TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
Sklep II Ips 725/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2006-10-12

umik revizije - povrnitev stroškov postopka

Stranka, ki umakne revizijo, mora nasprotni stranki povrniti stroške revizijskega postopka.

2. Toženka mora tožnicama povrniti stroške revizijskega odgovora v znesku 100.980 SIT, v 15-dneh.

Toženka je umaknila revizijo. Stranka, ki umakne pravno sredstvo, mora nasprotni stranki povrniti stroške, nastale zaradi pravnega sredstva (drugi odstavek 158. člena Zakona o pravdnem postopku - ZPP). Toženka mora s tem v zvezi povrniti tožnicama stroške odgovora na revizijo (vloga in materialni stroški - 84.150 SIT, 20 % DDV - 16.830 SIT).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep X Ips 404/2007, enako tudi X Ips 306/2008, X Ips 15/2010
Sklep II Ips 89/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2006-09-28

dovoljenost revizije - vrednost izpodbijanega dela sodbe - objektivna kumulacija tožbenih zahtevkov - odškodninski spor - zavrženje revizije

Zahtevka za povrnitev premoženjske škode in povrnitev nepremoženjske škode imata različno podlago.

Tožnik krije svoje stroške revizijskega postopka.

1. Sodišče prve stopnje je s sodbo zavezalo toženko, da plača tožniku odškodnino v znesku 1.234.774 SIT z zakonskimi zamudnimi obrestmi. Prisojena glavnica predstavlja satisfakcijo (1.000.000 SIT) in odškodnino za izgubljeni zaslužek (234.774 SIT).

Pritožbeno sodišče je zavrnilo toženkino pritožbo proti navedeni odločbi in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

Toženka je vložila revizijo proti sodbi pritožbenega sodišča in uveljavljala revizijske razloge različnih bistvenih kršitev določb pravdnega postopka in zmotne uporabe materialnega prava. V obsežni reviziji predlaga revizijskemu sodišču, da "ugodi reviziji in spremeni izpodbijani sodbi tako, da Republika Slovenija ni odgovorna in obstoji krivdna odgovornost tožeče stranke, obenem pa zavrne tožbeni zahtevek zaradi zmotne uporabe materialnega prava in prisodi stroške postopka toženi stranki".

Revizija je bila vročena Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije in tožniku, ki je odgovoril na revizijo.

V premoženjskih sporih je revizija dovoljena, če vrednost izpodbijanega dela pravnomočne sodbe presega 1.000.000 SIT (drugi odstavek 367. člena Zakona o pravdnem postopku - ZPP). V primeru, da se izpodbijani del pravnomočne sodbe nanaša na zahtevke v tožbi z različno podlago, je treba oceniti dovoljenost revizije glede na vrednost izpodbijanega dela pravnomočne sodbe v zvezi s posameznim zahtevkom z različno podlago (drugi odstavek 367. člena v zvezi z drugim odstavkom 41. in prvim odstavkom 39. člena ZPP). Zahtevki za povrnitev nepremoženjske škode nimajo iste dejanske in pravne podlage kot zahtevki za povrnitev premoženjske škode (o tem se je Vrhovno sodišče že večkrat izreklo, npr. v sklepu II Ips 180/2003 z dne 8.4.2004, v sodbi in sklepu II Ips 27/2003 z dne 26.2.2004 in sodbi in sklepu II Ips 588/2002 z dne 6.11.2003).

Glavnici pravnomočno prisojenih odškodnin za premoženjsko in nepremoženjsko škodo ne presegata 1.000.000 SIT (sodišče je pravnomočno prisodilo tožniku zadoščenje za telesne bolečine v znesku 700.000 SIT, za strah 100.000 SIT in za duševne bolečine zaradi zmanjšane življenjske aktivnosti 200.000 SIT ter odškodnino za izgubljeni zaslužek v znesku 234.774 SIT). Relevantna zneska 1.000.000 SIT in 234.774 SIT ne presegata navedenega revizijskega praga in je zato revizijsko sodišče revizijo zavrglo (377. člen ZPP).

