Sklep I Up 1790/2006
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2008-01-17

sodne takse - oprostitev plačila sodnih taks - trditveno in dokazno breme

Dokazno breme o zatrjevanem slabem premoženjskem stanju ni na sodišču, temveč na prosilcu, ki mora izkazati pogoje za oprostitev plačila sodnih taks.

Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijani sklep.

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom zavrnilo predlog tožeče stranke za oprostitev plačila sodnih taks, za odlog plačila sodnih taks ter za obročno plačilo sodnih taks za tožbo, ki jo je tožeča stranka vložila dne 22.8.2006 zoper odločbo tožene stranke z dne 26.5.2006. Odločitev je utemeljila z določbo 5. odstavka 168. člena ZPP v zvezi s 1. odstavkom 16. člena Zakona o upravnem sporu (ZUS, Uradni list RS, št. 50/97 in 70/00), po kateri sodišče lahko oprosti podjetnika posameznika v sporih v zvezi z njegovo dejavnostjo plačila taks za vloge iz 1. odstavka 105.a člena ZPP, če nima sredstev za plačilo takse in jih tudi ne more zagotoviti brez ogrožanja svoje dejavnosti. V tem okviru lahko sodišče plačila taks odloži do izdaje odločbe ali pa dovoli obročno plačilo. Na podlagi letnega poročila tožeče stranke za leto 2005 (podatki iz bilance stanja na dan 31.12.2005) prvostopno sodišče ugotavlja, da ni podlage za zaključek, da tožeča stranka nima sredstev za plačilo sodnih taks za tožbo in da jih tudi ne more zagotoviti, ne da bi bila ogrožena njena dejavnost. Prav tako ni razlogov za odlog plačila nastalih taksnih obveznosti ali njihovega obročnega plačila.

Tožeča stranka v pritožbi navaja, da ji izpodbijani sklep povzroča še večjo nelikvidnost in zvišuje znesek dolgov, zaradi česar ji grozi izbris iz registra. Na račune pri bankah ne prejema prilivov, zato tudi nima likvidnostnih sredstev. Tako po finančnem, likvidnostnem in premoženjskem stanju tožeča stranka ne zmore stroškov plačila sodnih taks brez škode za preživetje.

Pritožba glede na določbo 2. odstavka 107. člena ZUS-1, ki velja od 1.1.2007 dalje, izpolnjuje pogoje za pritožbo po določbah omenjenega zakona; zato jo je Vrhovno sodišče Republike Slovenije obravnavalo kot pritožbo po določbah ZUS-1.

Odločitev sodišča prve stopnje, ki predlogu tožeče stranke za oprostitev plačila sodnih taks za tožbo ni ugodilo, pravilno temelji na določbi 5. odstavka 168. člena ZPP, ki se glede na določbo 1. odstavka 22. člena ZUS-1 v upravnem sporu uporablja primerno za vprašanja postopka, ki niso urejena z ZUS-1.

Sodišče prve stopnje je na podlagi poročila za leto 2005 ravnalo pravilno, ko je tožnikov predlog za oprostitev plačila sodnih taks oziroma predlog za odlog plačila ali obročno plačilo sodnih taks zavrnilo ob upoštevanju tožnikovega poslovnega rezultata in njegovega premoženjskega stanja ter višine taksne obveznosti, ki skupaj z opominom znaša 83,24 EUR. S plačilom sodnih taks tudi po presoji pritožbenega sodišča ne bodo občutno zmanjšana sredstva, s katerimi razpolaga tožnik, prav tako s plačilom taks ne bo ogrožena njegova dejavnost.

V skladu z določbo 2. odstavka 169. člena ZPP je imel tožnik možnost, da predloži morebitne dokaze, s katerimi bi izkazal zatrjevano slabo premoženjsko stanje, vendar tega tudi v pritožbenem postopku ni storil. Dokazno breme namreč ni na sodišču, temveč na prosilcu, ki mora izkazati pogoje za oprostitev plačila taks. Že prvostopno sodišče je tožniku pojasnilo, pritožbeno sodišče pa zgolj ponavlja, da je tožniku zagotovljena pravica do sodnega varstva v upravnem sporu zoper odločbo tožene stranke z dne 26.5.2006.

Glede na navedeno je Vrhovno sodišče Republike Slovenije pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno in na podlagi 76. člena v zvezi z 2. odstavkom 82. člena ZUS-1 potrdilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

ZUS-1 člen 22, 22/1.ZPP člen 105.a, 168, 168/5, 169, 169/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.