TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
Sklep I R 83/2007
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2007-06-18

spor o pristojnosti - krajevna pristojnost - izvršilni postopek - bivališče dolžnika

Čeprav dolžnik ni izrecno ugovarjal krajevni pristojnosti, je sodišče o krajevni pristojnosti pravilno odločilo v skladu z drugim odstavkom 55. člena (v zvezi s 1. točka prvega odstavka) ZIZ. O nepristojnosti je tako odločalo v okviru preizkusa dolžnikovega ugovora in zato niso upravičeni očitki perpetuacije pristojnosti.

Za odločanje v tej izvršilni zadevi je pristojno Okrajno sodišče v Ljutomeru.

1. Okrajno sodišče v Ljubljani je ugodilo dolžnikovemu ugovoru krajevne nepristojnosti in po pravnomočnosti sklepa odstopilo zadevo Okrajnemu sodišču v Ljutomeru.

Okrajno sodišče v Ljutomeru je sprožilo spor o pristojnosti. Stališče tega sodišča je, da se je ljubljansko sodišče nepravilno izreklo za krajevno nepristojno, ker dolžnik v ugovoru ni ugovarjal krajevni nepristojnosti, po uradni dolžnosti pa bi se sodišče lahko izreklo za nepristojno le ob predhodnem preizkusu predloga za izvršbo.

Pristojno sodišče je Okrajno sodišče v Ljutomeru.

Okrajno sodišče v Ljubljani je z dolžnikovim ugovorom proti izvršilnemu sklepu ravnalo v skladu z določbami Zakona o izvršbi in zavarovanju - ZIZ. Čeprav dolžnik ni izrecno ugovarjal krajevni pristojnosti, je sodišče o krajevni pristojnosti pravilno odločilo v skladu z drugim odstavkom 55. člena (v zvezi s 1. točka prvega odstavka) ZIZ. O nepristojnosti je tako odločalo v okviru preizkusa dolžnikovega ugovora in zato niso upravičeni očitki perpetuacije pristojnosti. Sklep ljubljanskega sodišča je tudi v skladu s četrtim odstavkom 58. člena ZIZ (če sodišče ugodi ugovoru krajevne pristojnosti, se izreče za krajevno nepristojno in odstopi zadevo krajevno pristojnemu sodišču, ki odloči tudi o drugih ugovorih zoper sklep o izvršbi). Krajevna pristojnost ljutomerskega sodišča je (glede na stalno prebivališče dolžnika) določena v skladu z drugim odstavkom 35. člena v zvezi s prvim odstavkom 100. člena ZIZ.

ZIZ člen 35, 55, 55/2, 58, 58/4, 100.ZPP člen 25.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 112/2007, enako tudi I R 113/2007, I R 116/2007, I R 117/2007
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2007-08-30

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - uslužbenec sodišča istega sodnega okrožja kot stranka v postopku

Okoliščina, da je stranka zaposlena pri drugem sodišču istega sodnega okrožja, ne utemeljuje predloga za delegacijo.

V obravnavani zadevi je bil postopek prekinjen do odločitve Ustavnega sodišča Republike Slovenije v zadevi U-I-117/07. Ustavno sodišče je v zadevi odločilo z odločbo opr.št. U-I-117/07-19 dne 21.6.2007 ter v 6. točki tudi odločilo, da se postopki, ki so bili prekinjeni, nadaljujejo.

Pred Okrajnim sodiščem v Litiji je v teku več postopkov, v katerih nastopa dolžnica. Z vlogo je tudi v izvršilni zadevi I 588/2005 tega sodišča predlagala izločitev "sodnice in Okrajnega sodišča v Litiji". Predlaga, naj Vrhovno sodišče določi drugo pristojno sodišče v "predmetnih zadevah, ker za to obstajajo tehtni razlogi. Stranka v postopku je zaposlena na Okrajnem sodišču v Trbovljah, ki spada pod Okrožno sodišče v Ljubljani." Predlagateljica sodišču, ki vodi zadevo, očita nepravilnosti, predvsem pa to, da se sodnica krčevito otepa izločitve in prenosa postopkov. "Dejstvo je, da bo zaradi navedenega novo določeno sodišče izven pristojnosti Okrožnega sodišča v Ljubljani, kjer je stranka v postopkih zaposlena, lažje in brez dvoma pristranosti odločilo v predlaganih postopkih."