Stroške tožnikovega odgovora na revizijo, (ki se ukvarja izključno z utemeljenostjo revizije) ni mogoče uvrstiti med tiste stroške, ki so bili potrebni za pravdo (155. člen ZPP) in zato tožnik ni upravičen do njihove povrnitve.

ZPP člen 39, 39, 39/1, 41, 41/2, 367, 367/2, 377.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 93/2006
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2006-09-28

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - prenos pristojnosti iz drugih tehtnih razlogov

Pavšalne trditve, s katerimi predlagatelj postopka utemeljuje predlog ne predstavljajo "drugih tehtnih razlogov" za prenos pristojnosti, še manj razlogov, ki bi utemeljevali očitno lažjo izpeljavo postopka pred drugim sodiščem.

Predlogu za prenos krajevne pristojnosti se ne ugodi.

Predlagatelj postopka je z vlogo z dne 25.5.2005 predlagal prenos pristojnosti na drugo stvarno pristojno sodišče, predlog pa utemeljil s trditvami, da pred Okrajnim sodiščem v Domžalah še ni bil deležen poštenega sojenja. Zaradi finančnih težav ni mogel plačevati sodnih taks (od leta 1996 do leta 2001 je bil popolnoma brez dohodkov), vendar ga sodišče te obveznosti nikoli ni oprostilo, niti mu je ni odložilo. Zaradi tega je nekajkrat ostal celo brez pravice do sodnega varstva.

Vrhovno sodišče sicer lahko na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi (67. člen Zakona o pravdnem postopku - Uradni list RS, št. 26/99 in nasl.). Vendar pavšalne trditve, s katerimi predlagatelj postopka utemeljuje predlog, ne morejo biti podlaga za delegacijo. Ne predstavljajo namreč "drugih tehtnih razlogov" za prenos pristojnosti, še manj razlogov, ki bi utemeljevali očitno lažjo izpeljavo postopka pred drugim sodiščem. Vrhovno sodišče zato predlogu za prenos pristojnosti ni ugodilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 97/2006
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2006-10-05

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - prenos pristojnosti iz drugih tehtnih razlogov - delovno razmerje sorodnika stranke v postopku pri pristojnem sodišču

Sodišče z malo zaposlenimi - podlaga za prenos pristojnosti zaradi zaposlitve ožjega sorodnika strank pri krajevno pristojnem sodišču.

Za sojenje v tej zadevi se določi Okrajno sodišče v B.

Tožeča stranka je proti toženi stranki pri stvarno in krajevno pristojnem Okrajnem sodišču A. vložila tožbo zaradi plačila zneska 650.000 SIT.

V odgovoru na tožbo je toženec predlagal, naj se za sojenje v stvari določi drugo stvarno pristojno sodišče. Tožničina mati je namreč zaposlena pri stvarno in krajevno pristojnem sodišču, kar je razlog za delegacijo pristojnosti. Takšen predlog je podala tudi predsednica Okrajnega sodišča A. s pojasnilom, da je tožnica zaposlena pri tem sodišču kot vodja urada predsednice.

Predloga za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča sta utemeljena.

Po določbi 67. člena ZPP lahko Vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Ob dejstvu, da je tožničina mati zaposlena v uradu predsednice stvarno in krajevno pristojnega Okrajnega sodišča A., je podan tehten razlog za prenos pristojnosti na drugo stvarno pristojno sodišča. Okrajno sodišče A. ima manjše število zaposlenega osebja, zaradi česar bi ne bilo primerno, da bi v opisanih okoliščinah odločalo o vloženem tožbenem zahtevku. Zato je bilo treba za sojenje določiti drugo stvarno pristojno sodišče, Okrajno sodišče B.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 105/2006
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2006-10-26

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - prenos pristojnosti iz drugih tehtnih razlogov

Nezadovoljstvo s predhodno sodno odločitvijo ni tehten razlog za prenos pristojnosti na drugo sodišče, zato predlog za delegacijo drugega sodišča ni utemeljen in pomeni nepotrebno zavlačevanje postopka, kar je zloraba pravic, ki jih omogoča ZPP.

Predlog za določitev drugega sodišča se zavrne.

Okrajno sodišče v Ilirski Bistrici odloča o odškodnini za nepremoženjsko škodo, ki naj bi jo tožnici povzročil toženec. Toženec je bil pred istim sodiščem v kazenskem postopku že pravnomočno obsojen zaradi telesne poškodbe tožnice.

