TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
Sklep VIII Ips 322/2007
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2008-01-22

zavrženje revizije - sklep o nedopustitvi revizije

Ker je sodišče druge stopnje ob izdaji svoje sodbe sklenilo, da se revizija ne dopusti, tožena stranka v času veljavnosti tega sklepa revizije ni mogla vložiti (sicer pa je bila tudi pritožba zoper sklep o nedopustitvi revizije pred Vrhovnih sodiščem Republike Slovenije zavrnjena, tako da je sklep ostal v veljavi).

Sodišče prve stopnje je ugodilo tožnikovemu zahtevku in toženi stranki naložilo, da tožniku za čas od junija 1991 do marca 1996 izplača razliko med obračunano in sproti izplačevano plačo na podlagi obračunskega koeficienta 1,42 ter plačo po obračunskem koeficientu 2,22 v zahtevanih mesečnih zneskih z zakonskimi zamudnimi obrestmi za čas od zapadlosti posamičnih mesečnih zneskov do njihovega plačila ter tožniku povrne stroške postopka.

Sodišče druge stopnje je pritožbi tožene stranke ugodilo le toliko, da je tožniku priznalo zakonske zamudne obresti od prisojenih glavnic le za čas do 1.1.2002, to je do uveljavitve Obligacijskega zakonika (OZ - Ur. l. RS, št. 83/01). Za čas po tem datumu pa je zahtevek za plačilo zakonskih zamudnih obresti zavrnilo. Hkrati je sklenilo, da se revizija zoper sodbo ne dopusti.

Zoper pravnomočno sodbo sodišča druge stopnje glede zavrnitve dela obrestnega zahtevka vlaga tožnik revizijo zaradi bistvene kršitve določb pravdnega postopka, ker je sodišče spremenilo prvostopno sodbo glede odločitve o obrestnem zahtevku, ki je v tem delu pritožba ni izpodbijala, in zaradi zmotne uporabe materialnega prava. Navaja, da je glede na vrednost pravnomočno zavrnjenega dela zahtevka revizija dovoljena že po Zakonu o pravdnem postopku (ZPP - prečiščeno besedilo, Ur. l. RS, št. 73/07), tudi sicer pa gre za odločitev o pomembnem pravnem vprašanju.

Revizija je bila na podlagi 375. člena ZPP vročena toženi stranki, ki nanjo ni odgovorila, in Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije.

Na podlagi 31. člena Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (ZDSS-1, Ur. l. RS, št. 2/04) je v premoženjskih individualnih delovnih sporih revizija dovoljena po določbah zakona, ki ureja pravdni postopek (1. točka), oziroma če jo dovoli sodišče (5. točka). Sodišče druge stopnje je pri izdaji izpodbijane sodbe pravilno izhajalo iz ugotovitve, da glede razlike plače, ki je bila predmet spora, pa tudi glede zahtevka za plačilo zakonskih zamudnih obresti, revizija po določbah ZPP ni dovoljena. Zato je na podlagi 2. odstavka 32. člena ZDSS-1 odločilo o njeni dopustitvi in sklenilo, da je ne dopusti, ker razlogi za njeno dopustitev v smislu 1. odstavka 32. člena ZDSS-1 niso podani.

Ker je sodišče druge stopnje ob izdaji svoje sodbe sklenilo, da se revizija ne dopusti, tožena stranka v času veljavnosti tega sklepa revizije ni mogla vložiti (sicer pa je bila tudi pritožba zoper sklep o nedopustitvi revizije pred Vrhovnih sodiščem Republike Slovenije zavrnjena, tako da je sklep ostal v veljavi).

Glede na povedano je sodišče na podlagi določb 377. člena ZPP revizijo kot nedovoljeno zavrglo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III R 17/2008
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2008-08-21

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz razlogov smotrnosti - sorodstvo med sodnico pristojnega sodišča in član uprave stranke v postopku

Okoliščina, da je predsednik uprave nasprotnega udeleženca brat sodnice in podpredsednice okrožnega sodišča, v zadevi, ki se nanaša na zamenjavo članov nadzornega sveta, predstavlja dovolj tehten razlog v smislu smotrne delegacije, saj gre za manjše sodišče.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrožno sodišče v Mariboru.

