TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
Sklep I R 35/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2005-03-24

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz razlogov smotrnosti - sedež sodišča in kraj prebivališča toženca - drugi tehtni razlogi

Zatrjevanje tožnice, da bi imela tako tožnik kot toženec bližje do sodišča v Ljubljani, kot do sodišča v Celju in da so na sodišču v Celju storili že veliko kršitev v njegovo škodo, ne kaže na obstoj tehtnih razlogov za delegacijo pristojnosti.

Toženec je predlagal, da vrhovno sodišče določi drugo krajevno pristojno sodišče za odločanje v tej pravdni zadevi. Sam spada pod Okrožno sodišče v Ljubljani in naj se tam vlagajo tožbe zoper njega. Tako se bo lahko udeležil obravnave, pa tudi tožniku ne bo potrebno iz Logatca potovati v Celje, saj mu je bližje v Ljubljani, kamor že hodi v šolo. Na sodišču v Celju je bilo narejenih že veliko kršitev, tam njegove tožbe zavračajo in nikakor ne pridejo v obravnavo. Pri samih odločitvah ne sprejemajo njegovih dokazov, ampak tiste od nasprotne stranke, ki ji vse dovolijo, pritožbeno sodišče pa ne reagira na kršitve.

Okrožno sodišče v Celju je pojasnilo, da so med istima pravdnima strankama odprte tri zadeve v zvezi s preživnino, sodnica, ki obravnava sporno zadevo pa pred tem ni sodila v nobeni toženčevi zadevi.

Po 67. členu Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Uradni list RS, št.

26/99, 96/2002 in 2/2004) lahko Vrhovno sodišče Republike Slovenije na predlog stranke določi drugo stvarno pristojno sodišče, če je očitno, da se bo tako lažje opravil postopek, ali če so zato dani tehtni razlogi. V obravnavani zadevi zaradi zvišanja preživnine je v skladu s 50. členom ZPP podana krajevna pristojnost Okrožnega sodišča v Celju, ki tudi obravnava to zadevo, zato je neupoštevna trditev v predlogu, da bi zgolj zaradi toženčevega prebivališča na območju Okrožnega sodišča v Ljubljani zadevo obravnavalo to sodišče. Za ugoditev predlogu bi bilo potrebno izkazati smotrnost obravnavanja zadeve pred drugim sodiščem, česar pa toženec ni storil. Navajanje okoliščine, da bi imela tako tožnik kot toženec bližje do sodišča v Ljubljani, kot do sodišča v Celju ne zadošča, saj ima tožnik stalno prebivališče v Laškem, to je na območju Okrožnega sodišča v Celju, nobena druga okoliščina pa tudi ne kaže, da bi določitev drugega sodišča olajšala izvedbo postopka. Podanih pa tudi ni nobenih drugih tehtnih razlogov za delegacijo pristojnosti, saj zatrjevanje toženčevih dosedanjih neuspehov v pravdah ter pavšalno zatrjevanje nesankcioniranih kršitev postopka nikakor ne more biti podlaga za uporabo 67. člena ZPP. Ker ni niti tehtnih razlogov niti smotrnosti za določitev drugega sodišča, vrhovno sodišče toženčevemu predlogu ni ugodilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 29/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2005-04-07

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnost iz razlogov smotrnosti - objektivna nepristranskost - subjektivna nepristranskost - vpliv sojenja na medsebojne delovne odnose

Sojenju možu kolegice, ki opravlja sodniško funkcijo na istem sodišču, kjer dela osem sodnikov, bi lahko otežilo medsebojne odnose pri delu sodišča; poleg tega pa bi objektivno lahko prišlo do dvoma v nepristranskost sojenja.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrožno sodišče v C.

Tožeča stranka je 12.8.2003 vložila tožbo, v kateri je navedla, da zahteva od tožene stranke plačilo 3.300.000 tolarjev zaradi nepravilne izpolnitve pogodbe. Tožena stranka je temu ugovarjala in predlagala zavrnitev tožbenega zahtevka, nato pa je tožeča stranka navedla, da je družbenik tožene stranke mož sodnice A. A., ki dela na sodišču, ki naj bi odločalo o zadevi. Ker bi odločitev o zadevi neposredno vplivala na materialni položaj moža sodnice, posredno pa tudi na njenega, in ker je na Okrožnem sodišču v A. zaposlenih le 8 sodnikov, ki se med seboj gotovo osebno poznajo, je tožeča stranka predlagala, naj se zadeva odstopi drugemu stvarno pristojnemu sodišču, po možnosti ljubljanskemu, ker pooblaščenec tožeče stranke v Ljubljani opravlja odvetniško dejavnost.

