1, 73, 73/1.ZPP člen 343, 352.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep X Ips 336/2007
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2008-05-28

zamenjava vozniškega dovoljenja - dovoljenost revizije - pomanjkanje pravnega interesa

Revizija ni dovoljena, če jo vloži nekdo, ki zanjo nima pravnega interesa.

Z izpodbijano sodbo je sodišče prve stopnje v izreku pod točko 1 zavrnilo tožnikovo tožbo zoper odločbo tožene stranke, s katero je zavrnila tožnikovo pritožbo zoper odločbo Upravne enote Ljubljana z dne 20.4.2005. Z navedeno odločbo je Upravna enota Ljubljana zavrnila tožnikovo vlogo za zamenjavo tujega vozniškega dovoljenja za slovensko vozniško dovoljenje.

Tožnik vlaga revizijo zoper navedeno sodbo sodišča prve stopnje iz vseh revizijskih razlogov, zlasti zaradi bistvene kršitve določb postopka v upravnem sporu in zaradi zmotne uporabe materialnega prava. Predlaga, da se reviziji ugodi in prvostopenjska sodba tako spremeni, da se tožbenemu zahtevku tožnika v celoti ugodi, toženi stranki pa naloži plačilo stroškov postopka z zakonitimi zamudnimi obrestmi od izdaje sodbe dalje do plačila, podrejeno pa izpodbijano sodbo razveljavi in zadevo vrne prvostopenjskemu sodišču v ponovno obravnavanje, pri čemer so stroški te revizije nadaljnji stroški postopka. V reviziji med drugim navaja, da mu je bilo dne 4.12.2006 zamenjano tuje vozniško dovoljenje za slovensko vozniško dovoljenje. Priglaša stroške revizijskega postopka.

Revizija v upravnem sporu je izredno pravno sredstvo zoper pravnomočno sodbo sodišča prve stopnje (83. člen Zakona o upravnem sporu, Uradni list RS, št. 105/06 in 26/07 – sklep US, ZUS-1). V 3. odstavku 83. člena ZUS-1 je določeno, da revizija ni dovoljena, če jo vloži nekdo, ki zanjo nima pravnega interesa. Ker je revizija izredno pravno sredstvo, ki predstavlja zadnjo pravno možnost odločanja v upravnem sporu, je pravni interes podan, če jo vloži revident, ki si z odločitvijo v reviziji lahko izboljša svoj pravni položaj. Ker pa je bilo v obravnavani zadevi tožniku dne 4.12.2006 zamenjano tuje vozniško dovoljenje za slovensko vozniško dovoljenje, kar navaja tudi sam tožnik v reviziji, in to izhaja tudi iz predloženih spisov, si tožnik svojega pravnega položaja ne more več izboljšati. Zato po presoji revizijskega sodišča z izdajo slovenskega vozniškega dovoljenja z dnem 4.12.2006 tožnik ne izkazuje več pravnega interesa oziroma pravovarstvene potrebe za varstvo svojih pravic oziroma pravnih koristi v upravnem sporu.

Zato je revizijsko sodišče vloženo revizijo na podlagi 89. člena ZUS-1 zavrglo kot nedovoljeno.

Ker revident s svojim pravnim sredstvom ni uspel, sam nosi revizijske stroške (1. odstavek 22. člena ZUS-1 v povezavi s 1. odstavkom 165. člena Zakona o pravdnem postopku – ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep X Ips 368/2008
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2008-06-05

Sodba UPRS (Zunanji oddelek v Mariboru) U 472/2006

dovoljenost revizije - postulacijska sposobnost

Če stranka sama vloži revizijo, mora najpozneje ob vložitvi revizije izkazati, da ima opravljen pravniški državni izpit.

Zoper pravnomočno prvostopno sodbo je tožnik sam dne 24.4.2008 priporočeno po pošti vložil revizijo, ki jo je prvostopenjsko sodišče prejelo 25.4.2008.