Med pravdnim postopkom je toženec predlagal izločitev okrajnega sodnika A. A., ki je sodil tudi v kazenski zadevi, toda Višje sodišče v Kopru je njegov predlog zavrnilo. Sedaj je vložil še predlog za določitev drugega sodišča. V njem navaja svoje poglede na dogodek in meni, da sodišče v kazenski sodbi ni pravilno ugotovilo kraja dogodka in ni pravilno uporabilo prava. Zato predlaga, naj v pravdi odloča drugo sodišče. Dodaja, da je vložil pritožbo na Ustavno sodišče Republike Slovenije in na Sodišče za človekove pravice v Strasbourgu.

V 23. členu Ustave Republike Slovenije (URS, Ur. l. RS, št. 33/91- 68/06) je med človekovimi pravicami predvidena pravica do sodnega varstva, ki med drugim vsakomur omogoča, da mu sodi nepristransko sodišče. Podobno določilo vsebuje tudi 6. člen Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (EKČP, Ur. l. RS, št. 33/94 - MP, št. 7). Ta določila so konkretizirana z zagotovitvijo ustreznega sodnega varstva v 67. členu Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS, št. 36/04-43/06), ki omogoča, da Vrhovno sodišče Republike Slovenije izjemoma določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako lažje opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi.

Razlogi, ki jih navaja toženec, ne kažejo na to, da se bo lažje opravil postopek pred drugim sodiščem, temveč merijo na druge tehtne razloge. Toda toženčevo nezadovoljstvo s kazensko obsodbo ni tak tehten razlog. Svoje poglede na napake v kazenskem postopku je toženec proti sodbi sodišča prve stopnje uveljavljal v pravnih sredstvih proti tej sodbi, toda Višje sodišče v Kopru je zavrnilo njegovo pritožbo, Vrhovno sodišče Republike Slovenije pa tudi zahtevo za varstvo zakonitosti. Ker nezadovoljstvo s predhodno sodno odločitvijo ni tehten razlog za prenos pristojnosti na drugo sodišče, toženčev predlog za delegacijo drugega sodišča ni utemeljen in pomeni nepotrebno zavlačevanje postopka, kar je zloraba pravic, ki jih omogoča ZPP.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 106/2006
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2006-10-19

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - prenos pristojnosti iz drugih tehtnih razlogov - bivši sodnik pristojnega sodišča kot stranka v postopku

Ni tehtnega razloga za prenos pristojnosti, ko je ena od strank bivši sodnik stvarno in krajevno pristojnega sodišča.

Predlogu za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča se ne ugodi.

Tožnik je proti toženi stranki vložil tožbo zaradi plačila odškodnine v znesku 4.000.000 SIT in zaradi prepovedi nadaljnjih posegov v njegove osebnostne pravice. Tožbo je vložil pri stvarno in krajevno pristojnem Okrožnem sodišču ...

Po vročitvi tožbe je tožena stranka predlagala, naj se za sojenje v stvari določi drugo stvarno pristojno sodišče. Svoje predlog utemeljuje z razlago, da je bil tožnik še pred kratkim sodnik Okrožnega sodišča .., kar vzbuja dvom v nepristranost odločanja pri stvarno in krajevno pristojnem sodišču.

Predlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča, ki naj sodi v zadevi, ni utemeljen.

Tožnik je pred daljšim časom sicer res opravljal sodniško službo na kazenskem oddelku Okrožnega sodišča ..., vendar pa ta okoliščina sama po sebi, brez navedbe argumentacije, ne more vzbujati dvoma v nepristranskost sojenja pri tem sodišču, predvsem pa ne pavšalno zatrjevana "kolegialna povezanost" med tožnikom in sodniki stvarno pristojnega sodišča. Poudariti je treba, da mora v skladu z določbo 2. člena Zakona o sodniški službi sodnik pri uresničevanju svojih pravic in svoboščin vselej ravnati tako, da varuje nepristranskost in neodvisnost sojenja ter ugled sodniške službe. Zato neobrazložene trditve v predlogu tožene stranke ne morejo biti podlaga za uporabo določbe 67. člena ZPP, po kateri vrhovno sodišče lahko tudi na predlog stranke določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, vendar pa mora biti očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi.