1. Sodnik Okrožnega sodišča A. predlaga določitev drugega stvarno pristojnega sodišča, ker je predsednik uprave nasprotnega udeleženca brat podpredsednice Okrožnega sodišča A. V nepravdni zadevi je predlagana izdaja pooblastila za sklic skupščine nasprotnega udeleženca, med zadevami, ki se naj obravnavajo na omenjeni skupščini pa je tudi predlog za odpoklic dveh članov nadzornega sveta družbe in imenovanje novih.

2. Vrhovno sodišče lahko na predlog pristojnega sodišča (ali stranke) določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi (67. člen Zakona o pravdnem postopku; Uradni list RS, št. 26/99 s spremembami – ZPP).

3. Okoliščina, da je predsednik uprave nasprotnega udeleženca brat sodnice in podpredsednice A., nadzorni svet pa med drugim odloča tudi o imenovanju in odpoklicu uprave gospodarske družbe B., d.d., predstavlja dovolj tehten razlog v smislu smotrne delegacije, saj bi odločanje A. utegnilo omajati zaupanje strank (udeležencev) v objektivno nepristranskost sodišča. Pri tem ima pomen tudi dejstvo, da je Okrožno sodišče A. manjše sodišče, ki ima skupaj le devet sodnikov.

4. Glede na navedeno je Vrhovno sodišče predlogu za delegacijo pristojnosti ugodilo in določilo drugo stvarno pristojno sodišče, to je Okrožno sodišče v C.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep III R 54/2004, enako tudi III R 48/2004
Sklep III Ips 99/2008
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2008-09-09

dovoljenost revizije - vrednost spornega predmeta - revizija zoper razveljavitveni sklep - zavrženje revizije

Revizija zoper sklep, s katerim je sodišče druge stopnje ugodilo pritožbi tožeče stranke, razveljavilo sodbo sodišča prve stopnje in zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v novo sojenje, ni dovoljena, ker ne gre za sklep, s katerim bi bil postopek pravnomočno končan.

2. Odločitev o stroških revizijskega postopka se pridrži za končno odločbo.

1. Po prvem odstavku 13. člena Zakona o uvedbi eura (Uradni list RS, št. 114/2006) se šteje, da se tolarski zneski, navedeni v predpisih in sodnih aktih, z dnem uvedbe eura (1. 1. 2007) glasijo na euro, preračunano po tečaju zamenjave. Tečaj zamenjave je določen v Uredbi Sveta (ES) št. 1086/2006 z dne 11. 7. 2006 (UL L, št. 195 z dne 15. 7. 2006) in znaša 239,640 slovenskih tolarjev za 1 euro.

2. Revizija je izredno pravno sredstvo, s katerim se lahko izpodbija pravnomočna sodba, izdana na drugi stopnji (prvi odstavek 367. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Uradni list RS, št. 73/2007 – uradno prečiščeno besedilo)) in sklep sodišča druge stopnje, s katerim je bil postopek pravnomočno končan (prvi odstavek 384. člena ZPP). Dodaten pogoj za dovoljenost revizije v gospodarskih sporih je, da vrednost spornega predmeta glede izpodbijanega dela pravnomočne sodbe presega 20.864,63 EUR, prej 5,000.000,00 SIT (490. člen ZPP), pri čemer se pri določitvi vrednosti spornega predmeta upošteva samo vrednost glavnega zahtevka (prvi odstavek 39. člena ZPP).

3. Revizija v delu, s katerim tožena stranka izpodbija sklep, s katerim je sodišče druge stopnje ugodilo pritožbi tožeče stranke, razveljavilo sodbo sodišča prve stopnje v 2. in 3. točki izreka ter v tem obsegu zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v novo sojenje, ni dovoljena, ker ne gre za sklep, s katerim bi bil postopek pravnomočno končan.