Okrajno sodišče v Litiji je zadevo predložilo Vrhovnemu sodišču Republike Slovenije zaradi odločitve po 67. členu Zakona o pravdnem postopku - uradno prečiščeno besedilo (Uradni list RS št. 73/2007; ZPP-UPB3, v nadaljevanju ZPP)

Vrhovno sodišče lahko na podlagi 67. člena ZPP na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi, da v zadevi postopa drugo stvarno pristojno sodišče, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi.

Okoliščina, da je dolžnica zaposlena na drugem okrajnem sodišču, čeprav iz istega sodnega okrožja, evidentno ne predstavlja takšnega tehtnega razloga, postopek pa bi se z dodatnimi prenosi pristojnosti (v obravnavani zadevi je bila namreč zadeva že prenešena iz pristojnosti Okrajnega sodišča v Trbovljah) le težje in ne lažje opravil. Takšen predlog je zato neutemeljen. Zaradi evidentne neutemeljenosti pa nasprotuje tudi 11. členu ZPP. Vrhovno sodišče ga je zato zavrnilo.

Opr. št: I R 113/2007, ECLI:SI:VSRS:2007:I.R.113.2007

Opr. št: I R 116/2007, ECLI:SI:VSRS:2007:I.R.116.2007

Opr. št: I R 117/2007, ECLI:SI:VSRS:2007:I.R.117.2007

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 118/2007
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2007-08-30

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti v pravnomočno končanem postopku

V pravnomočno končani zadevi ni mogoče predlagati prenosa pristojnosti.

Pred Okrajnim sodiščem v Litiji je v teku več postopkov, v katerih nastopa dolžnica. Z vlogo je tudi v pravdni zadevi P 24/2005 tega sodišča predlagala izločitev "sodnice in Okrajnega sodišča v Litiji". Predlaga, naj Vrhovno sodišče določi drugo pristojno sodišče v "predmetnih zadevah, ker za to obstajajo tehtni razlogi. Stranka v postopku je zaposlena na Okrajnem sodišču v Trbovljah, ki spada pod Okrožno sodišče v Ljubljani." Predlagateljica sodišču, ki vodi zadevo, očita nepravilnosti, predvsem pa to, da se sodnica krčevito otepa izločitve in prenosa postopkov. "Dejstvo je, da bo zaradi navedenega novo določeno sodišče izven pristojnosti Okrožnega sodišča v Ljubljani, kjer je stranka v postopkih zaposlena, lažje in brez dvoma pristranosti odločilo v predlaganih postopkih."

Okrajno sodišče v Litiji je zadevo predložilo Vrhovnemu sodišču Republike Slovenije zaradi odločitve po 67. členu Zakona o pravdnem postopku - uradno prečiščeno besedilo (Uradni list RS št. 73/2007; ZPP-UPB3, v nadaljevanju ZPP)

Vrhovno sodišče lahko na podlagi 67. člena ZPP na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi, da v zadevi postopa drugo stvarno pristojno sodišče, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi.

Osnovna predpostavka, da sodišče sploh lahko odloča o tem, ali naj v zadevi postopa drugo stvarno pristojno sodišče ali ne, je, da je postopek v teku. Pogoj je tako samoumeven, da ga ZPP nadalje niti več ne razčlenjuje (zakonodajalec pač na abstraktni ravni ni predvidel, da bi v konkretnem primeru lahko stranka predlagala prenos pristojnosti tudi tedaj, ko "zadeve" več ni oz. je pravnomočno končana). Ta pogoj v obravnavani zadevi ni podan, saj je bil postopek z izdajo sodbe Višjega sodišča v Ljubljani, opr. št. II Cp 3332/2006 dne 25.10.2006 pravnomočno zaključen.

Nedovoljen predlog je zato vrhovno sodišče zavrglo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 109/2007
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2007-08-30

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - pristojno sodišče kot stranka postopka - objektivna pristranskost sodišča

Kot eden od tožencev je opredeljeno tudi sodišče, pri katerem je vložena tožba in ki samo sebi seveda ne more soditi. Zatrjevane okoliščine v povezavi z navedenimi toženimi strankami pa bi poleg tega lahko negativno vplivale na percepcijo javnosti o objektivni nepristranskosti sodišča.