Ker tehtnih razlogov za prenos pristojnosti na drugo stvarno pristojno sodišče ni, je vrhovno sodišče predlog tožene stranke zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 95/2006
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2006-09-28

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - prenos pristojnosti iz drugih tehtnih razlogov

V sistemu dokazne ocene, zavezane racionalni argumentaciji, okoliščina da bo v postopku morebiti zaslišan kot priča sodnik istega sodišča, ne more predstavljati razloga za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča.

Okrožno sodišče v Ljubljani je predlagalo določitev drugega stvarno pristojnega sodišča. Predlog utemeljuje z okoliščino, da je izvenzakonska partnerka tožene stranke A. A. sodnica na istem oddelku, tožena stranka pa jo predlaga tudi kot pričo. Ta okoliščina lahko po mnenju sodišča pri nasprotni stranki vzbudi dvom v nepristranskost sodišča.

Vrhovno sodišče lahko na podlagi 67. člena Zakona o pravdnem postopku (Uradni list RS, št. 26/99 in nasl.) na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi, da v zadevi postopa drugo stvarno pristojno sodišče, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Vloga sodišča v tej zadevi predstavlja predlog za tako imenovano smotrno delegacijo. Vendar pa okoliščina, na katero se predlog opira, ne predstavlja takšnega razloga. Vsako sodišče je namreč neodvisno, sodniki pa so sposobni nepristranskega sojenja vsem osebam - tudi partnerjem drugih sodnikov. V sistemu dokazne ocene, zavezane racionalni argumentaciji, pa tudi okoliščina, da bo v postopku morebiti (zaenkrat o dokaznem predlogu še niti ni bilo odločeno) zaslišana sodnica istega oddelka, ne more predstavljati tehtnega razloga za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča. Ker okoliščine, na katerih temelji predlog, ne nudijo podlage za racionalno utemeljen dvom v objektivno nepristranskost Okrožnega sodišča v Ljubljani, je vrhovno sodišče predlog za smotrno delegacijo zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 98/2006
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2006-10-05

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - prenos pristojnosti iz drugih tehtnih razlogov - uslužbenka pristojnega sodišča kot stranka v postopku

Ker je tožnica vodja sodnega registra pri Okrožnem sodišču v A., je vrhovno sodišče v izogib morebitnim domnevam o pristranskosti tega sodišča za odločanje v tem pravdnem postopku določilo drugo stvarno pristojno sodišče.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrožno sodišče B.

V tej pravdni zadevi sta toženki G. H. in J. H. predlagali, da se namesto Okrožnega sodišča v A. določi drugo stvarno pristojno sodišče. Predlogu se je pridružilo tudi Okrožno sodišče v A.

Po 67. členu Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS št. 26/99-2/2004) lahko vrhovno sodišče namesto stvarno in krajevno pristojnega sodišča določi za postopanje v konkretni zadevi drugo stvarno pristojno sodišče, če je očitno, da se bo tako lažje izvedel postopek ali če so zato podani drugi tehtni razlogi.

V obravnavani pravdni zadevi Okrožnega sodišča v A. po oceni vrhovnega sodišča ni podan tehten razlog za določitev drugega sodišča zato, ker je zakonec prve tožnice C. H. odvetnik v A. Tehtna okoliščina pa je dejstvo, da je prva tožnica zaposlena pri Okrožnem sodišču v A. kot vodja sodnega registra. Ta okoliščina bi lahko povzročila dvome v zvezi z odločitvami tega sodišča. Zato vrhovno sodišče ocenjuje, da je podan tehten razlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča. V izogib morebitnim domnevam o pristranskosti Okrožnega sodišča v A. je za postopanje v tem pravdnem postopku določilo Okrožno sodišče B.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 67/2006
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2006-09-28

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - prenos pristojnosti iz drugih tehtnih razlogov

Dejstvo, da je prišlo pred nekaj leti do razveze zakonske zveze med tožnikom in uslužbenko Okrajnega sodišča A. (ki bi bilo sicer splošno krajevno pristojno za sojenje v tej zadevi), nikakor ne more biti tehten razlog za prenos pristojnosti nazaj na to sodišče.

