Sklep I R 104/2007, enako tudi I R 158/2007
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2007-07-26

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - objektivna nepristranskost - več sporov strank pred istim sodiščem

Dejstva, da je pred istim sodiščem med istima pravdnima strankama v teku več zadev, četudi bi se izkazalo za resnično, ni mogoče subsumirati pod pojem "drugega tehtnega razloga iz 67. člena ZPP".

Predlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča za odločanje v tej zadevi se zavrne.

Med pravdnima strankama je pri Okrajnem sodišču v Žalcu v teku pravdni postopek zaradi motenja soposesti stanovanjske hiše v Žalcu, ... Tožeča stranka je 14.5.2007 predlagala prenos pristojnosti na drugo stvarno pristojno sodišče, ker se je krajevno pristojno sodišče, to je Okrajno sodišče v Žalcu, že opredelilo v škodo tožeče stranke, preden je preverilo argumente pravdnih strank. Poleg tega je med istima pravdnima strankama pred istim sodiščem v teku več zadev, zato sodniki tega sodišča niso objektivni in nepristranski.

Določilo 23. člena Ustave Republike Slovenije predvideva pravico do sodnega varstva, iz katere izhaja tudi zahteva, da sodišče pri postopanju v konkretni zadevi ustvari oziroma ohrani videz nepristranskosti. Po stališču Evropskega sodišča za človekove pravice sta za obstoj nepristranskosti sojenja odločilna tako subjektivni kriterij, pri katerem gre za ugotavljanje osebnega prepričanja sodnika, ki odloča v konkretnem primeru, kot tudi objektivni kriterij, kjer gre za presojo, ali je sodnik v postopku zagotavljal uresničevanje procesnih jamstev tako, da je izključen vsak upravičen dvom v njegovo nepristranskost. Pri uresničevanju pravice do nepristranskega sojenja torej ni pomembno zgolj to, da je nepristranskost sojenja dejansko zagotovljena, temveč se mora odražati tudi navzven. Gre za tako imenovani videz nepristranskosti sojenja. V nasprotnem primeru sta lahko ogrožena tako zaupanje javnosti v nepristranskost sodišč nasploh kot tudi zaupanje strank v nepristranskost sojenja v konkretni zadevi.

Pomemben procesni institut, s katerim se zagotavlja ustavna pravica do nepristranskega sojenja, je delegacija pristojnosti (67. člen Zakona o pravdnem postopku, Uradni list RS, št. 36/04 - ur. p. b., 52/07, ZPP). Glavni namen prenosa krajevne pristojnosti na drugo stvarno pristojno sodišče je sicer v skladu s temeljnim načelom ekonomičnosti zagotoviti večjo smotrnost postopka. Pravni standard "drugih tehtnih razlogov" pa zajema različne druge okoliščine, ki niso v neposredni zvezi s samim sporom, ampak nanj lahko vplivajo od zunaj in zadevajo celotno sodišče. Dejstva, da je pred istim sodiščem med istima pravdnima strankama v teku več zadev, če tudi bi se izkazalo za resnično, ni mogoče subsumirati pod pojem "drugega tehtnega razloga iz 67. člena ZPP". Tožeča stranka tudi ni z ničemer izkazala, da bi se sodnik, kateremu je zadeva dodeljena, že opredelil v njeno škodo. Objektivna nepristranskost sodišča, ki se izraža v percepciji javnosti o nevtralnosti in neodvisnosti sodišča kot nosilca sodne funkcije, v konkretnem primeru po razumnih merilih zato ne more biti prizadeta, če bo v zadevi odločalo krajevno in stvarno pristojno sodišče, to je Okrajno sodišče v Žalcu.

Ker uveljavljane okoliščine ne utemeljujejo prenosa krajevne pristojnosti, je bilo treba predlog zavrniti.

Opr. št: I R 158/2007, ECLI:SI:VSRS:2007:I.R.158.2007

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.