Sklep III Ips 148/2006
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2007-06-06

dovoljenost revizije - vrednost spornega predmeta - uveljavljanje več zahtevkov z različno dejansko podlago - uveljavljanje več zahtevkov z različno pravno podlago - zavrženje revizije

Zahtevek tožeče stranke je sestavljen iz dveh delov: del, ki se nanaša na povrnitev investicij prejšnjemu najemniku in del, ki se nanaša na povrnitev lastnih vlaganj tožeče stranke, skupaj z ostalimi stroški, povezanimi z vlaganjem v objekt. Oba dela zahtevka temeljita na različnih pogodbah, sredstva pa so bila v prvem primeru plačana prejšnjemu najemniku, v drugem primeru pa vložena neposredno v objekt. Glede na različno dejansko in pravno podlago zahtevkov se v obravnavanem primeru vrednost spornega predmeta določi po vrednosti vsakega posameznega zahtevka.

2. Tožena stranka sama krije svoje stroške revizijskega postopka.

Dosedanji potek postopka 1. Tožeča stranka je v tožbi zahtevala plačilo 16.319.800,00 SIT z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 01.03.2000 do plačila, kolikor naj bi znašala vrednost neamortiziranih koristnih vlaganj v poslovni objekt tožene stranke, ki jih je opravila kot najemnica. Tožeča stranka je bila namreč najemnica poslovnega prostora tožene stranke v Ilirski Bistrici od 19.03.1999 do 20.01.2000, kjer je kot samostojni podjetnik opravljala dejavnost servisiranja motornih vozil in avtopralnice. Tekom postopka, po izvedbi dokaza z izvedencem cenilcem gradbene stroke, je tožeča stranka delno umaknila tožbo in zahtevala le še plačilo 7.036.249,00 SIT z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 01.03.2000 do plačila.

2. Prvostopenjsko sodišče je tožbenemu zahtevku ugodilo glede glavnice, v obrestnem delu pa je tožeči stranki prisodilo zakonske zamudne obresti od vložitve tožbe dalje. Višje sodišče v Kopru je zavrnilo pritožbo tožene stranke in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

3. Revizijo je vložila tožena stranka iz razloga zmotne uporabe materialnega prava in Vrhovnemu sodišču predlaga, da reviziji ugodi ter sodbi sodišča prve in druge stopnje v izpodbijanem delu tako spremeni, da se tožbeni zahtevek tudi v tem delu zavrne kot neutemeljen, tožeči stranki pa naloži povrnitev stroškov postopka.

4. Revizija je bila vročena tožeči stranki, ki nanjo ni odgovorila, in Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije.

Nedovoljenost revizije 5. Po določbi 490. člena Zakona o pravdnem postopku (Uradni list RS, št. 26/99 s spremembami - ZPP) revizija v gospodarskih sporih ni dovoljena, če vrednost spornega predmeta glede izpodbijanega dela pravnomočne sodbe ne presega 20.864,63 EUR(1) (prej 5.000.000,00 SIT).

6. Zahtevek tožeče stranke je sestavljen iz dveh delov: del, ki se nanaša na povrnitev investicij prejšnjemu najemniku in del, ki se nanaša na povrnitev lastnih vlaganj tožeče stranke, skupaj z ostalimi stroški, povezanimi z vlaganjem v objekt. Tožeča stranka je na podlagi tristranskega sporazuma (priloga B2) med pravdnima strankama in prejšnjim najemnikom istega objekta (podjetjem N. d.o.o.), povrnila prejšnjemu najemniku vrednost njegovih vlaganj, v višini 4.832.613,00 SIT. Za dodatne investicije, ki jih je opravila tožeča stranka sama, pa je imela podlago v najemni pogodbi (priloga A8, člen 2.3.), kjer je bilo predvideno, da najemnik opravi potrebno adaptacijo. Ocenjena vrednost lastnih vlaganj tožeče stranke znaša 1.743.321,00 SIT. Znesek 460.315,00 SIT pa je bil ocenjen kot ostali stroški, povezani z vlaganjem v objekt. Oba dela zahtevka tako temeljita na različnih pogodbah, sredstva pa so bila v prvem primeru plačana prejšnjemu najemniku, v drugem primeru pa vložena neposredno v objekt. Glede na različno dejansko in pravno podlago zahtevkov se v obravnavanem primeru vrednost spornega predmeta določi po vrednosti vsakega posameznega zahtevka (drugi odstavek 41. člena ZPP), pri čemer je odločilna samo vrednost glavnega zahtevka (prvi odstavek 39. člena ZPP).

7. Vrhovno sodišče ugotavlja, da nobeden od zahtevkov tožeče stranke ne presega 20.864,63 EUR. Zahtevek glede povrnitve vlaganj prejšnjemu najemniku znaša 20.166,14 EUR (prej 4.832.613,00 SIT), lastna vlaganja tožeče stranke skupaj z ostalimi stroški pa znašajo 9.195,61 EUR (prej 2.203.636,00 SIT). Revizija tako ni dovoljena in jo je bilo treba skladno s 377. členom v zvezi s 374. členom ZPP zavreči.

8. Ker tožena stranka z revizijo ni uspela, po določbi prvega odstavka 154. člena ZPP sama krije svoje stroške revizijskega postopka.

Op. št. (1): Po prvem odstavku 13. člena Zakona o uvedbi eura (Uradni list RS, št. 114/2006) se šteje, da so tolarski zneski, navedeni v predpisih in sodnih aktih, z dnem uvedbe eura (01.01.2007) glasijo na euro, preračunano po tečaju zamenjave. tečaj zamenjave je določen v Uredbi Sveta (ES) št. 1086/2006, z dne 11.07.2006 (UL L št. 195, z dne 15.07.2006) in znaša 239,640 slovenskih tolarjev za 1 euro.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.