Tožnik predlaga prenos krajevne pristojnosti na Okrajno sodišče A., predlog pa utemeljuje s trditvijo, da zaradi razveze ni več poročen zvezi z B. B., uslužbenko Okrajnega sodišča A. To sodišče pa bi bilo po pravilih o splošni krajevni pristojnosti pristojno za odločanje v tem sporu. Leta 1992 je bila znotraj takratnega Temeljnega sodišča v Novem mestu zadeva prenešena z Enote v A. na Enoto v B. prav zaradi zakonske zveze med tožnikom in B. B.

Vrhovno sodišče lahko na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi (67. člen Zakona o pravdnem postopku - 26/99 in nasl.). Vendar dejstvo, da je prišlo pred nekaj leti do razveze zakonske zveze med tožnikom in uslužbenko Okrajnega sodišča v A.(ki bi bilo sicer splošno krajevno pristojno za sojenje v tej zadevi), nikakor ne more biti tehten razlog za prenos pristojnosti. Po ekscesno dolgem, petnajst let trajajočem postopku (ki v vsem tem času še ni doživel epiloga) bi bilo nesmiselno in nesmotrno pristojnost prenesti na drugo (sosednje) sodišče. Vrhovno sodišče zato predlogu za prenos pristojnosti ni ugodilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 88/2006, enako tudi I R 90/2006
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2006-10-05

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - prenos pristojnosti iz drugih tehtnih razlogov - preobremenjenost pristojnega sodišča

Ker so različna sodišča iste vrste različno obremenjena z nerešenimi pravdnimi zadevami, je lažjo izvedbo postopka v smislu 67. člen ZPP mogoče utemeljevati tudi s prenosom zadeve na drugo stvarno pristojno sodišče, pri katerem je pričakovani čas reševanja zadeve krajši od tistega, ki velja za splošno krajevno pristojno sodišče. Pogoj za utemeljenost takšne delegacije so soglasje sodišča, kamor naj bi zadeva bila odstopljena in ustrezno predhodno soglasje strank.

Za postopek v tej pravdni zadevi se določi Okrajno sodišče v Cerknici.

Okrajno sodišče v Ljubljani, ki je za sojenje v tem primeru stvarno in krajevno pristojno, je v soglasju s pravdnima strankama predlagalo delegacijo zadeve iz razloga smotrnosti na Okrajno sodišče v Cerknici. Stališče predlagajočega sodišča je, da bi se glede na trenutno obremenjenost sodišča, v skladu z vrstnim redom in dinamiko reševanja zadev, sporni primer začel obravnavati šele v letu 2008 ali 2009, da pa bi bil predviden čas začetka reševanja zadeve na Okrajnem sodišču v Cerknici najpozneje v letu 2007.

Vrhovno sodišče lahko na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako lažje opravil postopek (67. člen ZPP). Ker so različna sodišča iste vrste različno obremenjena z nerešenimi pravdnimi zadevami, je lažjo izvedbo postopka v smislu citirane zakonske določbe mogoče utemeljevati tudi s prenosom zadeve na drugo stvarno pristojno sodišče, pri katerem je pričakovani čas reševanja zadeve krajši od tistega, ki velja za splošno krajevno pristojno sodišče. Pogoj za utemeljenost takšne delegacije mora biti po eni strani v soglasju sodišča, kamor naj bi zadeva bila odstopljena, po drugi strani pa je zaradi varstva ustavnih pravic strank (22. in 23. člen Ustave Republike Slovenije) potrebno tudi ustrezno predhodno soglasje strank s predlogom, da o zadevi odloča drugo stvarno pristojno sodišče.

V opisanem primeru so vse navedene predpostavke delegacije podane, zaradi česar je Vrhovno sodišče RS predlogu za prenos pristojnosti na sicer krajevno nepristojno Okrajno sodišče v Cerknici ugodilo.

Opr. št: I R 90/2006, ECLI:SI:VSRS:2006:I.R.90.2006

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 107/2006
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2006-10-26

krajevna pristojnost - izvršba na podlagi verodostojne listine - sredstvo izvršbe - bivališče dolžnika - spor o pristojnosti

Glede na predlagana sredstva izvršbe in prebivališče dolžnika je krajevno pristojno Okrajno sodišče v Žalcu.