Po določbi 2. odstavka 22. člena Zakona o upravnem sporu (ZUS-1, Uradni list RS, št. 105/06 in 26/07 – sklep US) lahko dejanja v postopku z izrednimi pravnimi sredstvi opravlja stranka samo po pooblaščencu, ki ima opravljen pravniški državni izpit. Glede na določbo 1. odstavka 22. člena ZUS-1 se za vprašanja postopka, ki v ZUS-1 niso urejena, primerno uporabljajo določbe zakona, ki ureja pravdni postopek, to je sedaj Zakon o pravdnem postopku (ZPP-UPB3, Uradni list RS, št. 73/07). Ta pa v 4. odstavku 86. člena določa, da sme pravdna dejanja v postopku z izrednimi pravnimi sredstvi opravljati tudi stranka sama ali njen zakoniti zastopnik v primerih, če imata opravljen pravniški državni izpit. Po določbi 83. člena ZUS-1 je revizija izredno pravno sredstvo v upravnem sporu, saj se vloži zoper pravnomočno odločitev sodišča prve stopnje, torej zanjo veljata določba 2. odstavka 22. člena ZUS-1 in primerno določba 4. odstavka 86. člena ZPP.

Glede na zgoraj navedeno in glede na to, da je v tem primeru revident revizijo vložil sam in v njej niti ne zatrjuje, da bi imel opravljen pravniški državni izpit, niti o tem ne predloži nobenega dokaza, po presoji vrhovnega sodišča nima postulacijske sposobnosti za revizijo, zato je treba njegovo revizijo zavreči kot nedovoljeno na podlagi 89. člena ZUS-1 (ta določa, da nedovoljeno revizijo zavrže senat vrhovnega sodišča) v zvezi s 3. odstavkom 83. člena ZUS-1, ki med drugim določa, da ni dovoljena revizija, ki jo je vložila stranka, ki te pravice nima. Vrhovno sodišče revidentu revizije ni poslalo v dopolnjevanje, saj pomanjkanja svoje postulacijske sposobnosti ne more z ničemer nadomestiti, dokazati pa jo mora najpozneje ob vložitvi revizije (pravno mnenje Občne seje Vrhovnega sodišča RS z dne 26.6.2002).

Glede na navedeno je vrhovno sodišče revizijo v obravnavanem primeru zavrglo kot nedovoljeno na podlagi 89. člena ZUS-1.

ZUS-1 člen 22, 22/1, 22/2, 83, 83/3, 89.ZPP člen 86, 86/4.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep X Ips 225/2008, enako tudi X Ips 363/2008

Sklep X Ips 400/2008, enako tudi X Ips 321/2008
Sklep X Ips 351/2008, enako tudi X Ips 524/2008
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2008-06-19

revizija - dovoljenost - ni navedenih pogojev

Tako trditveno kot dokazno breme o obstoju pogojev za dovoljenost revizije je na strani revidenta, saj revizije po uradni dolžnosti ni mogoče dovoliti oziroma uvesti. Ker revidentka v reviziji ne zatrjuje, ne obrazloži in ne dokazuje, da bi bil za njeno dovoljenost podan katerikoli od pogojev iz 2. odstavka 83. člena ZUS-1, revizije ni mogoče dovoliti.

Zoper prvostopno sodbo je tožnica po odvetnici dne 12.5.2008 vložila pravočasno revizijo.

S pravnomočno sodbo, ki jo tožnica izpodbija z revizijo, je sodišče prve stopnje na podlagi 1. odstavka 63. člena Zakona o upravnem sporu (ZUS-1; Uradni list RS št. 105/06 in 26/07 – sklep US RS) zavrnilo tožničino tožbo zoper odločbo tožene stranke z dne 14.7.2006, s katero je tožena stranka odpravila sklep Upravne enote Ljubljana Vič - Rudnik z dne 8.6.2004, in odločila, da se postopek izvršbe odločbe Centra za socialno delo, z dne 19.11.2003, ustavi.

