TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
Sklep III Ips 31/2008, enako tudi III Ips 20/2008, III Ips 173/2008
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2008-05-13

dovoljenost revizije - vrednost spornega predmeta - zavrženje revizije

Ker vrednost spornega predmeta, ki je enaka vrednosti glavnice, ne presega mejne vrednosti za dovoljenost revizije, revizija tožene stranke ni dovoljena.

2. Tožena stranka sama krije svoje stroške revizijskega postopka.

3. Tožena stranka je dolžna tožeči stranki povrniti stroške revizijskega postopka v višini 531,60 EUR, v 15 dneh.

(1) Po prvem odstavku 13. člena Zakona o uvedbi eura (Uradni list RS, št. 114/2006) se šteje, da se tolarski zneski, navedeni v predpisih in sodnih aktih, z dnem uvedbe eura (1. 1. 2007) glasijo na euro, preračunano po tečaju zamenjave. Tečaj zamenjave je določen v Uredbi Sveta (ES), št. 1086/2006 z dne 11. 7. 2006 (UL L št. 195 z dne 15. 7. 2006), in znaša 239,640 slovenskih tolarjev za 1 euro.

(2) V obravnavani zadevi tožeča stranka s tožbo od tožene stranke zahteva plačilo zavarovalnine v višini 18.193,54 EUR (prej 4,359.899,00 SIT) z zakonskimi zamudnimi obrestmi. Okrožno sodišče v Ljubljani (sodišče prve stopnje) je o podlagi tožbenega zahtevka odločilo z vmesno sodbo, ki jo je po zavrnitvi pritožbe tožene stranke potrdilo tudi Višje sodišče v Ljubljani (sodišče druge stopnje). Tožena stranka je proti sodbi sodišča druge stopnje vložila revizijo.

(3) Po določbi 490. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP; Uradni list RS, št. 73/2007 - uradno prečiščeno besedilo) revizija v gospodarskih sporih ni dovoljena, če vrednost spornega predmeta glede izpodbijanega dela pravnomočne sodbe ne presega 20.864,63 EUR (prej 5,000.000,00 SIT). Kot vrednost spornega predmeta se vzame samo vrednost glavnega zahtevka (39. člen ZPP).

(4) Ker vrednost spornega predmeta, ki je enaka vrednosti glavnice (18.193,54 EUR, prej 4,359.899,00 SIT), ne presega (zgoraj navedene) mejne vrednosti za dovoljenost revizije, revizija tožene stranke ni dovoljena. Zato jo je Vrhovno sodišče zavrglo na podlagi 377. člena ZPP, ker tega v mejah svojih pravic ni storilo že sodišče prve stopnje.

(5) Tožena stranka, ki z revizijo ni uspela, po prvem odstavku 154. člena ZPP sama krije svoje stroške revizijskega postopka. Tožeči stranki pa mora povrniti stroške sestave (utemeljenega) odgovora na revizijo v višini 367,20 EUR z 20% DDV (73,44 EUR) in takso za odgovor na revizijo v višini 90,96 EUR.

Opr. št: III Ips 20/2008, ECLI:SI:VSRS:2008:III.IPS.20.2008

Opr. št: III Ips 173/2008, ECLI:SI:VSRS:2008:III.IPS.173.2008

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep II Ips 707/2009, enako tudi VS RS Sklep II Ips 846/2009, VS RS Sklep II Ips 760/2009, VS RS Sklep II Ips 685/2009, VS RS Sklep II Ips 490/2009
Sklep III Ips 23/2008
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2008-05-13

dovoljenost revizije - vrednost spornega predmeta v sporu o obstoju najemnega razmerja - spor zaradi odpovedi najemne pogodbe in izpraznitve poslovnega prostora

V sporih o obstoju najemnega razmerja se kot vrednost spornega predmeta vzame enoletna najemnina, razen če gre za najemno razmerje, sklenjeno za krajši čas.

Tožena stranka sama krije svoje stroške revizijskega postopka.

