TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
Sklep III R 8/2009
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2009-04-16

spor o pristojnosti - izvršba na denarna sredstva na računu - stalno bivališče dolžnika

Upnik namreč predlaga izvršbo na dolžnikova denarna sredstva pri organizaciji za plačilni promet, za predlagano sredstvo izvršbe pa je po 100. in 136. členu ZIZ, upoštevaje drugi odstavek 40.c člena ZIZ, krajevno pristojno sodišče dolžnikovega stalnega prebivališča.

Za nadaljnje vodenje in odločanje v tem izvršilnem postopku je krajevno pristojno Okrajno sodišče v Ljubljani.

1. Okrajno sodišče v Novi Gorici se je s sklepom dne 2. 2. 2009 izreklo za krajevno nepristojno za odločanje in je zadevo odstopilo v odločanje Okrajnemu sodišču v Litiji. Svojo odločitev je, upoštevaje prvi odstavek 100. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju (v nadaljevanju ZIZ), utemeljilo z dejstvom, da ima dolžnik svoje stalno prebivališče na naslovu v Občini V..

2. Okrajno sodišče v Litiji pa je menilo, da je, upoštevaje določila 100. in 136. člena ZIZ, za odločanje o izvršbi z rubežem denarnih sredstev pri organizaciji za plačilni promet pristojno Okrajno sodišče v Ljubljani, ker ima dolžnik stalno prebivališče na območju Ljubljane.

3. Za vodenje in odločanje v tem izvršilnem postopku je krajevno pristojno Okrajno sodišče v Ljubljani.

4. Določbe ZIZ, ki jih je navedlo že predlagajoče sodišče, ponavlja pa jih tudi odstopajoče sodišče, so pravilna pravna podlaga za določitev krajevne pristojnosti v tej zadevi. Upnik je namreč predlagal izvršbo na dolžnikova denarna sredstva pri organizaciji za plačilni promet, za predlagano sredstvo izvršbe pa je po navedenih določbah, upoštevaje drugi odstavek 40.c člena ZIZ, krajevno pristojno sodišče dolžnikovega stalnega prebivališča.

5. Po navedbi upnika v predlogu za izvršbo, ki jo je treba upoštevati za presojo o pristojnosti glede na določbo drugega odstavka 17. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) v zvezi s 15. členom ZIZ, ima dolžnik (stalno) prebivališče na naslovu „... Vodice“ – torej na območju Okrajnega sodišča v Ljubljani. Vrhovno sodišče je zato na podlagi drugega odstavka 25. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ odločilo, kot je razvidno iz izreka sklepa.

Zakon o izvršbi in zavarovanju (1998) - ZIZ  - člen 40c, 100, 136

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep I R 99/2005, enako tudi I R 125/2005
Sklep X Ips 493/2008
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2008-09-11

Če revizijo vloži oseba brez postulacijske sposobnosti, jo sodišče zavrže kot nedovoljeno.

Zoper pravnomočno prvostopno sodbo je tožeča stranka po svojem zakonitem zastopniku F.F. dne 27.6.2008 vložila revizijo.

Po določbi 2. odstavka 22. člena Zakona o upravnem sporu (ZUS-1; Uradni list RS, št. 105/06 in 26/07 – sklep US) lahko dejanja v postopku z izrednimi pravnimi sredstvi opravlja stranka samo po pooblaščencu, ki ima opravljen pravniški državni izpit. Glede na določbo 1. odstavka 22. člena ZUS-1 se za vprašanja postopka, ki v ZUS-1 niso urejena, primerno uporabljajo določbe zakona, ki ureja pravdni postopek, to je sedaj Zakon o pravdnem postopku (ZPP, Uradni list RS, št. 73/07-UPB3 in 45/08-ZArbit). Ta pa v 4. odstavku 86. člena določa, da sme pravdna dejanja v postopku z izrednimi pravnimi sredstvi opravljati tudi stranka sama ali njen zakoniti zastopnik v primerih, če imata opravljen pravniški državni izpit. Po določbi 83. člena ZUS-1 je revizija izredno pravno sredstvo v upravnem sporu, saj se vloži zoper pravnomočno odločitev sodišča prve stopnje, torej zanjo veljata določbi 2. odstavka 22. člena ZUS-1 in primerno tudi določba 4. odstavka 86. člena ZPP.

Po 3. odstavku 83. člena ZUS-1 revizija ni dovoljena, če jo vloži nekdo, ki nima te pravice, tožeča stranka pa je v obravnavani zadevi revizijo vložila po svojem zakonitem zastopniku, ki pa ni izkazal in tudi ne navajal, da ima opravljen pravniški državni izpit. Upoštevaje pravno mnenje, sprejeto na Občni seji Vrhovnega sodišča RS dne 26.6.2002, da sodišče zavrže revizijo, ki jo je vložila stranka sama, če ni najpozneje v njej izkazala, da ima opravljen pravniški državni izpit, revizijsko sodišče zakonitega zastopnika revidenta v obravnavani zadevi tudi ni pozivalo na predložitev dokazila o opravljenem pravniškem državnem izpitu, temveč je revizijo kot nedovoljeno zavrglo na podlagi 89. člena ZUS-1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep X Ips 98/2008, enako tudi X Ips 144/2008