Za odločanje v tej pravdni zadevi se določi Okrajno sodišče na Vrhniki.

Tožnik v tožbi z dne 8.7.2007 zatrjuje nezakonitosti pri vodenju pravdnega postopka P 304/97 in z njim povezanega izvršilnega postopka. Meni, da so ga vsi toženci kot dobra organizirana hudodelska združba mučili z zlorabo veljavnih zakonov, Ustave in Evropske konvencije za človekove pravice, da so zlorabljali njegovo prava neukost in zaupanje, zlasti pa njegovo psihično slabo zdravstveno stanje, da so zlorabili zakonsko fikcijo o vročitvi sodnega pisanja itd. Tožnik je moral večkrat iskati zdravstveno pomoč in je bil dalj časa odsoten, kar so toženci zlorabili, da bi dosegli protipravno premoženjsko korist in tožnika spravili na beraško palico. Zaradi vsega tega zahteva ugotovitev ničnosti in razveljavitev določenih postopkov in ugotovitev obstoja škode. V tožbi je tožnik na podlagi 67. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) predlagal tudi prenos pristojnosti.

Po 67. členu ZPP lahko vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi, da v zadevi postopa drugo stvarno pristojno sodišče, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Iz prej povzete trditvene podlage tožbe izhaja, da tožnik očita vsem tožencem naklepno in nezakonito ravnanje v enem pravdnem in dveh izvršilnih postopkih, zaradi tega zahteva razveljavitev teh postopkov oziroma ugotovitev njihove ničnosti in ugotovitev obstoja tožnikove škode. Taka trditvena podlaga po mnenju vrhovnega sodišča terja prenos na drugo stvarno pristojno sodišče, saj je eden od tožencev tudi sodišče, pri katerem je vložena tožba in ki samo sebi seveda ne more soditi. Zatrjevane okoliščine v povezavi z navedenimi toženimi strankami pa bi tudi sicer lahko negativno vplivale na percepcijo javnosti o objektivni nepristranskosti sodišča. Zaradi obstoja drugega tehtnega razloga v smislu navedene zakonske določbe je vrhovno sodišče zadevo preneslo na drugo stvarno pristojno sodišče.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep I R 93/2007, enako tudi I R 122/2010
Sklep I R 122/2007
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2007-09-06

spor o pristojnosti - izvršba na denarno terjatev - dolžnikovo stalno prebivališče

V sporu o pristojnosti med dvema sodiščema je vrhovno sodišče odločilo, da je pristojno tretje sodišče, ker spada dolžničino prebivališče v sodni okraj tretjega sodišča.

V tej izvršilni zadevi je pristojno Okrajno sodišče v Ilirski Bistrici.

Upnica je pri Okrajnem sodišču v Škofji Loki vložila izvršilni predlog na podlagi verodostojne listine, ki mu je sodišče ugodilo in izdalo ustrezen sklep o izvršbi. Dolžnica je v ugovoru med drugim navajala, da se je že pred vložitvijo izvršilnega predloga preselila na novi naslov, ki spada pod Okrajno sodišče v Postojni. Zato je uveljavljala (tudi) ugovor krajevne nepristojnosti. Okrajno sodišče v Škofji Loki je temu ugovoru ugodilo. Zato je odločilo, da ni krajevno pristojno za odločanje v tej zadevi in da bo po pravnomočnosti sklepa zadevo odstopilo Okrajnemu sodišču v Postojni kot stvarno in krajevno pristojnemu sodišču.

Okrajno sodišče v Postojni je po prejemu zadeve sprožilo spor o pristojnosti. Za to zadevo pride v poštev pristojnost po kraju dolžnikovega stalnega prebivališča (100. člen Zakona o izvršbi in zavarovanju, ZIZ; Ur. l. RS, št. 3/2007-UPB4). Novo dolžničino stalno prebivališče na naslovu ... pošta Knežak pa se nahaja na območju Okrajnega sodišča v Ilirski Bistrici.