4. V preostalem delu, s katerim tožena stranka izpodbija sodbo sodišča druge stopnje, s katero je bila zavrnjena njena pritožba in potrjena sodba sodišča prve stopnje, da je tožeči stranki dolžna plačati 3,445.633,39 SIT (sedaj 14.378,37 EUR) z zamudnimi obrestmi, pa revizija ni dovoljena zato, ker vrednost spornega predmeta ne presega 20.864,63 EUR (prej 5,000.000,00 SIT).

5. Nedovoljeno revizijo je Vrhovno sodišče zavrglo na podlagi 377. člena ZPP, ker tega v mejah svojih pravic ni storil že sodnik sodišča prve stopnje.

6. Odločitev o stroških revizijskega postopka je Vrhovno sodišče pridržalo za končno odločbo v zadevi.

ZPP člen 39, 39/1, 367, 367/1, 384, 384/1, 490.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III Ips 132/2008
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2008-09-09

dovoljenost revizije - postulacijska sposobnost - vložitev revizije po zakonitem zastopniku - državni pravniški izpit - zavrženje revizije

Postulacijska sposobnost je pogoj za vsebinsko obravnavo vsake revizije, tudi tiste, ki je vložena zoper sklep sodišča druge stopnje o zavrženju pritožbe ali o potrditvi sklepa sodišča prve stopnje, da se revizija zavrže, razen če ni presojana odločitev o zavrženju pravnega sredstva utemeljena ravno na pomanjkanju te predpostavke.

Tožena stranka je vložila revizijo po svojem zakonitem zastopniku, ki niti ne trdi, da ima opravljen pravniški državni izpit. Ker ni izpolnjena procesna predpostavka za njeno vsebinsko obravnavo, revizija ni dovoljena.

1. V postopku z izrednimi pravnimi sredstvi lahko stranka opravlja pravdna dejanja samo po pooblaščencu, ki je odvetnik (tretji odstavek 86. člena Zakona o pravdnem postopku – ZPP), razen če ima sama, ali njen zakoniti zastopnik, opravljen pravniški državni izpit (četrti odstavek 86. člena ZPP). Gre za temeljno procesno predpostavko, ki je pogoj za vsebinsko obravnavo vsake revizije, tudi tiste, ki je vložena zoper sklep sodišča druge stopnje o zavrženju pritožbe ali o potrditvi sklepa sodišča prve stopnje, da se revizija zavrže (tretji odstavek 384. člena ZPP),(1) razen če ni presojana odločitev o zavrženju pravnega sredstva utemeljena ravno na pomanjkanju te predpostavke.

2. Tožena stranka je zoper sklep sodišča druge stopnje o zavrnitvi njene pritožbe in potrditvi sklepa sodišča prve stopnje (o zavrženju revizije zoper sklep sodišča prve stopnje o zavrženju pritožbe zoper sodbo sodišča druge stopnje) vložila revizijo po svojem zakonitem zastopniku, ki niti ne trdi, da ima opravljen pravniški državni izpit. Ker ni izpolnjena procesna predpostavka za njeno vsebinsko obravnavo, revizija ni dovoljena. Vrhovno sodišče jo je zavrglo na podlagi 377. člena ZPP.

3. Odločitev sledi sklepu II Ips 3/2007 z dne 7. 6. 2007, v katerem je Vrhovno sodišče natančno pojasnilo, zakaj v primeru pomanjkanja postulacijske sposobnosti drugačna odločitev, kot je zavrženje revizije, ni mogoča. Enako je bilo sklenjeno tudi v primerih: II Ips 321/2007 (sklep z dne 14. 6. 2007), II Ips 105/2007 (sklep z dne 30. 8. 2007), II Ips 831/2006 (sklep z dne 30. 8. 2007), II Ips 436/2006 (sklep z dne 30. 8. 2007), II Ips 634/2006 (sklep z dne 13. 9. 2007), II Ips 186/2007 (sklep z dne 13. 9. 2007), II Ips 416/2006 (sklep z dne 20. 9. 2007), III Ips 156/2006 (sklep z dne 16. 10. 2007).