Po 2. odstavku 83. člena ZUS-1 je revizija dovoljena, če je podan eden od tam navedenih pogojev za njeno dovolitev. Po presoji vrhovnega sodišča je tako trditveno kot dokazno breme o obstoju pogojev za dovoljenost revizije na strani revidenta, saj revizije po uradni dolžnosti ni mogoče niti dovoliti ali začeti, niti voditi. Ker revidentka v reviziji ne zatrjuje, ne obrazloži in ne dokazuje, da bi bil za njeno dovoljenost podan katerikoli od pogojev iz 2. odstavka 83. člena ZUS-1, revizije ni mogoče dovoliti. Takšna je tudi ustaljena sodna praksa; npr. odločbe Vrhovnega sodišča RS, št. X Ips 381/2007, X Ips 816/2007 in X Ips 506/2007.

Glede na navedeno je Vrhovno sodišče RS revizijo zavrglo kot nedovoljeno na podlagi 89. člena ZUS-1.

Opr. št: X Ips 524/2008, ECLI:SI:VSRS:2008:X.IPS.524.2008

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep X Ips 110/2009, enako tudi X Ips 392/2007
Sklep X Ips 379/2008
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2008-06-19

UPRS (Zunanji oddelek v Celju) U 173/2007

revizija - dovoljenost - trditveno in dokazno breme

Trditveno in dokazno breme o obstoju pogojev za dovoljenost revizije je na strani revidenta, saj revizije po uradni dolžnosti ni mogoče dovoliti oziroma uvesti. Ker revidentka v reviziji ne zatrjuje, ne obrazloži in ne dokazuje, da bi bil za njeno dovoljenost podan katerikoli od pogojev iz 2. odstavka 83. člena ZUS-1, revizije ni mogoče dovoliti.

Z izpodbijano sodbo je sodišče prve stopnje na podlagi 2. točke 1. odstavka 64. člena Zakona o upravnem sporu (ZUS-1; Uradni list RS, št. 105/06 in 26/07 – sklep US) ugodilo tožbi tožeče stranke zoper odločbo tožene stranke z dne 14. 10. 2002, odpravilo odločbo tožene stranke in zadevo vrnilo toženi stranki v ponovni postopek. Z izpodbijano odločbo je tožena stranka odpravila sklep Upravne enote Velenje z dne 24.7.2000, s katerim je prvostopenjski upravni organ ugodil predlogu M.T., J.A., ter M. in J.H. za obnovo postopka, ki je bil končan z izdajo enotnega gradbenega dovoljenja.

Zoper sodbo prvostopenjskega sodišča je stranka z interesom vložila revizijo.

Po 2. odstavku 83. člena ZUS-1 je revizija dovoljena, če je podan eden od pogojev za njeno dovolitev. Po presoji Vrhovnega sodišča je tako trditveno kot dokazno breme o obstoju pogojev za dovoljenost revizije na strani revidenta, saj revizije po uradni dolžnosti ni mogoče dovoliti oziroma uvesti. Ker revidentka v reviziji ne zatrjuje, ne obrazloži in ne dokazuje, da bi bil za njeno dovoljenost podan katerikoli od pogojev iz 2. odstavka 83. člena ZUS-1, revizije ni mogoče dovoliti. Takšna je tudi ustaljena sodna praksa; npr. odločbe z opr. št. X Ips 381/2007, X Ips 816/2007, X Ips 839/2007 in X Ips 506/2007.

Glede na navedeno je Vrhovno sodišče RS revizijo zavrglo kot nedovoljeno na podlagi 89. člena ZUS-1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep X Ips 587/2007, enako tudi X Ips 193/2007, X Ips 615/2007, X Ips 744/2007

Sklep X Ips 301/2008, enako tudi X Ips 269/2008, X Ips 267/2008
Sklep X Ips 392/2008, enako tudi X Ips 407/2008
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2008-07-03

dovoljenost revizije - pogoji - trditveno in dokazno breme

Trditveno in dokazno breme za dovoljenost revizije je na strani revidenta.