Vrhovno sodišče ugotavlja, da je v tej izvršilni zadevi krajevno pristojno Okrajno sodišče v Ilirski Bistrici.

Po drugem odstavku 114. člena Zakona o sodiščih (ZS, Ur. l. RS, št. 27/2007-UPB3) se za območje sodnega okraja šteje območje občine, določene z Zakonom o postopku za ustanovitev, združitev oziroma spremembo območja občine ter o območjih občin (Ur. l. SRS, št. 28/80 in naslednji). Ker je ta zakon nehal veljati z uveljavitvijo (4.10.1994) novega Zakona o ustanovitvi občin ter o določitvi njihovih območij (ZUODNO; Ur. l. RS, št. 108/2006-UPB3), je treba upoštevati določbe sedaj veljavnega zakona. V njem je v 50. točki 2. člena določeno, da Občina Ilirska Bistrica obsega med drugimi naselji tudi naselji Bač in Knežak.

Pravkar pojasnjeno pomeni, da spada dolžničino stalno prebivališče v sodni okraj Okrajnega sodišča v Ilirski Bistrici. Zato je vrhovno sodišče na podlagi drugega odstavka 25. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP; Ur. l. RS, št. 73/2007-UPB3) v zvezi s 15. členom ZIZ odločilo kot v izreku tega sklepa.

ZIZ člen 100.ZPP člen 25, 25/2.ZS člen 114, 114/2.    ZVODNO člen 2-50.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 111/2007
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2007-08-30

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - odškodninski spor - protipravno ravnanje pristojnega sodišča

Če bi v zadevi odločalo pristojno sodišče oziroma sodniki tega sodišča, ki so v pogostih stikih s sodniki, ki se jim očita protipravno ravnanje, bi bila lahko prizadeta objektivna nepristranskost sodišča, ki se izraža v precepciji javnosti o nevtralnosti in neodvisnosti sodišča kot nosilca sodne funkcije.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrožno sodišče v Celju.

Tožeča stranka v odškodninski tožbi z dne 5.6.2002 zatrjuje nepravilno in protipravno ravnanje sodnih organov, in sicer Okrožnega sodišča v Mariboru. Stvarno in krajevno pristojno Okrožno sodišče v Mariboru predlaga prenos pristojnosti za odločanje v zadevi na drugo stvarno pristojno sodišče, saj bi opredeljevanje v zadevi tistega sodišča, ki ga zadevajo očitki, lahko vzbudilo dvom o njegovi nepristranskosti.

Določilo 23. člena Ustave Republike Slovenije predvideva pravico do sodnega varstva, iz katere izhaja tudi zahteva, da sodišče pri postopanju v konkretni zadevi ustvarja oziroma ohrani videz nepristranskosti. Po stališču Evropskega sodišča za človekove pravice sta za obstoj nepristranskosti sojenja odločilna tako subjektivni kriterij, pri katerem gre za ugotavljanje osebnega prepričanja sodnika, ki odloča v konkretnem primeru, kot tudi objektivni kriterij, kjer gre za presojo, ali je sodnik v postopku zagotavljal uresničevanje procesnih jamstev tako, da je izključen vsak upravičen dvom v njegovo nepristranskost. Pri uresničevanju pravice do nepristranskega sojenja torej ni pomembno zgolj to, da je nepristranskost sojenja dejansko zagotovljena, temveč se mora odražati tudi navzven. Gre za tako imenovani videz nepristranskosti sojenja. V nasprotnem primeru sta lahko ogrožena tako zaupanje javnosti v nepristranskost sodišč nasploh, kot tudi zaupanje strank v nepristransko sojenje v konkretni zadevi.

Pomemben procesni institut, s katerim se zagotavlja ustavna pravice do nepristranskega sojenja, je delegacija pristojnosti (67. člen Zakona o pravdnem postopku, Uradni list RS, št. 73/07 - ur. p. b., ZPP). Pravni standard "drugih tehtnih razlogov" zajema različne okoliščine, ki niso v neposredni zvezi s samim sporom, ampak nanj lahko vplivajo od zunaj, in zadevajo celotno sodišče. Mednje po oceni Vrhovnega sodišča spada tudi s strani tožeče stranke zatrjevana okoliščina o protipravnem ravnanju Okrožnega sodišča v Mariboru. Če bi v zadevi odločalo to sodišče kot krajevno in stvarno pristojno sodišče oziroma sodniki tega sodišča, ki so v pogostih stikih s sodniki, ki se jim očita protipravno ravnanje, bi bila lahko prizadeta objektivna nepristranskost sodišča, ki se izraža v precepciji javnosti o nevtralnosti in neodvisnosti sodišča kot nosilca sodne funkcije.