(1) Po prvem odstavku 13. člena Zakona o uvedbi eura (Uradni list RS št. 114/2006) se šteje, da se tolarski zneski, navedeni v predpisih in sodnih aktih, z dnem uvedbe eura (1. 1. 2007) glasijo na euro, preračunano po tečaju zamenjave. Tečaj zamenjave je določen v Uredbi Sveta (ES), št. 1086/2006 z dne 11. 7. 2006 (UL L št. 195 z dne 15. 7. 2006), in znaša 239,640 slovenskih tolarjev za 1 euro.

(2) Po 490. členu Zakona o pravdnem postopku (ZPP; Uradni list RS, št. 73/2007 - uradno prečiščeno besedilo) revizija v gospodarskih sporih ni dovoljena, če vrednost spornega predmeta glede izpodbijanega dela pravnomočne sodbe ne presega 20.864,63 EUR (prej 5,000.000,00 SIT). V sporih o obstoju najemnega razmerja se kot vrednost spornega predmeta vzame enoletna najemnina, razen če gre za najemno razmerje, sklenjeno za krajši čas (42. člen ZPP).

(3) Obravnavani spor je tekel zaradi odpovedi najemne pogodbe in izpraznitve poslovnega prostora. Iz tožbe izhaja, da je bila najemna pogodba med pravdnima strankama sklenjena za določen čas petih let in da je bila dogovorjena mesečna najemnina v višini 200.000,00 SIT. To pomeni, da po (zgoraj navedenem) pravilu iz 42. člena ZPP vrednost spornega predmeta znaša 10.015,02 EUR (prej 2,400.000,00 SIT). Ker ne presega mejne vrednosti za dovoljenost revizije, revizija ni dovoljena in jo je bilo treba na podlagi 377. člena ZPP zavreči.

(4) Tožena stranka, ki z revizijo ni uspela, po določbi prvega odstavka 154. člena ZPP sama krije svoje stroške revizijskega postopka.

(5) Odgovora na revizijo, ki ga je v imenu tožeče stranke podal njen zakoniti zastopnik, ne da bi ob tem izkazal, da ima opravljen pravniški državni izpit, Vrhovno sodišče ni upoštevalo (91. člen ZPP v zvezi s tretjim in četrtim odstavkom 86. člena ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III Ips 162/2007
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2008-03-25

revizija zoper sklep - revizija zoper sklep o stroških - zavrženje revizije

Sklep o pravdnih stroških ni sklep, s katerim bi bil postopek pravnomočno končan, zato revizija proti njemu ni dovoljena.

Stranska intervenientka sama krije svoje stroške revizijskega postopka.

(1) Revizija je izredno pravno sredstvo, s katerim se lahko izpodbija pravnomočna sodba, izdana na drugi stopnji (prvi odstavek 367. člena Zakona o pravdnem postopku - ZPP), in sklep sodišča druge stopnje, s katerim je bil postopek pravnomočno končan (prvi odstavek 384. člena ZPP).

(2) Stranska intervenientka na strani tožene stranke je vložila revizijo proti sklepu sodišča druge stopnje, s katerim je bil potrjen sklep sodišča prve stopnje o njenih pravdnih stroških. Ker ne gre za sklep, s katerim bi bil postopek pravnomočno končan (končan je bil s sklenitvijo sodne poravnave), revizija proti njemu ni dovoljena. Vrhovno sodišče jo je zato zavrglo na podlagi 377. člena ZPP, ker tega v mejah svojih pravic ni storilo že sodišče prve stopnje.

(3) Na podlagi prvega odstavka 165. člena ZPP je Vrhovno sodišče odločilo o stroških revizijskega postopka. Stranska intervenientka z revizijo ni uspela, zaradi česar po določbi prvega odstavka 154. člena ZPP sama krije svoje stroške.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III Ips 96/2008
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2008-07-31

dovoljenost revizije - vrednost spornega predmeta v sporu o obstoju najemnega razmerja - spor zaradi odpovedi najemne pogodbe in izpraznitve poslovnega prostora - revalorizacija na dan vložitve tožbe

Ker dvanajstkratnik na dan vložitve tožbe revalorizirane mesečne najemnine ne presega mejne vrednosti za dovoljenost revizije, revizija (ne glede na vrednost spornega predmeta, ki jo je revidentka prvič navedla v drugi pripravljalni vlogi, ni dovoljena.