Zoper zavrnilni del pravnomočne sodbe prvostopenjskega sodišča je tožeča stranka po odvetniku dne 3.6.2008 vložila revizijo.

V zavrnilnem delu sodbe, ki se izpodbija z revizijo, je sodišče prve stopnje obrazložilo, da tožeča stranka ni uspela dokazati svojih trditev, da so določeni vozniki dejansko opravili vožnjo na določeni relaciji z določenim tovornjakom ter so bili na podlagi tega upravičeni do izplačila dnevnic za službena potovanja.

Po 2. odstavku 83. člena Zakona o upravnem sporu (ZUS-1; Uradni list RS, št. 105/06 in 26/07 – sklep US) je revizija dovoljena, če je podan eden od tam navedenih pogojev za njeno dovolitev. Po presoji vrhovnega sodišča je tako trditveno kot dokazno breme o obstoju pogojev za dovolitev revizije na strani revidenta, saj revizije po uradni dolžnosti ni mogoče dovoliti oziroma uvesti. O ustavnosti tega stališča se je izreklo tudi Ustavno sodišče RS, ki je v sklepu št. Up-858/08 z dne 3.6.2008, ugotovilo, da takšna razlaga ne pomeni kršitve človekovih pravic in temeljnih svoboščin, ki jih zagotavlja Ustava RS. Ker tožeča stranka v reviziji ni niti neposredno niti opisno navedla, kateri pogoj za dovolitev revizije iz 2. odstavka 83. člena ZUS-1 naj bi bil v tem primeru izpolnjen, revizije ni mogoče dovoliti. Zgolj navedba vrednosti spornega predmeta (pcto. 50.000,00 EUR), brez kakršnekoli navedbe v zvezi z dovoljenostjo revizije, pa za dovolitev revizije ne zadostuje.

Ker tožeča stranka ni uspela dokazati, da izpolnjuje katerega izmed pogojev za dovolitev revizije po 2. odstavku 83. člena ZUS-1, je vrhovno sodišče njeno revizijo zavrglo na podlagi 89. člena ZUS-1.

Opr. št: X Ips 407/2008, ECLI:SI:VSRS:2008:X.IPS.407.2008

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep X Ips 384/2008
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2008-07-03

Glede na to, da je v tem primeru tožnik kot revident revizijo vložil sam in v njej niti ne zatrjuje, da bi imel opravljen pravniški državni izpit, niti o tem ni predložil nobenega dokaza, po presoji vrhovnega sodišča kot revizijskega sodišča nima postulacijske sposobnosti za revizijo, zato je treba njegovo revizijo zavreči kot nedovoljeno na podlagi 89. člena ZUS-1 (ta določa, da nedovoljeno revizijo zavrže senat vrhovnega sodišča) v zvezi z 2. odstavkom 374. člena ZPP, ki določa, da ni dovoljena revizija, ki jo je vložila stranka, ki te pravice nima.

Tako pravno mnenje je sprejela občna seja Vrhovnega sodišča RS dne 26.6.2002 (glej zbirko I/2002 – pravna mnenja Vrhovnega sodišča RS), po katerem sodišče zavrže revizijo, ki jo je vložila stranka sama, če ni najpozneje v njej izkazala, da ima opravljen pravniški državni izpit. Na podlagi tega pravnega mnenja revizijsko sodišče revidentu revizije ni poslalo v dopolnjevanje, saj pomanjkanja svoje postulacijske sposobnosti ne more z ničemer nadomestiti.

Zoper pravnomočno prvostopno sodbo je tožeča stranka sama dne 26.5.2008 vložila revizijo.