Ker uveljavljene okoliščine utemeljujejo prenos krajevne pristojnosti, je Vrhovno sodišče za odločanje v zadevi določilo Okrožno sodišče v Celju.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 125/2007, enako tudi I R 79/2007
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2007-09-06

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - pravica do sojenja v razumnem roku

Strankinega dojemanja vodenja postopka kot neučinkovitega po oceni Vrhovnega sodišča ni mogoče subsumirati pod pojem "drugega tehtnega razloga" iz 67. člena ZPP niti ni delegacija pristojnosti procesni institut, ki bi bil namenjen uveljavljanju kršitve pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja.

Predlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča za odločanje v tej zadevi se zavrne.

Pri Okrajnem sodišču na Ptuju je v teku zapuščinski postopek po pokojnem C. S. Dedič K. S. je v svojih vlogah z dne 4.6.2007 in 20.6.2007 predlagal prenos pristojnosti na Okrajno sodišče v Mariboru iz razloga, "ker se zadeva nikamor ne premakne".

Določilo 23. člena Ustave Republike Slovenije predvideva pravico do sodnega varstva, iz katere izhaja tudi zahteva, da sodišče pri postopanju v konkretni zadevi ustvari oziroma ohrani videz nepristranskosti. Po stališču Evropskega sodišča za človekove pravice sta za obstoj nepristranskosti sojenja odločilna tako subjektivni kriterij, pri katerem gre za ugotavljanje osebnega prepričanja sodnika, ki odloča v konkretni zadevi, kot tudi objektivni kriterij, kjer gre za presojo, ali je sodnik v postopku zagotavljal uresničevanje procesnih jamstev tako, da je izključen vsak upravičen dvom v njegovo nepristranskost. Pri uresničevanju pravice do nepristranskega sojenja torej ni pomembno zgolj to, da je nepristransko sojenje dejansko zagotovljeno, temveč se mora odražati tudi navzven. Gre za tako imenovani videz nepristranskosti sojenja. V nasprotnem primeru sta lahko ogrožena tako zaupanje javnosti v nepristranskost sodišč nasploh kot tudi zaupanje strank v nepristransko sojenje v konkretni zadevi.

Pomemben procesni institut, s katerim se zagotavlja ustavna pravica do nepristranskega sojenja, je delegacija pristojnosti (67. člen Zakona o pravdnem postopku, Uradni list RS št. 73/07- ur. p. b., ZPP). Glavni namen prenosa krajevne pristojnosti na drugo stvarno pristojno sodišče je sicer v skladu s temeljnim načelom ekonomičnosti zagotoviti večjo smotrnost postopka. Pravni standard "drugih tehtnih razlogov" pa zajema različne druge okoliščine, ki niso v neposredni zvezi s samim sporom, ampak nanj lahko vplivajo od zunaj in zadevajo celotno sodišče. Strankinega dojemanja vodenja postopka kot neučinkovitega po oceni Vrhovnega sodišča ni mogoče subsumirati pod pojem "drugega tehtnega razloga" iz 67. člena ZPP niti ni delegacija pristojnosti procesni institut, ki bi bil namenjen uveljavljanju kršitve pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja.

Ker uveljavljane okoliščine ne utemeljujejo prenosa krajevne pristojnosti, je bilo treba predlog zavrniti.

Opr. št: I R 79/2007, ECLI:SI:VSRS:2007:I.R.79.2007

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep I R 57/2004, enako tudi I R 58/2004, I R 59/2004, I R 60/2004, I R 61/2004, I R 62/2004
Sklep I R 88/2007
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2007-06-14

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - nekdanja sodnica pristojnega sodišča kot stranka v postopku

Toženka je sodnica, nekdanja kolegica sodnikov sodišča, pred katerim teče pravda. To in narava spora utemeljuje odločitev o prenosu pristojnosti.

