Sklep VIII Ips 396/2006
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2007-02-13

pogodba o zaposlitvi - sporazum o razveljavitvi - bistvena kršitev določb postopka - nasprotje med razlogi sodbe in zapisnikom

Ker je o odločilnih dejstvih nasprotje med tem, kar se navaja v razlogih sodbe o vsebini zapisnika o izpovedbi priče in med samim tem zapisnikom, je podana bistvena kršitev določb pravdnega postopka iz 14. točke 2. odstavka 339. člena ZPP.

Reviziji se ugodi, sodba sodišča druge stopnje se razveljavi in se zadeva vrne sodišču druge stopnje v novo sojenje.

Odločitev o revizijskih stroških se pridrži za končno odločbo.

Sodišče prve stopnje je razveljavilo sporazume o razveljavitvi pogodb o zaposlitvi, sklenjene med strankami 18.8.2004 in ugotovilo, da tožnikom delovno razmerje ni prenehalo. Toženi stranki je naložilo, da tožnike pozove nazaj na delo ter jim za čas, ko niso delali, prizna in poplača vse pravice iz delovnega razmerja. Sodišče je na podlagi nasprotujočih si izpovedi tožnikov in zaslišanih prič ocenilo, da tožena stranka ni dokazala, da bi tožnike ustno poučila, da nimajo pravice do nadomestila iz naslova brezposelnosti. Ker tudi pisnega pouka ni, je sporazum neveljaven. Tožniki so bili o pomembnem elementu sporazuma, to je pravici do nadomestila, v zmoti.

Sodišče druge stopnje je pritožbo tožene stranke zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje. Strinjalo se je z dejanskimi ugotovitvami in pravno presojo prvostopnega sodišča. Ugotovilo je, da sporazum sicer ni neveljaven že s tem, ker ne vsebuje (pisne) določbe o posledicah, ki za tožnike nastanejo na področju uveljavljanja pravic iz naslova brezposelnosti. Soglašalo pa je z odločitvijo prvostopnega sodišča, da so bili tožniki v zmoti o bistvenem elementu sporazuma. Ta zmota je bistvena in opravičljiva. Priča Z.B. je bil že zaslišan na naroku za glavno obravnavo in iz njegove izpovedbe izhaja, da je v času, ko so tožniki podpisali sporazume o razveljavitvi pogodb o zaposlitvi, koristil letni dopust, zato o tem ne ve ničesar.

Zoper pravnomočno sodbo sodišča druge stopnje je tožena stranka vložila revizijo zaradi bistvene kršitve določb pravdnega postopka iz 14. točke prvega odstavka 339. člena ZPP in zaradi zmotne uporabe materialnega prava. Navaja, da se ne strinja z dokazno oceno sodišč, da tožniki niso bili poučeni o pravicah pri zavodu za zaposlovanje, kar sicer ni dovoljen revizijski razlog. Je pa tožena stranka v pritožbi predlagala (dodatno) zaslišanje priče Z.B. o tem dejstvu. Prvotno njegovega zaslišanja o tem ni predlagala, ker na razgovorih ob podpisu sporazuma ni bil navzoč. Po prejemu prvostopne sodbe pa je bila tožena stranka seznanjena z razgovorom priče z enim od tožnikov takoj po podpisu sporazumov ravno o tem dejstvu. Sodišče druge stopnje je predlog po dodatnem zaslišanju priče zavrnilo z utemeljitvijo, da iz izpovedi priče izhaja, da je bil v času podpisovanja sporazumov na letnem dopustu in o tem ne ve ničesar. Taka ugotovitev pa je v nasprotju z vsebino zapisnika glavne obravnave dne 11.3.2005.

Revizija je bila v skladu z določbo 357. člena Zakona o pravdnem postopku (Uradno prečiščeno besedilo, Uradni list RS, št. 36/2004 - ZPP) vročena Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije, in tožečim strankam, ki so nanjo odgovorile in predlagajo, da jo revizijsko sodišče kot neutemeljeno zavrne.

Revizijsko sodišče izpodbijano sodbo preizkusi le v delu, ki se z revizijo izpodbija, in v mejah razlogov, ki so v njej navedeni, po uradni dolžnosti pazi le na pravilno uporabo materialnega prava (določba 371. člena ZPP).

Po določbi tretjega odstavka 370. člena ZPP revizije ni mogoče vložiti zaradi zmotne ali nepopolne ugotovitve dejanskega stanja. Revizijsko sodišče je vezano na dejansko stanje, kot ga je ugotovilo sodišče prve stopnje in upoštevalo tudi sodišče druge stopnje. Iz revizijskih navedb izhaja, da tožena stranka ne uveljavlja nedovoljenega revizijskega razloga, temveč z navajanjem dejanskih okoliščin utemeljuje zmotno uporabo materialnega prava zaradi nepopolno ugotovljenega dejanskega stanja. Bistven pa je revizijski očitek, da je o odločilnih dejstvih nasprotje med tem, kar se navaja v razlogih sodbe o vsebini zapisnika o izpovedbi priče in med samim tem zapisnikom. Ta revizijski razlog je podan.

Po določbi 337. člena ZPP lahko stranka tudi (še) v pritožbi navaja nova dejstva in predlagati nove dokaze, če izkaže, da jih brez svoje krivde ni mogla navesti oziroma predložiti do prvega naroka za glavno obravnavo oziroma do konca glavne obravnave.

Tožena stranka je v pritožbi predlagala dodatno zaslišanje priče Z.B. tudi o dejstvu, ki je bilo za odločitev sodišča bistveno: o seznanitvi s pravicami na Zavodu za zaposlovanje. Utemeljila je tudi, zakaj tega dokaza ni mogla navesti že prej. Izpodbijana sodba se opredeli do vprašanja dovoljenosti tako predlaganega dokaza tako, da ga ne šteje za novega: iz izpovedi predlagane priče na obravnavi dne 11.3.2005 naj bi izhajalo, da je bila priča ob podpisu sporazumov na dopustu in da o tem - torej o poučenosti tožnikov o pravici do nadomestila za brezposelnost - ne ve ničesar.

Revizija pa pravilno opozarja, da kaj takega iz zapisnika o zaslišanju priče ne izhaja. Priča je izpovedala, da ni seznanjen s tem, da se je na bencinskem servisu prodajalo kaj na črno, ker je bil "prav takrat" na dopustu. Ničesar pa ni priča izpovedala o svoji (ne)seznanjenosti o podpisovanju sporazumov s tožniki in zato tudi ne, da o tem ne ve ničesar in tudi ne, da je bila v času podpisovanja sporazumov na dopustu. V zvezi s tem dejstvom ji nihče ni postavil nobenega vprašanja. Tožena stranka je v pritožbi navedla, da je bila šele po prejemu prvostopne sodbe seznanjena s tem, da priča o tem dejstvu nekaj ve.

Ker ima izpodbijana sodba zatrjevane pomanjkljivosti, zaradi katerih se ne more preizkusiti, je revizijsko sodišče ugodilo reviziji in izpodbijano sodbo razveljavilo (prvi odstavek 354. člena ZPP).

Sodišče druge stopnje bo moralo o pritožbi tožene stranke ponovno odločiti in sicer najprej o tem, ali so izpolnjeni pogoji iz prvega odstavka 337. člena ZPP. Kolikor bo ugotovilo, da so, bo v nadaljnjem postopku odločilo predvsem ob upoštevanju določb 30. člena ZDSS-1.

Izrek o stroških temelji na določbi tretjega odstavka 163. člena ZPP.

ZPP člen 339, 339/2, 339/2-14.ZDR člen 79.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.