Vsaka stranka sama krije svoje stroške revizijskega postopka.

(1) Po prvem odstavku 13. člena Zakona o uvedbi eura (Uradni list RS, št. 114/2006) se šteje, da se tolarski zneski, navedeni v predpisih in sodnih aktih, z dnem uvedbe eura (1. 1. 2007) glasijo na euro, preračunano po tečaju zamenjave. Tečaj zamenjave je določen v Uredbi Sveta (ES), št. 1086/2006 z dne 11. 7. 2006 (UL L, št. 195 z dne 15. 7. 2006), in znaša 239,640 slovenskih tolarjev za 1 euro.

(2) Po 490. členu Zakona o pravdnem postopku (ZPP; Uradni list RS, št. 73/2007 - uradno prečiščeno besedilo) revizija v gospodarskih sporih ni dovoljena, če vrednost spornega predmeta glede izpodbijanega dela pravnomočne sodbe ne presega 20.864,63 EUR (prej 5,000.000,00 SIT). V sporih o obstoju najemnega razmerja se kot vrednost spornega predmeta vzame enoletna najemnina, razen če gre za najemno razmerje, sklenjeno za krajši čas (42. člen ZPP). V primeru, ko je najemnina dogovorjena z valorizacijsko klavzulo, se vrednost spornega predmeta ravna po višini najemnine ob vložitvi tožbe.

(3) Obravnavani spor je tekel zaradi odpovedi najemne pogodbe in izpraznitve poslovnega prostora. Najemna pogodba je bila sklenjena za nedoločen čas, višina najemnine pa je bila določena z Odredbo o načinu oddajanja poslovnih prostorov v najem in določanju najemnin (Uradni list RS, št. 14/99) ter se je mesečno usklajevala z indeksom življenjskih potrebščin v Republiki Sloveniji. Stranki sta ugotovili, da je za avgust 2000 najemnina za vse prostore skupaj znašala 345.485,08 SIT.

(4) Ker dvanajstkratnik na dan vložitve tožbe revalorizirane(1) mesečne najemnine ne presega mejne vrednosti za dovoljenost revizije, revizija (ne glede na vrednost spornega predmeta, ki jo je revidentka prvič navedla v drugi pripravljalni vlogi z dne 6. 4. 2007) ni dovoljena in jo je bilo treba na podlagi 377. člena ZPP zavreči.

(5) Tožena stranka, ki z revizijo ni uspela, po določbi prvega odstavka 154. člena ZPP sama krije stroške revizije. Tožeča stranka pa sama nosi stroške odgovora na revizijo, ki glede na nedovoljeno revizijo ni bil potreben za pravdo (prvi odstavek 155. člena ZPP).

Op. št. (1): Vrhovno sodišče je revalorizacijo opravilo s programom Statističnega urada Republike Slovenije, ki je dostopen na: http://www.stat.si/indikatorji_preracun_reval.asp.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III Ips 87/2008
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2008-09-23

dovoljenost revizije zoper sklep - postulacijska sposobnost - vložitev revizije po odvetniku - vložitev revizije po zakonitem zastopniku brez pravniškega državnega izpita

Postulacijska sposobnost je pogoj za vsebinsko obravnavo vsake revizije, tudi tiste, ki je vložena zoper sklep sodišča druge stopnje o zavrženju pritožbe ali o potrditvi sklepa sodišča prve stopnje, da se revizija zavrže (tretji odstavek 384. člena ZPP), razen če ni presojana odločitev o zavrženju pravnega sredstva utemeljena ravno na pomanjkanju te predpostavke.