Predlogoma se ugodi in se za odločanje v tej zadevi določi Okrajno sodišče v B.

Tožeča stranka je v tem postopku, v katerem zahteva izročitev ključev stanovanjske hiše in ročne ure ter plačilo 7.928,56 EUR, podala predlog za delegacijo pristojnosti. V njem navaja, da je bila toženka do nedavnega vrsto let sodnica tega sodišča ter je šele pred približno mesecem postala sodnica A. Okrožnega sodišča. Tožena stranka se z vsemi sodnicami Okrajnega sodišča v A. dobro pozna, zato tožniki menijo, da sodnice celjskega okrajnega sodišča v tem sporu ne bodo mogle soditi objektivno.

Predlog za delegacijo pristojnosti pa vlaga tudi Okrajno sodišče v A. Sodišče meni, da v obravnavani zadevi obstajajo tehtni razlogi, zaradi katerih bi bilo lahko omajano zaupanje strank v nepristranskost tega sodišča. Toženka je bila do nedavnega namreč sodnica tega sodišča, sedaj pa je sodnica na Okrožnem sodišču v A., ki se nahaja v isti stavbi.

Okrajno sodišče v A. je oba predloga predložilo vrhovnemu sodišču.

Vrhovno sodišče lahko na podlagi 67. člena Zakona o pravdnem postopku (Uradni list RS, št. 26/99 - Uradni list RS, št. 43/2006; ZPP) na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi, da v zadevi postopa drugo stvarno pristojno sodišče, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi.

Toženka je sodnica Okrožnega sodišča v A. Obravnavana zadeva se glede na tožbeno dejansko podlaga dotika tudi družinskih razmer med pokojnikom in pravdnimi strankami. Takšen splet okoliščin pa lahko utemeljuje dvom v nepristranskost sodnikov sodišča, katerega sodnica je bila do nedavnega tudi tožena stranka. Vrhovno sodišče je zato za odločanje v tej zadevi določilo Okrajno sodišče v B.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 130/2007
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2007-09-27

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - kadrovske težave sodišča - pomanjkanje sodnikov

Nujnost in zahtevnost zadeve ter pomanjkanje sodnikov na sodišču niso razlogi, ki bi opravičevali prenos pristojnosti.

V tej nepravdni zadevi zaradi vrnitve zaplenjenega premoženja in plačila odškodnine je Okrajno sodišče v Slovenski Bistrici predlagalo, da vrhovno sodišče določi drugo stvarno pristojno sodišče za odločanje. Na pristojnem sodišču imajo sistematiziranih le 6 sodniških mest, v letošnjem letu pa je kadrovsko stanje postalo kritično zaradi več dolgotrajnejših bolniških in porodniških staležev, odpovedi ene sodnice sodniški službi ter dveh neuspešnih razpisov. Ker je obravnavana zadeva zahtevna in prioritetna, se bo postopek drugje lažje opravil in so za prenos podani tudi drugi tehtni razlogi.

Vrhovno sodišče lahko na podlagi 67. člena Zakona o pravdnem postopku na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so zato drugi tehtni razlogi. Oba navedena razloga za prenos pristojnosti se morata nanašati na okoliščine v konkretni zadevi. Takih okoliščin za obravnavano zadevo v predlogu za prenos pristojnosti ni navedenih. Uveljavljeni razlogi lahko veljajo za katerokoli zadevo, ki jo rešuje sodišče. Tičejo se torej sodišča kot celote in vseh zadev, ki jih sodišče obravnava. Gre za kadrovske težave, ki pa jih je treba reševati na drug način, ne pa z institutom delegacije. Nekatere od možnosti pravilnega reševanja kadrovskih težav omenja že samo sodišče, ki jih lahko uporabi v večji meri kot doslej, kar mu omogoča tudi sprememba ustrezne zakonodaje.

Ker nujnost in zahtevnost zadeve ter pomanjkanje sodnikov na sodišču niso razlogi, ki bi opravičevali prenos pristojnosti, je vrhovno sodišče zavrnilo neutemeljen predlog pristojnega sodišča.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.