Op. št. (1): Tako tudi Vrhovno sodišče v sklepu II Ips 614/2006 z dne 30. 8. 2007.

ZPP člen 86, 86/3, 86/4, 377, 384, 384/3.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III Ips 57/2008
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2008-06-04

dovoljenost revizije - postulacijska sposobnost - laična revizija - državni pravniški izpit - obseg revizijskega preizkusa

Ker tožena stranka v reviziji ni navedla nobenega razloga za izpodbijanje odločitve o zavrženju revizije zaradi pomanjkanja postulacijske sposobnosti in ker tudi ni podan noben razlog, na katerega mora Vrhovno sodišče paziti po uradni dolžnosti, je Vrhovno sodišče njeno revizijo kot neutemeljeno zavrnilo.

1. Revizija, ki jo je tožena stranka vložila zoper sodbo sodišča druge stopnje, je bila pravnomočno zavržena, ker vrednost spornega predmeta v zadevi ni presegala 5,000.000,00 SIT (sedaj 20.864,63 EUR).

2. Tožena stranka je sklep sodišča druge stopnje (o potrditvi sklepa o zavrženju revizije zaradi prenizke vrednost spornega predmeta) izpodbijala z novo revizijo. Sodišče prve stopnje jo je zavrglo, ker zakoniti zastopnik tožene stranke, ki je vložil revizijo, ni predložil potrdila o opravljenem pravniškem državnem izpitu (prvi odstavek 91. člena ZPP v zvezi s tretjim in četrtim odstavkom 86. člena ZPP). Sklep sodišča prve stopnje je po zavrnitvi pritožbe tožene stranke potrdilo sodišče druge stopnje.

3. Sklep sodišča druge stopnje, s katerim je bil potrjen sklep sodišča prve stopnje o zavrženju revizije (zoper sklep sodišča druge stopnje o potrditvi sklepa o zavrženju revizije zaradi prenizke vrednosti spornega predmeta) tožena stranka izpodbija z novo vlogo, vloženo po svojem zakonitem zastopniku. Naslovljena je kot pritožba, v njem pa je sodišču predlagano, da se „sklep opr. št. Pg 2002/384-53 z dne 19. 1. 2007 razveljavi v celoti in opravi revizija postopka in razpiše ponovni narok za glavno obravnavo.“ Sodišče prve stopnje je vlogo štelo za revizijo in jo prek višjega sodišča predložilo Vrhovnemu sodišču.  4. Revizija je bila vročena tožeči stranki, ki nanjo ni odgovorila, in Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije.

6. Vrhovno sodišče ugotavlja, da tožena stranka v obravnavani reviziji ne navaja nobenega razloga za izpodbijanje sklepa sodišča druge stopnje, s katerim je bil potrjen sklep sodišča prve stopnje o zavrženju revizije zaradi pomanjkanja postulacijske sposobnosti. Vsi razlogi tožene stranke so usmerjeni v izpodbijanje vsebinske odločitve o zadevi sami.

7. Revizijski preizkus je omejen na razloge, ki so navedeni v reviziji, pri čemer Vrhovno sodišče po uradni dolžnosti pazi le na pravilno uporabo materialnega prava (371. člen ZPP v zvezi s četrtim odstavkom 384. člena ZPP). Ker tožena stranka v reviziji ni navedla nobenega razloga za izpodbijanje odločitve o zavrženju revizije zaradi pomanjkanja postulacijske sposobnosti in ker tudi ni podan noben razlog, na katerega mora Vrhovno sodišče paziti po uradni dolžnosti, je Vrhovno sodišče njeno revizijo kot neutemeljeno zavrnilo (378. člen ZPP v zvezi s četrtim odstavkom 384. člena ZPP).

