Sklep I Up 17/2007
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2008-06-19

oprostitev plačila sodnih taks - učinkovanje oprostitve - pravočasnost predloga za oprostitev

Tožeča stranka je prošnjo za oprostitev plačila sodnih taks vložila po opravljenem procesnem dejanju, za katerega je bilo potrebno plačati sodno takso, zato se je ne oprosti plačila sodne takse.

Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijani sklep.

Z izpodbijanim sklepom je prvostopenjsko sodišče zavrglo predlog tožeče stranke za oprostitev plačila sodne takse za pritožbo. V obrazložitvi je pojasnilo, da po določbi 14. člena Zakona o sodnih taksah (ZST-UPB1; Uradni list RS, št. 20/04) sklep o oprostitvi sodnih taks učinkuje od dneva, ko je pri sodišču vložen predlog za oprostitev in velja za vse vloge in dejanja, za katera je po 4. in 5. členu ZST nastala taksna obveznost tega dne ali pozneje. Tožeča stranka je predlog za oprostitev plačila takse za pritožbo vložila po vložitvi pritožbe, in sicer je pritožbo vložila dne 17.5.2006, oprostitev plačila takse zanjo pa je predlagala dne 27.10.2006. Predlogu za oprostitev plačila sodnih taks pa za nazaj ni mogoče ugoditi.

Zoper navedeni sklep se tožeča stranka pritožuje zaradi zmotno in nepopolno ugotovljenega dejanskega stanja. Prosi, da se jo ob upoštevanju ustavnega določila, da je Slovenija socialna država, zaradi slabe finančne situacije, popolnoma oprosti plačila naloženih sodnih taks. Njen transakcijski račun je zaradi več izvršb že tako blokiran, tako da ne more izplačati nobenih denarnih sredstev. Predlaga, da se sklep o izvršbi umakne.

Kot je tožeči stranki pravilno pojasnilo prvostopenjsko sodišče, je stranko dopustno oprostiti plačila sodnih taks le v skladu z ZST. Oprostitev pa v skladu s 1. odstavkom 14. člena ZST velja le za vloge in dejanja, ki se opravijo hkrati oziroma po vložitvi prošnje za oprostitev plačila sodnih taks, ne velja pa oprostitev za nazaj za vloge in dejanja, ki so bila opravljena pred vložitvijo prošnje za oprostitev plačila sodnih taks. Tožeča stranka je prošnjo za oprostitev plačila sodnih taks vložila po opravljenem procesnem dejanju, za katerega je bilo potrebno plačati sodno takso. Glede na pojasnjeno se tožeče stranke plačila sodne takse za pritožbo ne da oprostiti.

Na drugačno odločitev v tej zadevi ne more vplivati zatrjevanje tožeče stranke o njenem slabem ekonomskem in finančnem stanju. Takšne navedbe bi ob predložitvi ustreznih dokazil na odločitev prvostopenjskega sodišča lahko vplivale le v primeru, če bi tožeča stranka vložila predlog za oprostitev plačila sodnih taks na način, kot je določen v ZST in kot je že bilo pojasnjeno.

Ker pritožbene navedbe niso utemeljene in niso podani pritožbeni razlogi, na katere mora pritožbeno sodišče paziti po uradni dolžnosti, je pritožbeno sodišče na podlagi 76. člena v zvezi s 1. odstavkom 82. člena Zakona o upravnem sporu (ZUS-1; Uradni list RS, št. 105/06, 26/07 – skl. US RS in 122/07 – skl. US RS) pritožbo tožeče stranke zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo izpodbijani sklep prvostopenjskega sodišča.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep I Up 19/2007, enako tudi I Up 79/2007