1. V postopku z izrednimi pravnimi sredstvi lahko stranka opravlja pravdna dejanja samo po pooblaščencu, ki je odvetnik (tretji odstavek 86. člena Zakona o pravdnem postopku - ZPP), razen če ima sama, ali njen zakoniti zastopnik, opravljen pravniški državni izpit (četrti odstavek 86. člena ZPP). Gre za temeljno procesno predpostavko, ki je pogoj za vsebinsko obravnavo vsake revizije, tudi tiste, ki je vložena zoper sklep sodišča druge stopnje o zavrženju pritožbe ali o potrditvi sklepa sodišča prve stopnje, da se revizija zavrže (tretji odstavek 384. člena ZPP)(1), razen če ni presojana odločitev o zavrženju pravnega sredstva utemeljena ravno na pomanjkanju te predpostavke.

2. Tožena stranka je vložila revizijo zoper sklep, s katerim je sodišče druge stopnje potrdilo sklep sodišča prve stopnje, da se revizija zoper sodbo sodišča druge stopnje zavrže zaradi prenizke vrednosti spornega predmeta. Revizijo je vložila po svojem zakonitem zastopniku, ki ne trdi, da ima opravljen pravniški državni izpit. Ker ni izpolnjena procesna predpostavka za njeno vsebinsko obravnavo, revizija ni dovoljena. Vrhovno sodišče jo je zavrglo na podlagi 377. člena ZPP.

3. Odločitev sledi sklepu II Ips 3/2007 z dne 7. 6. 2007, v katerem je Vrhovno sodišče natančno pojasnilo, zakaj v primeru pomanjkanja postulacijske sposobnosti drugačna odločitev, kot je zavrženje revizije, ni mogoča. Enako je bilo sklenjeno tudi v primerih: II Ips 321/2007 (sklep z dne 14. 6. 2007), II Ips 105/2007 (sklep z dne 30. 8. 2007), II Ips 831/2006 (sklep z dne 30. 8. 2007), II Ips 436/2006 (sklep z dne 30. 8. 2007), II Ips 634/2006 (sklep z dne 13. 9. 2007), II Ips 186/2007 (sklep z dne 13. 9. 2007), II Ips 416/2006 (sklep z dne 20. 9. 2007), III Ips 156/2006 (sklep z dne 16. 10. 2007).

Op. št. (1): Tako tudi Vrhovno sodišče v sklepu II Ips 614/2006 z dne 30.8.2007 in sklepu III Ips 132/2008 z dne 9. 9. 2008.

ZPP člen 86, 86/3, 86/4, 377, 384, 384/3.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III Ips 60/2008
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2008-06-04

dovoljenost revizije - postulacijska sposobnost - opravljen državni pravniški izpit - obseg revizijskega preizkusa - zavrženje revizije

Ker tožena stranka v reviziji ni navedla nobenega razloga za izpodbijanje odločitve o zavrženju revizije zaradi pomanjkanja postulacijske sposobnosti in ker tudi ni podan noben razlog, na katerega mora Vrhovno sodišče paziti po uradni dolžnosti, je Vrhovno sodišče njeno revizijo kot neutemeljeno zavrnilo.

1. Revizijo, ki jo je tožena stranka po svojem zakonitem zastopniku vložila zoper sklep Višjega sodišča v Ljubljani opr. št. I Cpg 223/2006 z dne 12. 4. 2006, je sodišče prve stopnje zavrglo, ker zakoniti zastopnik tožene stranke ni predložil potrdila o opravljenem pravniškem državnem izpitu (prvi odstavek 91. člena ZPP v zvezi s tretjim in četrtim odstavkom 86. člena ZPP). Sklep o zavrženju revizije je po zavrnitvi pritožbe tožene stranke potrdilo sodišče druge stopnje. Sklep sodišča druge stopnje tožena stranka izpodbija z novo revizijo.  2. Revizija je bila vročena tožeči stranki, ki nanjo ni odgovorila, in Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije.