Po določbi 2. odstavka 22. člena Zakona o upravnem sporu (ZUS-1; Uradni list RS, št. 105/06 in 26/07 – sklep US) lahko dejanja v postopku z izrednim pravnimi sredstvi opravlja stranka samo po pooblaščencu, ki ima opravljen pravniški državni izpit. Glede na določbo 1. odstavka 22. člena ZUS-1 se za vprašanja postopka, ki v ZUS-1 niso urejena, primerno uporabljajo določbe zakona, ki ureja pravdni postopek, to je sedaj Zakon o pravdnem postopku (ZPP-UPB3, Uradni list RS, št. 73/07). Ta pa v 4. odstavku 86. člena določa, da sme pravdna dejanja v postopku z izrednimi pravnimi sredstvi opravljati tudi stranka sama ali njen zakoniti zastopnik v primerih, če imata opravljen pravniški državni izpit. Po določbi 83. člena ZUS-1 je revizija izredno pravno sredstvo v upravnem sporu, saj se vloži zoper pravnomočno odločitev sodišča prve stopnje, torej zanjo veljata določbi 2. odstavka 22. člena ZUS-1 in primerno tudi določba 4. odstavka 86. člena ZPP.

Po 3. odstavku 83. člena ZUS-1 revizija ni dovoljena, če jo vloži nekdo, ki nima te pravice, tožeča stranka pa je v obravnavani zadevi revizijo vložila sama, pri tem pa ni izkazala in tudi ne navajala, da ima opravljen pravniški državni izpit. Upoštevaje pravno mnenje, sprejeto na občni seji Vrhovnega sodišča RS dne 26.6.2002, da sodišče zavrže revizijo, ki jo je vložila stranka sama, če ni najpozneje v njej izkazala, da ima opravljen pravniški državni izpit, revizijsko sodišče revidenta v obravnavani zadevi tudi ni pozivalo na predložitev dokazila o opravljenem pravniškem državnem izpitu, temveč je revizijo kot nedovoljeno zavrglo na podlagi 89. člena ZUS-1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep X Ips 98/2008, enako tudi X Ips 144/2008
Sklep X Ips 444/2008
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2008-07-03

revizija - pogoji za dovolitev revizije - trditveno in dokazno breme - stališče Ustavnega sodišča

Trditveno in dokazno breme izpolnjevanja pogojev za dovolitev revizije je na revidentu.

Zoper pravnomočno sodbo prvostopenjskega sodišča je tožeča stranka po odvetniku dne 12.6.2008 vložila revizijo.

Sodišče prve stopnje je tožbo zavrnilo z obrazložitvijo, da se ne strinja z navedbami tožnika, da iz odločbe ni mogoče ugotoviti, na kakšen način je davčni organ izračunal zneske zamudnih obresti in datum začetka teka obresti, zaradi česar odločbe ni mogoče preizkusiti. Nadalje je sodišče ugotovilo, da odločitve ustavnega sodišča ne morejo posegati v pravnomočne zadeve. Prav tako je sodišče odločilo tudi, da je bila višina obveznosti odmerjena z odmerno odločbo, na kateri temelji tudi odločba o obročnem plačilu davčne obveznosti, ki je predmet tega upravnega spora.

Po 2. odstavku 83. člena Zakona o upravnem sporu (ZUS-1; Uradni list RS, št. 105/06 in 26/07 – sklep US) je revizija dovoljena, če je podan eden od tam navedenih pogojev za njeno dovolitev. Po presoji vrhovnega sodišča je tako trditveno kot dokazno breme o obstoju pogojev za dovolitev revizije na strani revidenta, saj revizije po uradni dolžnosti ni mogoče dovoliti oziroma uvesti. O ustavnosti tega stališča se je izreklo tudi Ustavno sodišče RS, ki je v sklepu, št. Up-858/08 z dne 3.6.2008, ugotovilo, da je takšna razlaga skladna z zagotavljanjem človekovih pravic in temeljnih svoboščin, ki jih zagotavlja Ustava RS. Ker tožeča stranka v reviziji ni niti neposredno niti opisno navedla, kateri pogoj za dovolitev revizije iz 2. odstavka 83. člena ZUS-1 naj bi bil v tem primeru izpolnjen, revizije ni mogoče dovoliti.

