Sklep III Ips 146/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2007-10-09

bistvena kršitev določb pravdnega postopka - protispisnost - pomanjkljivosti sodbe - nasprotje med tem, kar se navaja v razlogih sodbe o vsebini listin in med samimi temi listinami

Ker je sodišče druge stopnje notarskemu zapisu pripisalo drugačno vsebino od tiste, ki jo v resnici ima, njegovega zaključka, da notarski zapis ni izvršilni naslov, ni mogoče preizkusiti. Podana je absolutna bistvena kršitev določb pravdnega postopka iz 14. točke drugega odstavka 339. člena ZPP.

Zahtevi za varstvo zakonitosti se ugodi, sklep sodišča druge stopnje se razveljavi in se zadeva vrne sodišču druge stopnje v nov postopek.

1. Okrajno sodišče v Črnomlju je ugodilo upnikovemu predlogu in na podlagi notarskega zapisa dovolilo izvršbo na dolžnikovo nepremičnino. Tako bi se poplačala terjatev, ki jo je imel upnik kot kreditodajalec proti družbi G. E. - I. d.o.o., Č., kot kreditojemalcu in za katero je dolžnik zastavil svojo nepremičnino. Dolžnik je zoper sklep o izvršbi ugovarjal. Sodišče prve stopnje je njegov ugovor zavrnilo in potrdilo sklep o izvršbi.

2. Sklep o zavrnitvi ugovora je dolžnik izpodbijal s pritožbo. Sodišče druge stopnje je v okviru njenega uradnega preizkusa ugotovilo, da listina, na podlagi katere je bila dovoljena izvršba, ni izvršilni naslov. Zato je pritožbi ugodilo in sklep sodišča prve stopnje spremenilo tako, da je dolžnikovemu ugovoru ugodilo ter sklep o izvršbi spremenilo tako, da je predlog za izvršbo zavrnilo.

3. Vrhovno državno tožilstvo Republike Slovenije je zoper sklep sodišča druge stopnje vložilo zahtevo za varstvo zakonitosti. Uveljavlja bistveno kršitev določb pravdnega postopka iz 14. točke drugega odstavka 339. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) v zvezi s 15. členom Zakona o izvršbi in zavarovanju (ZIZ). Vrhovnemu sodišču predlaga, da razveljavi sklep sodišča druge stopnje in zadevo vrne sodišču druge stopnje v nov postopek.

4. Zahteva za varstvo zakonitosti je bila vročena upniku in dolžniku. Nanjo nista odgovorila.

5. Zahteva za varstvo zakonitosti je utemeljena.

6. Pri presoji, ali je notarski zapis, na podlagi katerega je bila zoper dolžnika dovoljena izvršba, neposredno izvršljiv, je sodišče druge stopnje napačno povzelo vsebino notarskega zapisa. V obrazložitvi izpodbijanega sklepa je navedlo, da iz notarskega zapisa ne izhaja, da bi "kreditojemalec soglašal z neposredno izvršljivostjo obveznosti iz te pogodbe" (sedmi odstavek na drugi strani sklepa sodišča druge stopnje) in da ni nikjer navedeno, da "kreditojemalec pristaja na neposredno izvršljivost terjatve, ki izhaja iz omenjene kreditne pogodbe" (prvi odstavek na tretji strani sklepa sodišča druge stopnje).

7. Vrhovna državna tožilka v zahtevi za varstvo zakonitosti utemeljeno opozarja, da so razlogi izpodbijanega sklepa v nasprotju s tem, kar vsebuje notarski zapis. Na drugi strani notarskega zapisa je namreč v četrtem odstavku navedeno, da "stranke priznavajo tej listini naravo izvršilnega naslova, pri čemer dolžnica in zastaviteljica izrecno soglašata, da je ta notarski zapis ob dospelosti po tem sporazumu in Pogodbi o kratkoročnem kreditu ... v smislu 20. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju v zvezi s 4. členom Zakona o notariatu neposredno izvršljiv glede vseh obveznosti dolžnice in zastaviteljice navedenih v tem sporazumu." Poleg tega je na zadnji strani "Sporazuma o zavarovanju denarne terjatve po čl. 142. SPZ," ki je sestavni del notarskega zapisa, pod petič navedeno, da "dolžnik in zastavitelj izrecno soglašata, da se ob zapadlosti terjatve lahko opravi izvršba zaradi njenega poplačila iz predmeta zavarovanja." Pod šestič pa je zapisano, da "dolžnik in zastavitelj v soglasju z upnikom izrecno soglašata, da je ta sporazum neposredno izvršljiv po čl. 142. SPZ."

8. Ker je sodišče druge stopnje notarskemu zapisu pripisalo drugačno vsebino od tiste, ki jo v resnici ima, njegovega zaključka, da notarski zapis ni izvršilni naslov, ni mogoče preizkusiti. Podana je absolutna bistvena kršitev določb pravdnega postopka iz 14. točke drugega odstavka 339. člena ZPP, zaradi katere je Vrhovno sodišče zahtevi za varstvo zakonitosti ugodilo, sklep sodišča druge stopnje razveljavilo in zadevo vrnilo sodišču druge stopnje nov postopek (prvi odstavek 379. člena ZPP v zvezi z drugim odstavkom 391. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.