4. Vrhovno sodišče ugotavlja, da tožena stranka v obravnavani reviziji ne navaja nobenega razloga za izpodbijanje sklepa sodišča druge stopnje, s katerim je bil potrjen sklep sodišča prve stopnje o zavrženju revizije zaradi pomanjkanja postulacijske sposobnosti. Vsi razlogi tožene stranke so usmerjeni v izpodbijanje vsebinske odločitve o zadevi sami.

5. Revizijski preizkus je omejen na razloge, ki so navedeni v reviziji, pri čemer Vrhovno sodišče po uradni dolžnosti pazi le na pravilno uporabo materialnega prava (371. člen ZPP v zvezi s četrtim odstavkom 384. člena ZPP). Ker tožena stranka v reviziji ni navedla nobenega razloga za izpodbijanje odločitve o zavrženju revizije zaradi pomanjkanja postulacijske sposobnosti in ker tudi ni podan noben razlog, na katerega mora Vrhovno sodišče paziti po uradni dolžnosti, je Vrhovno sodišče njeno revizijo kot neutemeljeno zavrnilo (378. člen ZPP v zvezi s četrtim odstavkom 384. člena ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep II Ips 1257/2008, enako tudi II Ips 578/2008, VSRS Sklep II DoR 60/2019
Sklep III Ips 18/2008
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2008-03-04

dovoljenost revizije - vrednost spornega predmeta - zavrženje revizije

Ker vrednost spornega predmeta ne presega mejne vrednosti za dovoljenost revizije, revizija ni dovoljena.

2. Vsaka stranka sama krije svoje stroške revizijskega postopka.

1. Po prvem odstavku 13. člena Zakona o uvedbi eura (Uradni list RS, št. 114/2006) se šteje, da se tolarski zneski, navedeni v predpisih in sodnih aktih, z dnem uvedbe eura (1. 1. 2007) glasijo na euro, preračunano po tečaju zamenjave. Tečaj zamenjave je določen v Uredbi Sveta (ES) št. 1086/2006 z dne 11. 7. 2006 (UL L št. 195 z dne 15. 7. 2006) in znaša 239,640 slovenskih tolarjev za 1 euro.

2. Po določbi 490. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) revizija v gospodarskih sporih ni dovoljena, če vrednost spornega predmeta glede izpodbijanega dela pravnomočne sodbe ne presega 20.864,63 EUR (prej 5,000.000,00 SIT).

3. V obravnavani zadevi je bilo toženi stranki pravnomočno naloženo plačilo 3,640.148,00 SIT (sedaj 15.190,07 EUR) z zamudnimi obrestmi, preostali del tožbe tožeče stranke pa je bil pravnomočno zavrnjen. Vrednost spornega predmeta glede izpodbijanega dela pravnomočne sodbe je enaka vrednosti pravnomočno prisojene glavnice (39. člen ZPP). Ker ne presega zgoraj navedene mejne vrednosti za dovoljenost revizije, revizija ni dovoljena. Vrhovno sodišče jo je zavrglo na podlagi 377. člena ZPP, ker tega v mejah svojih pravic ni storilo že sodišče prve stopnje.

4. Tožena stranka, ki z revizijo ni uspela, po prvem odstavku 154. člena ZPP sama krije svoje stroške revizijskega postopka. Tožeča stranka pa sama nosi stroške svojega odgovora na revizijo, ki glede na očitno nedovoljeno revizijo ni bil potreben za pravdo (prvi odstavek 155. člena ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep II Ips 707/2009, enako tudi VS RS Sklep II Ips 846/2009, VS RS Sklep II Ips 760/2009, VS RS Sklep II Ips 685/2009, VS RS Sklep II Ips 490/2009
Sklep III Ips 93/2008
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2008-07-15

dovoljenost revizije - postulacijska sposobnost - opravljen državni pravniški izpit - zavrženje revizije

Tožnik je zoper sodbo sodišča druge stopnje sam vložil revizijo, pri čemer ni niti trdil, da ima opravljen pravniški državni izpit. Ker ni izpolnjena temeljna procesna predpostavka za njeno vsebinsko obravnavo, revizija ni dovoljena.