ZPP člen 86, 86/3, 86/4, 91, 91/1, 384, 384/4.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III Ips 170/2007
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2008-06-04

revizija zoper sklep - sklep o zavrnitvi predloga za razveljavitev potrdila o pravnomočnosti in izvršljivosti sodbe - zavrženje revizije

Sklep sodišča druge stopnje, s katerim je bil potrjen sklep sodišča prve stopnje, da se predlog tožene stranke za razveljavitev potrdila pravnomočnost in izvršljivosti sodbe, zavrne, ni sklep, s katerim bi bil postopek pravnomočno končan. Zato revizija zoper njega ni dovoljena.

2. Tožena stranka sama krije svoje stroške revizijskega postopka.

1. Revizija je izredno pravno sredstvo, s katerim se lahko izpodbija pravnomočna sodba, izdana na drugi stopnji (prvi odstavek 367. člena ZPP) in sklep sodišča druge stopnje, s katerim je bil postopek pravnomočno končan (prvi odstavek 384. člena ZPP).

2. Tožena stranka je vložila revizijo zoper sklep sodišča druge stopnje, s katerim je bil potrjen sklep sodišča prve stopnje, da se predlog tožene stranke za razveljavitev potrdila pravnomočnost in izvršljivosti sodbe Okrožnega sodišča v Ljubljani opr. št. III Pg 198/98, z dne 22. 11. 2000, zavrne. Ker ne gre za sklep, s katerim bi bil postopek pravnomočno končan, revizija zoper njega ni dovoljena, zaradi česar jo je Vrhovno sodišče zavrglo (377. člen ZPP).(1)

3. Tožena stranka, ki z revizijo ni uspela, po prvem odstavku 154. člena ZPP sama krije svoje stroške revizijskega postopka.

Op. št. (1): Tako tudi sklep Vrhovnega sodišča II Ips 276/2003 z dne 15. 4. 2004.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III Ips 79/2007
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2008-12-16

izbris družbe po zaključku stečaja - prenehanje pravdne stranke sposobnost biti stranka - dovoljenost revizije - zavrženje revizije

Zaradi prenehanja pravdne stranke brez pravnega nasledstva procesna predpostavka sposobnost biti stranka ni več podana in ker se te pomanjkljivosti ne da odpraviti, pomeni, da je revizija postala nedovoljena.

Dosedanji potek postopka 1. Okrožno sodišče v Celju je zoper prvo toženko izdalo delno zamudno sodbo, s katero ji je naložilo plačilo odškodnine v višini 48.661,70 EUR (prej 11.661.290,98 SIT) s pripadki. Prva toženka je izvajala obnovitvena dela na poslovnem objektu tožeče stranke v Ž. Pri obnovi strehe ni ustrezno zaščitila objekta pred padavinami, zato je dež zmočil poslovne prostore v drugi etaži. Tožeči stranki je nastala škoda v navedeni višini.

2. Višje sodišče v Celju je pritožbo prve toženke zavrnilo in potrdilo delno zamudno sodbo sodišča prve stopnje.

3. Prva toženka je dne 3. 4. 2007 vložila revizijo zoper sodbo višjega sodišča in v njej predlagala, da Vrhovno sodišče sodbi sodišč druge in prve stopnje razveljavi. Revizija je bila vročena tožeči stranki in drugi toženki, ki nanjo nista odgovorili ter Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije.

4. Obravnavani postopek se je glede prve toženke pred sodiščem prve stopnje končal pred uveljavitvijo Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o pravdnem postopku - ZPP-D (Uradni list RS, št. 45/08). Zato se po drugem odstavku njegovega 130. člena nadaljuje po določbah Zakona o pravdnem postopku (ZPP; Uradni list RS, št. 73/07 - uradno prečiščeno besedilo).

Nedovoljenost revizije 5. Iz podatkov sodnega registra izhaja, da je bila prva toženka po zaključku stečajnega postopka dne 9. 10. 2008 izbrisana iz registra na podlagi pravnomočnega slepa Okrožnega sodišča v Mariboru, opr. št. 137/2007 z dne 1. 9. 2008. Z izbrisom iz sodnega registra je prva toženka prenehala obstajati. Ker je do prenehanja prišlo po zaključku stečajnega postopka, na podlagi katerega pravna oseba nima pravnih naslednikov, ne pride v poštev uporaba določb ZPP o prekinitvi postopka (3. točka prvega odstavka 205. člena ZPP). Postopek se namreč nikoli ne bi mogel nadaljevati.