Za odločanje v tej zadevi je pristojno Okrajno sodišče v Žalcu.

Upnik je pri Okrajnem sodišču v Krškem vložil predlog za izvršbo na podlagi verodostojne listine zaradi izterjave 88.508 SIT. Predlagal je izvršbo z rubežem denarnih sredstev dolžnika na bančnem računu, z rubežem nematerializiranih vrednostnih papirjev in z rubežem tožnikovih premičnin.

Okrajno sodišče v Krškem se je s sklepom opr. št. I 568/2006-2 z dne 15.6.2006 izreklo za krajevno nepristojno in je zadevo odstopilo Okrajnemu sodišču v Celju. Menilo je, da je po prvem odstavku 100. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju (ZIZ, Uradni list RS, št. 51/98-17/2006) pristojno to sodišče glede na stalno prebivališče dolžnika.

Okrajno sodišče v Celju ni sprejelo pristojnosti in je v predlogu opr. št. 2 I 3188/06 z dne 11.10.2006 predlagalo, da Vrhovno sodišče Republike Slovenije odloči v sporu o pristojnosti. Menilo je, da pristojno Okrajno sodišče v Žalcu, ker ima dolžnik prebivališče na območju tega sodišča.

Za odločanje v tej zadevi je krajevno pristojno Okrajno sodišče v Žalcu.

Glede na predlagana sredstva izvršbe je za odločitev o predlogu za izvršbo po 100. členu ZIZ krajevno pristojno sodišče, na območju katerega ima dolžnik stalno prebivališče. Dolžnik A. A. stanuje na naslovu ... Griže, ki po Zakonu o ustanovitvi občin ter o določitvi njihovih območij (ZUODNO - UPB1, Uradni list RS, št. 108/2006) spada v območje Občine Žalec. Po 114. členu Zakona o sodiščih (ZS, Uradni list RS, št. 19/94-72/2005) se za območje sodnega okraja šteje območje občine. Za območje Občine Žalec in sodnega okraja Žalec je pristojno Okrajno sodišče v Žalcu. Ker ima torej dolžnik stalno prebivališče na območju tega sodišča, je v obravnavanem primeru za odločitev o predlogu za izvršbo pristojno Okrajno sodišče v Žalcu. Vrhovno sodišče je zato na podlagi drugega odstavka 25. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Uradni list RS, št. 26/99 - 2/2004) v zvezi s 15. členom ZIZ odločilo, kot izhaja iz izreka tega sklepa.

ZPP člen 25, 25/2.ZIZ člen 15, 100.ZS člen 114.ZUODNO člen 2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 99/2006
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2006-10-12

krajevna pristojnost - izvršba na denarna sredstva - bivališče dolžnika - spor o pristojnosti

Krajevna pristojnost sodišča za izvršbo na denarna sredstva, ki jih ima dolžnik pri organizaciji za plačilni promet, je odvisna od dolžnikovega stalnega prebivališča v času vložitve izvršilnega predloga.

Za odločanje v tej zadevi je pristojno Okrajno sodišče v Mariboru.

Okrajno sodišče v Mariboru se je s sklepom izreklo za krajevno nepristojno in po pravnomočnosti sklepa odstopilo zadevo Okrajnemu sodišču v Idriji, ki je nato sprožilo spor o pristojnosti. Stališče idrijskega sodišča je, da je za odločanje pristojno Okrajno sodišče v Mariboru, ker ima dolžnica stalno prebivališče v Lovrencu na Pohorju.

Krajevna pristojnost je v konkretnem primeru odvisna od stalnega prebivališča dolžnice v času vložitve izvršilnega predloga (136. člen v zvezi s 100. členom Zakona o izvršbi in zavarovanju - ZIZ). Po podatkih centralnega registra prebivalstva ima dolžnica vseskozi stalno prebivališče na naslovu ... Lovrenc na Pohorju, ki je na območju mariborskega okrajnega sodišča. Zato je krajevno pristojno mariborsko okrajno sodišče.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.