1. V postopku z izrednimi pravnimi sredstvi lahko stranka opravlja pravdna dejanja samo po pooblaščencu, ki je odvetnik (tretji odstavek 86. člena Zakona o pravdnem postopku – ZPP), razen če ima sama, ali njen zakoniti zastopnik, opravljen pravniški državni izpit (četrti odstavek 86. člena ZPP).

2. Tožnik je zoper sodbo sodišča druge stopnje sam vložil revizijo, pri čemer ni niti trdil, da ima opravljen pravniški državni izpit. Ker ni izpolnjena temeljna procesna predpostavka za njeno vsebinsko obravnavo, revizija ni dovoljena. Revizijsko sodišče jo je zavrglo na podlagi 377. člena ZPP.

3. Odločitev sledi sklepu II Ips 3/2007 z dne 7. 6. 2007, v katerem je Vrhovno sodišče natančno pojasnilo, zakaj v primeru pomanjkanja postulacijske sposobnosti drugačna odločitev, kot je zavrženje revizije, ni mogoča. Enako je bilo sklenjeno tudi v primerih: II Ips 321/2007 (sklep z dne 14. 6. 2007), II Ips 105/2007 (sklep z dne 30. 8. 2007), II Ips 614/2006 (sklep z dne 30. 8. 2007), II Ips 831/2006 (sklep z dne 30. 8. 2007), II Ips 436/2006 (sklep z dne 30. 8. 2007), II Ips 634/2006 (sklep z dne 13. 9. 2007), II Ips 186/2007 (sklep z dne 13. 9. 2007), II Ips 416/2006 (sklep z dne 20. 9. 2007), III Ips 156/2006 (sklep z dne 16. 10. 2007).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep II Ips 1257/2008, enako tudi II Ips 578/2008, VSRS Sklep II DoR 60/2019
Sklep III R 16/2008
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2008-07-15

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija iz razlogov smotrnosti - drugi tehtni razlogi

Tožeča stranka zahteva plačilo odškodnine, pri čemer zatrjevano škodno dejanje izpeljuje iz domnevno nepravilne sodbe, ki jo je izdalo ravno sodišče, pri katerem vlaga odškodninsko tožbo. Da ne bi bil v javnosti morebiti ustvarjen videz pristranskosti, je Vrhovno sodišče ugodilo predlogu tožeče stranke za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča.

Predlogu se ugodi in se za odločanje o zadevi določi Okrožno sodišče v Mariboru.

(1) Tožeča stranka od tožene stranke zahteva plačilo odškodnine, pri čemer zatrjevano škodno dejanje izpeljuje iz domnevno nepravilne sodbe, ki jo je izdalo ravno sodišče, pri katerem vlaga odškodninsko tožbo.

(2) K drugim tehtnim razlogom, ki na podlagi 67. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) utemeljujejo prenos pristojnosti, sodi po praksi Vrhovnega sodišča tudi dvom v tako imenovano objektivno nepristranskost sodišča. Da ne bi bil v javnosti morebiti ustvarjen videz pristranskosti, kar je vsebina tega razloga, je Vrhovno sodišče (na podlagi 67. člena ZPP) ugodilo predlogu tožeče stranke za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča tako, da je za odločanje o zadevi določilo Okrožno sodišče v Mariboru.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III R 22/2008
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2008-10-13

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija iz razlogov smotrnosti - drugi tehtni razlogi

V predlogu za delegacijo tožeča stranka navaja, da je predsednik uprave tožene stranke brat sodnice in podpredsednice sedaj razpravljajočega sodišča ter da gre za manjše sodišče z devetimi sodniki Š...Ć, Da ne bi bil v javnosti morebiti ustvarjen videz pristranskosti, pa tudi zaradi upoštevanja velikosti sodišča, je Vrhovno sodišče tožničinemu predlogu ugodilo tako, da je kot stvarno pristojno za odločanje o tožbi določilo Okrajno sodišče v B.

Predlogu se ugodi in se kot drugo stvarno pristojno sodišče določi Okrajno sodišče v B.

