Sklep VIII Pri 18/2006
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2006-06-20

Po določbi 3. odstavka 32. člena ZDSS-1 lahko zoper sklep, s katerim sodišče druge stopnje ne dopusti revizije, stranka vloži pritožbo iz razloga po 2. alineji 1. odstavka tega člena. Pravica do pritožbe zoper navedeni sklep je torej omejena le na ta razlog, ki ga mora pritožnik izrecno uveljavljati.

Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijani sklep.

Tožnik je s tožbo, ki jo je vložil dne 18.1.2005, zahteval razveljavitev sklepa prvo tožene stranke o njegovi razporeditvi z dne 28.10.2004 in razveljavitev sklepa drugo tožene stranke z dne 8.12.2004 o zavrnitvi njegove pritožbe. Ker tožbi v skladu s 1. odstavkom 105.a člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS, št. 26/99 in nadal.) ni priložil dokazila o plačilu sodne takse, ga je sodišče prve stopnje s sklepom z dne 22.2.2005 pozvalo, da tožbo v roku 8 dni dopolni tako, da predloži to dokazilo. V sklepu ga je izrecno opozorilo, da se bo štelo, da je tožbo umaknil, če ne bo ravnal po napotilu sodišča. Ker dokazila o plačilu sodne takse ni predložil v za to določenem roku, je sodišče prve stopnje štelo, da je tožba umaknjena in postopek ustavilo.

Pritožbeno sodišče je tožnikovo pritožbo zavrnilo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje, obenem pa je odločilo, da revizije ne dopusti. Odločitev o zavrnitvi pritožbe je, tako kot sodišče prve stopnje, pomotoma oprlo na določbo 4. odstavka 180. člena ZPP (pravilno 2. odstavek 105a člena ZPP) in določbo 3. odstavka 188. čl. ZPP.

Tožnik vlaga pritožbo zoper "sklep o zavrnitvi pritožbe", ki jo je glede na njeno vsebino potrebno šteti kot pritožbo zoper sklep, s katerim pritožbeno sodišče ni dopustilo revizije. Sklicuje se na določbo 1. odstavka 32. člena Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (ZDSS-1, Ur. l. RS, št. 2/2004), in sicer "da sodišče dopusti revizijo v primeru, če je od odločitve Vrhovnega sodišča mogoče pričakovati odločitev o pomembnem pravnem vprašanju, o katerem Vrhovno sodišče še ni odločalo." Pritožba ni utemeljena.

V 1. do 4. točki 31. člena ZDSS-1 je določeno, v katerih delovnih in socialnih sporih je revizija dovoljena. Med temi spori ni sporov o razporeditvi. Zato do revizije v takšnem sporu lahko pride le v primeru iz 5. točke 31. člena ZDSS-1, torej če jo dopusti sodišče. Sodišče po 1. odstavku 32. člena ZDSS dopusti revizijo, če je od odločitve Vrhovnega sodišča mogoče pričakovati odločitev o pomembnem pravnem vprašanju (1. alineja), ali če odločba sodišča druge stopnje odstopa od sodne prakse Vrhovnega sodišča glede pravnega vprašanja, ki je bistveno za odločitev, ali če v sodni praksi sodišč druge stopnje o tem pravnem vprašanju ni enotnosti, Vrhovno sodišče pa o tem še ni odločalo (2. alineja).

Po določbi 3. odstavka 32. člena ZDSS-1 lahko zoper sklep, s katerim sodišče druge stopnje ne dopusti revizije, stranka vloži pritožbo iz razloga po 2. alineji 1. odstavka tega člena. Pravica do pritožbe zoper navedeni sklep je torej omejena le na ta razlog, ki ga mora pritožnik izrecno uveljavljati. Tega pritožbenega razloga tožnik v pritožbi ne uveljavlja, saj se s svojimi navedbami o tem, da bi bilo od Vrhovnega sodišča mogoče pričakovati odločitev o pomembnem pravnem vprašanju, sklicuje na razlog iz 1. alineje 1. odstavka 32. člena ZDSS-1. V pritožbi se sicer tudi sprašuje, ali je Vrhovno sodišče o takšnem pravnem vprašanju že odločalo, vendar to ne pomeni, da uveljavlja tudi pritožbeni razlog iz 2. alineje 1. odstavka 32. člena ZDSS-1. Dejstvo, če Vrhovno sodišče o nekem vprašanju še ni odločalo, se namreč v skladu s to alinejo veže le na primer, če v sodni praksi sodišč druge stopnje o nekem pravnem vprašanju ni enotnosti, česar pa tožnik ne zatrjuje.

Ker pritožnik s pritožbo ne uveljavlja pritožbenega razloga, na podlagi katerega bi lahko izpodbijal sklep o nedopustitvi revizije, jo je revizijsko sodišče zavrnilo (2. točka 365. člena ZPP v povezavi s 3. odstavkom 32. člena ZDSS-1).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.