6. Nastala je situacija, ko je revidentka izgubila sposobnost biti stranka, na kar mora sodišče ves čas postopka paziti po uradni dolžnosti (80. člen ZPP). V postopku z revizijo kot izrednim pravnim sredstvom to pomeni, da mora ta procesna predpostavka obstajati ves čas, od njene vložitve do odločitve revizijskega sodišča. Če v tem času pride do tega, da navedene procesne predpostavke zaradi prenehanja pravdne stranke brez pravnega nasledstva ni več in se torej ta pomanjkljivost ne da odpraviti (glej peti odstavek 81. člena ZPP), pomeni, da je revizija postala nedovoljena (drugi odstavek 374. člena ZPP) in jo mora revizijsko sodišče zavreči (377. člen ZPP). (Tako tudi v odločbi Vrhovnega sodišča, opr. št. III Ips 36/2003 z dne 7. 9. 2004).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III Ips 110/2008, enako tudi III Ips 172/2008
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2008-07-31

dovoljenost revizije - vrednost spornega predmeta - zavrženje revizije

Ker denarni zahtevek ne presega mejne vrednosti za dovoljenost revizije, revizija ni dovoljena.

Vsaka stranka sama krije svoje stroške revizijskega postopka.

1. Po prvem odstavku 13. člena Zakona o uvedbi eura (Uradni list RS, št. 114/2006) se šteje, da se tolarski zneski, navedeni v predpisih in sodnih aktih, z dnem uvedbe eura (1. 1. 2007) glasijo na euro, preračunano po tečaju zamenjave. Tečaj zamenjave je določen v Uredbi Sveta (ES) št. 1086/2006 z dne 11. 7. 2006 (UL L, št. 195 z dne 15. 7. 2006) in znaša 239,640 slovenskih tolarjev za 1 euro.

2. Po določbi 490. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) revizija v gospodarskih sporih ni dovoljena, če vrednost spornega predmeta glede izpodbijanega dela pravnomočne sodbe ne presega 20.864,63 EUR (prej 5,000.000,00 SIT).

3. Predmet tega spora je denarni zahtevek, kar pomeni, da je vrednost spornega predmeta enaka vrednosti glavnice (39. člen ZPP), to je 5.797,50 EUR (prej 1,389.312,50 SIT). Ker ne presega zgoraj navedene mejne vrednosti za dovoljenost revizije, revizija ni dovoljena. Vrhovno sodišče jo je zavrglo na podlagi 377. člena ZPP, ker tega v mejah svojih pravic ni storilo že sodišče prve stopnje.

4. Tožena stranka, ki z revizijo ni uspela, po prvem odstavku 154. člena ZPP sama krije stroške svoje revizije. Tožeča stranka pa sama nosi stroške odgovora na revizijo, ker odgovor, kakršnega je vložila, za odločitev o reviziji ni bil potreben (prvi odstavek 155. člena ZPP).

Opr. št: III Ips 172/2008, ECLI:SI:VSRS:2008:III.IPS.172.2008

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep II Ips 707/2009, enako tudi VS RS Sklep II Ips 846/2009, VS RS Sklep II Ips 760/2009, VS RS Sklep II Ips 685/2009, VS RS Sklep II Ips 490/2009
Sklep III Ips 106/2007
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2008-03-04

dovoljenost revizije - gospodarski spor - vrednost spornega predmeta - zavrženje revizije

Ker vrednost spornega predmeta ne presega mejne vrednosti za dovoljenost revizije, revizija ni dovoljena.