(1) V uvodoma navedenem gospodarskem sporu, ki je v teku pred Okrajnim sodiščem v A., tožeča stranka hkrati s tožbo predlaga, da Vrhovno sodišče na podlagi 67. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) določi drugo stvarno pristojno sodišče, ki naj vodi nadaljnji postopek (delegacijo iz razlogov smotrnosti). Tožeča stranka v tožbi navaja, da so ji bile zaradi domnevne kršitve pravil o prevzemih na skupščini tožene stranke odvzete glasovalne pravice; v predlogu za delegacijo pa, da je predsednik uprave tožene stranke brat sodnice in podpredsednice sedaj razpravljajočega sodišča ter da gre za manjše sodišče z devetimi sodniki.

O u t e m e l j e n o s t i p r e d l o g a (2) Po 67. členu ZPP lahko Vrhovno sodišče določi drugo stvarno pristojno sodišče, pred katerim naj se postopek nadaljuje, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek ali če to narekujejo drugi tehtni razlogi. V sklepu, opr. št. III R 34/2007-2 z dne 29. 1. 2008, je Vrhovno sodišče v zvezi s pojmom drugih tehtnih razlogov pojasnilo: „K drugim tehtnim razlogom za obravnavano delegacijo poleg smotrnosti sodi po praksi Vrhovnega sodišča tudi dvom v tako imenovano objektivno nepristranskost sodišča. Gre za vprašanje, ali se po kriteriju razumnega opazovalca v javnosti ustvarja videz, da bi sodniki danega sodišča pri uporabi prava zaradi neke okoliščine (največkrat zaradi tesnejših, predvsem sorodstvenih, razmerij strank in sodnikov ali delavcev sodišča) ne mogli prosto odločati po svoji vesti.“ Predlagateljica se utemeljeno sklicuje na sklep Vrhovnega sodišča, opr. št. III R 17/2008 z dne 9. 9. 2008, v katerem je izraženo enako stališče.

(3) Da ne bi bil v javnosti morebiti ustvarjen videz pristranskosti, pa tudi zaradi upoštevanja velikosti sodišča, je Vrhovno sodišče tožničinemu predlogu ugodilo tako, da je kot stvarno pristojno za odločanje o tožbi določilo Okrajno sodišče v B.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III Ips 143/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2008-10-01

dopolnilni sklep - rok za vložitev predloga za izdajo dopolnilnega sklepa - zavrženje predloga za dopolnitev sklepa

Ker je ugotovilo, da je tožeča stranka predlog za izdajo dopolnilnega sklepa vložila po poteku petnajstdnevnega roka iz prvega odstavka 325. člena ZPP (v zvezi s 332. členom ZPP), ga je Vrhovno sodišče kot prepoznega zavrglo.

Predlog tožeče stranke z dne 22. 9. 2008 za izdajo dopolnilnega sklepa o pravdnih stroških se zavrže.

Vrhovno sodišče je s sklepom opr. št. III Ips 143/2005 z dne 18. 9. 2007 odločilo o reviziji, ki jo je tožena stranka vložila v uvodoma navedenem gospodarskem sporu. Sklep je bil tožeči stranki vročen 24. 12. 2007, toženi stranki pa 3. 1. 2008.

Dne 22. 9. 2008 je tožeča stranka podala vlogo, v kateri Vrhovno sodišče naproša, da pojasni svojo odločitev o stroških pravdnega postopka, oziroma izda dopolnilni sklep. Vrhovno sodišče je vlogo obravnavalo kot predlog za dopolnitev zgoraj navedenega sklepa Vrhovnega sodišča in najprej preverilo obstoj procesnih predpostavk za njegovo obravnavo. Ker je ugotovilo, da ga je tožeča stranka vložila po poteku petnajstdnevnega roka iz prvega odstavka 325. člena ZPP (v zvezi s 332. členom ZPP), ga je kot prepoznega zavrglo (drugi odstavek 325. člena ZPP in četrti odstavek 326. člena ZPP v zvezi s 332. členom ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.