Sodba X Ips 744/2006
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2008-07-03

Sodba in sklep UPRS (zunanji oddelek v Mariboru) U 307/2004

gradbeno dovoljenje - vplivno območje - stranski udeleženec

Ker tožnica ni predložila ekspertnega mnenja, da je vplivno območje objekta v projektu za pridobitev gradbenega dovoljenja prikazano napačno, je prvostopni upravni organ njeno pritožbo pravilno zavrgel na podlagi prvega odstavka 240. člena ZUP in je ni štel za stransko udeleženko v postopku izdaje gradbenega dovoljenja.

Z izpodbijano sodbo (1. točka izreka sodbe in sklepa) je sodišče prve stopnje na podlagi 1. odstavka 59. člena Zakona o upravnem sporu (ZUS, Uradni list RS, št. 50/97 in 70/00) zavrnilo tožbo tožeče stranke zoper odločbo tožene stranke z dne 5.7.2004. Z izpodbijano odločbo je tožena stranka zavrnila pritožbo tožnice zoper sklep prvostopnega upravnega organa, s katerim je ta zavrgel pritožbo tožnice in pritožbo tožnice z ostalimi podpisniki zoper gradbeno dovoljenje, izdano A.A. in B.A. za legalizacijo žage za razrez lesa.

Sodišče prve stopnje navaja, da je tožena stranka utemeljeno pritrdila odločitvi prvostopnega upravnega organa, da tožnica ni upravičena oseba za vložitev pritožbe zoper gradbeno dovoljenje, ker tega ni izkazala na predpisan način, kot to določa 3. odstavek 70. člena Zakona o graditvi objektov (ZGO-1, Uradni list RS, št. 110/02), zaradi česar je bila njena pritožba na podlagi 1. odstavka 240. člena ZUP zavržena.

Tožnica v pritožbi zatrjuje, da je A.A. pridobil lažno uporabno dovoljenje, ker ni popravil objekta za razrez hlodovine in je žago legaliziral leta 2003 brez vednosti dveh sosed in tožnice, ki ji dela največ škode. Pričakuje uspešno rešitev problema, sicer bo zadevo odstopila na Vrhovno in Evropsko sodišče zaradi odškodnine.

Tožena stranka na pritožbo ni odgovorila.

Prizadeti stranki B.A. in A.A. v odgovoru na pritožbo navajata, da so pritožbene navedbe tožnice glede gradbenega dovoljenja, dela in poslovanja na črno neresnične, saj za vse obstaja dokumentacija, pridobljena po pravni in zakoniti poti.

Ker se je s 1.1.2007 začel uporabljati ZUS-1, je bilo treba s tožničino pritožbo, ki je bila vložena še pred uveljavitvijo ZUS-1, ravnati po določbi 2. odstavka 107. člena ZUS-1. Skladno s to določbo se zadeve, v katerih je bila vložena pritožba pred uveljavitvijo ZUS-1, še naprej obravnavajo kot pritožbe po določbah ZUS-1, če izpolnjujejo pogoje za pritožbo po določbah ZUS-1, in v primerih, ko je pravnomočnost sodbe po zakonu pogoj za izvršitev upravnega akta, ter v primerih, ko je pritožba izrecno dovoljena na podlagi posebnega zakona. Ker v obravnavani zadevi niso izpolnjeni pogoji za obravnavanje vložene pritožbe kot pritožbe po določbi 2. odstavka 107. člena ZUS-1, jo je Vrhovno sodišče RS obravnavalo kot revizijo. Sodba sodišča prve stopnje je v skladu z določbo 2. odstavka 107. člena ZUS-1 postala pravnomočna s 1.1.2007.

Revizija je izredno pravno sredstvo, ki se lahko vloži zaradi bistvene kršitve določb postopka v upravnem sporu iz 2. in 3. odstavka 75. člena ZUS-1 in zaradi zmotne uporabe materialnega prava (1. odstavek 85. člena ZUS-1). Revizije ni mogoče vložiti zaradi zmotne ali nepopolne ugotovitve dejanskega stanja (2. odstavek 85. člena ZUS-1). Zato revizijsko sodišče izpodbijane sodbe glede tovrstnih navedb ni preizkušalo.

Po presoji revizijskega sodišča je izpodbijana sodba sodišča prve stopnje pravilna, sodišče pa je za svojo odločitev navedlo pravilne razloge, s katerimi se revizijsko sodišče v celoti strinja. Izpodbijana odločitev pravilno temelji na uporabi določbe 3. odstavka 70. člena ZGO-1, ki je določala, da je treba, če se vlaga pritožba, ker pritožniku ni bila dana možnost udeležbe v postopku kot stranskemu udeležencu, ker takšna oseba meni, da je vplivno območje objekta prikazano napačno, pritožbi najpozneje v 15-ih dneh po vloženi vlogi pristojnemu upravnemu organu za gradbene zadeve predložiti ekspertno mnenje, iz katerega izhaja, da je vplivno območje objekta v projektu za pridobitev gradbenega dovoljenja prikazano napačno. Revidentka je bila, kot je to razvidno iz vročilnic, nesporno z dopisi prvostopnega upravnega organa seznanjena tako z možnostjo vpogleda v dokumentacijo kot z dolžnostjo predložitve ekspertnega mnenja o vplivnem območju objekta po določbi 64. člena ZGO-1 za priznanje lastnosti stranke, vendar zahtevanega mnenja ni predložila. Ker v zvezi s tem ni podala kakršnihkoli pravno relevantnih ugovorov, razen siceršnjega nestrinjanja z izdajo gradbenega dovoljenja B.A. in A.A., je prvostopno sodišče utemeljeno zavrnilo njeno tožbo zoper odločbo tožene stranke, s katero je ta zavrnila njeno pritožbo in pritrdila odločitvi prvostopnega upravnega organa, ki je tožničino pritožbo zavrgel na podlagi 1. odstavka 240. člena ZUP, ko je ugotovil, da pritožbe ni vložila upravičena oseba, saj revidentka ni izkazala položaja stranskega udeleženca v postopku.

Tožnica je sicer na vrhovno sodišče dne 28.6.2006 vložila tudi pritožbo na sklep UE Ruše z dne 19.4.2006, ki pa je to sodišče ni obravnavalo, saj se očitno ne nanaša na sodbo prvostopenjskega sodišča, vložena pa je tudi po preteku 15-dnevnega pritožbenega roka, ki je pričel teči dne 4.4.2006.

Glede na navedeno je revizijsko sodišče revizijo zavrnilo kot neutemeljeno, saj niso podani razlogi, zaradi katerih je bila vložena, in ne razlogi, na katere mora paziti po uradni dolžnosti (92. člen ZUS-1).

ZGO-1 člen 64, 70, 70/3.ZUP člen 240, 240/1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.