2. Vsaka stranka sama krije svoje stroške revizijskega postopka.

1. Po prvem odstavku 13. člena Zakona o uvedbi eura (Uradni list RS, št. 114/2006) se šteje, da se tolarski zneski, navedeni v predpisih in sodnih aktih, z dnem uvedbe eura (1. 1. 2007) glasijo na euro, preračunano po tečaju zamenjave. Tečaj zamenjave je določen v Uredbi Sveta (ES) št. 1086/2006 z dne 11. 7. 2006 (UL L št. 195 z dne 15. 7. 2006) in znaša 239,640 slovenskih tolarjev za 1 euro.

2. Po določbi 490. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) revizija v gospodarskih sporih ni dovoljena, če vrednost spornega predmeta glede izpodbijanega dela pravnomočne sodbe ne presega 20.864,63 EUR (prej 5,000.000,00 SIT).

3. V obravnavani zadevi je bil pravnomočno zavrnjen denarni zahtevek, kar pomeni, da je vrednost spornega predmeta enaka vrednosti glavnice (39. člen ZPP), to je 17.856,34 EUR (prej 4,279.094,00 SIT). Ker ne presega zgoraj navedene mejne vrednosti za dovoljenost revizije, revizija ni dovoljena. Vrhovno sodišče jo je zavrglo na podlagi 377. člena ZPP, ker tega v mejah svojih pravic ni storilo že sodišče prve stopnje.

4. Tožena stranka, ki z revizijo ni uspela, po prvem odstavku 154. člena ZPP sama krije svoje stroške revizijskega postopka. Tožeča stranka pa sama nosi stroške svojega odgovora na revizijo, ki glede na očitno nedovoljeno revizijo ni bil potreben za pravdo (prvi odstavek 155. člena ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III Ips 154/2008
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2008-09-09

revizija zoper sklep - sklep, s katerim je postopek pravnomočno končan - dovoljenost revizije

Tožeča stranka je vložila revizijo zoper sklep, s katerim je sodišče druge stopnje ugodilo pritožbama tožene stranke in stranske intervenientke, delno razveljavilo sodbo sodišča prve stopnje in v delu zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v novo sojenje. Ker ne gre za sklep, s katerim bi bil postopek pravnomočno končan, revizija zoper njega ni dovoljena.

2. Odločitev o stroških revizijskega postopka se pridrži za končno odločbo.

1. Po prvem odstavku 13. člena Zakona o uvedbi eura (Uradni list RS, št. 114/2006) se šteje, da se tolarski zneski, navedeni v predpisih in sodnih aktih, z dnem uvedbe eura (1. 1. 2007) glasijo na euro, preračunano po tečaju zamenjave. Tečaj zamenjave je določen v Uredbi Sveta (ES) št. 1086/2006 z dne 11. 7. 2006 (UL L, št. 195 z dne 15. 7. 2006) in znaša 239,640 slovenskih tolarjev za 1 euro.

2. Revizija je izredno pravno sredstvo, s katerim se lahko izpodbija pravnomočna sodba, izdana na drugi stopnji (prvi odstavek 367. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Uradni list RS, št. 73/2007 – uradno prečiščeno besedilo)) in sklep sodišča druge stopnje, s katerim je bil postopek pravnomočno končan (prvi odstavek 384. člena ZPP).

3. Tožeča stranka je vložila revizijo zoper sklep, s katerim je sodišče druge stopnje ugodilo pritožbama tožene stranke in stranske intervenientke, razveljavilo sodbo sodišča prve stopnje v delu, s katerim je bilo toženi stranki naloženo plačilo 18,248.236,36 SIT (76.148,54 EUR) z zamudnimi obrestmi in v tem obsegu zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v novo sojenje. Ker ne gre za sklep, s katerim bi bil postopek pravnomočno končan, revizija zoper njega ni dovoljena. Vrhovno sodišče jo je zavrglo na podlagi 377. člena ZPP, ker tega v mejah svojih pravic ni storilo že sodišče prve stopnje.

4. Odločitev o stroških revizijskega postopka je Vrhovno sodišče pridržalo za končno odločbo v zadevi.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.