Ker tožeča stranka ni uspela dokazati, da izpolnjuje katerega izmed pogojev za dovolitev revizije po 2. odstavku 83. člena ZUS-1, je vrhovno sodišče njeno revizijo zavrglo na podlagi 89. člena ZUS-1.

Pooblaščenec tožeče stranke reviziji ni priložil novega pooblastila za zastopanje v smislu 2. odstavka 95. člena Zakona o pravdnem postopku (Uradni list RS, št. 73/2007-UPB3), ki se na podlagi 1. odstavka 22. člena ZUS-1 primerno uporablja za vprašanja postopka, ki v ZUS-1 niso urejena. Ker razlogov, zaradi katerih obravnavana revizija po 2. odstavku 83. člena ZUS-1 ni dovoljena, ni mogoče odpraviti in je bilo treba revizijo iz tega razloga kot nedovoljeno zavreči, vrhovno sodišče pooblaščenca ni posebej pozivalo k dopolnitvi revizije z novim pooblastilom.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep X Ips 471/2008, enako tudi X Ips 88/2008
Sklep I Up 1381/2006, enako tudi I Up 254/2008
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2008-07-14

Sodba UPRS (zunanji oddelke v Novi Gorici) U 192/2004

Po določbi 2. odstavka 334. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP), ki se po določbi 1. odstavka 22. člena Zakona o upravnem sporu (Uradni list RS, št. 105/2006, ZUS-1) primerno uporablja za vprašanja postopka, ki niso urejena s tem zakonom, torej tudi za umik pritožbe, lahko stranka, dokler sodišče druge stopnje ne izda odločbe, umakne že vloženo pritožbo.

Sodišče prve stopnje je s sodbo, št. U 192/2004-13 z dne 19.5.2006, zavrnilo tožničino tožbo zoper odločbo tožene stranke z dne 24.5.2004, s katero je zavrnila pritožbo tožnice zoper odločbo Upravne enote Sežana z dne 20.10.2003, s katero je bilo investitorjema ...., izdano enotno dovoljenje za že izvedeno rekonstrukcijo, nadvišanje in razširitev obstoječega stanovanjskega objekta na zemljišču parc. št. 47/5 in 47/4 k.o. ... pod v odločbi navedenimi pogoji. Zoper navedeno sodbo je tožnica vložila pritožbo. Pooblaščeni odvetnik investitorice ...je z vlogo z dne 10.4.2008, ki jo je Vrhovno sodišče Republike Slovenije prejelo dne 14.4.2008, sporočil vrhovnemu sodišču, da je tožnica s sodno poravnavo v pravdni zadevi pri Okrajnem sodišču v Sežani, na naroku dne 9.4.2008 umaknila pritožbo, ki jo je dne 1.8.2006 vložila zoper sodbo Upravnega sodišča Republike Slovenije, Oddelka v Novi Gorici, št. U 192/2004-13 z dne 19.5.2006 (5. odstavek na 5. strani zapisnika o glavni obravnavi z dne 9.4.2008). Odvetnik ... je dostavil vrhovnemu sodišču zapisnik o glavni obravnavi z dne 9.4.2008 z zapisom sodne poravnave.

Po določbi 2. odstavka 334. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP), ki se po določbi 1. odstavka 22. člena Zakona o upravnem sporu (Uradni list RS, št. 105/2006, ZUS-1) primerno uporablja za vprašanja postopka, ki niso urejena s tem zakonom, torej tudi za umik pritožbe, lahko stranka, dokler sodišče druge stopnje ne izda odločbe, umakne že vloženo pritožbo. Ker je v tem primeru tožnica pritožbo umaknila, preden je sodišče druge stopnje o njej odločilo, je pritožbeno sodišče v skladu z navedenimi določbami ZPP in ZUS-1 na podlagi 2. odstavka 14. člena ZUS-1 postopek ustavilo.

ZUS-1 člen 14, 14/2, 22, 22/1-1.ZPP člen 334, 334/2.

Opr. št: I Up 254/2008, ECLI:SI:VSRS:2008:I.UP.254.2008

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.