Okrožno sodišče v A. tak predlog podpira, saj je sodnica A. A. res žena direktorja in edinega družbenika tožene stranke, zaradi česar bi lahko prišlo do dvoma o nepristranskem sojenju.

Po 67. členu Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur.l. RS, št. 36/04) Vrhovno sodišče Republike Slovenije lahko določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako lažje opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Sojenju možu kolegice, ki opravlja sodniško funkcijo na istem sodišču, kjer dela osem sodnikov, bi lahko otežilo medsebojne odnose pri delu sodišča; poleg tega pa bi objektivno lahko prišlo do dvoma v nepristranskost sojenja. Zato je Vrhovno sodišče Republike Slovenije ugodilo predlogu in določilo drugo sodišče, ki je stvarno pristojno in je najbližje Okrožnemu sodišču v C.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep I R 123/2004, enako tudi I R 124/2004
Sklep I R 34/2005, enako tudi I R 103/2010
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2005-03-24

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - sodnik pristojnega sodišča kot stranka v postopku

Dejstvo, da je stranka sodnik krajevno pristojnega sodišča je razlog za delegacijo.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrajno sodišče v Celju.

Tožnik A. A. je pri Okrajnem sodišču v ... kot stvarno in krajevno pristojnem sodišču proti B. B. vložil tožbo zaradi plačila zneska 534.335 SIT. Ker pa je B. B. sodnik Okrajnega sodišča v ... je podpredsednica tega sodišča predlagala, naj vrhovno sodišče v skladu z določbo 67. člena ZPP določi v tem postopku za sojenje drugo stvarno pristojno sodišče.

Po določbi 67. člena ZPP lahko vrhovno sodišče tudi na predlog pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopil, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Ni dvoma, da je okoliščina, da je tožnik sodnik pri stvarno in krajevno pristojnem sodišču, tak tehten razlog, ki zahteva prenos pristojnosti na drugo stvarno, ne pa krajevno pristojno sodišče.

Opr. št: I R 103/2010, ECLI:SI:VSRS:2010:I.R.103.2010

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep I R 48/2006, enako tudi I R 63/2006
Sklep I R 132/2004
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2005-03-03

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz razlogov smotrnosti - sedež sodišča in bivališče tožnice ter pooblaščenca

Okoliščina, da sta tožničin pooblaščenec in tožnica sama iz kraja, kamor se predlaga delegacija, ni razlog za prenos pristojnosti.

Predlogu za prenos pristojnosti se ne ugodi.

Okrožno sodišče v Kopru je predlagalo, naj vrhovno sodišče iz razlogov smotrnosti določi kot stvarno pristojno sodišče v tej zadevi Okrožno sodišče v Ljubljani, ker da se bo tam laže opravil postopek. Tožničino prebivališče je namreč na območju Okrožnega sodišča v Ljubljani, tam pa ima pisarno tudi njen odvetnik.

Zakon o pravdnem postopku omogoča, da vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek (67. člen Zakona o pravdnem postopku - Uradni list RS, št. 26/99 - 2/2004). Vendar razlogi, ki so navedeni v predlogu, ne kažejo, da bi bilo smotrno določiti pristojnost drugega sodišča. Okoliščina, da je tožničin pooblaščenec - odvetnik iz kraja, kamor se predlaga delegacija, ne sme biti razlog za prenos pristojnosti, saj lahko stranka pooblasti za zastopanje odvetnika, ki ima svojo pisarno v kraju, kjer je sedež pristojnega sodišča. Zgolj to, da ima tožnica prebivališče na območju Okrožnega sodišča v Ljubljani, pa tudi ne more biti razlog za prenos pristojnosti. Konec koncev je z vložitvijo tožbe pri Okrožnem sodišču v Kopru sama izbrala to sodišče. Vrhovno sodišče je zato zavrnilo predlog za delegacijo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep III R 54/2004, enako tudi III R 48/2004
Sklep I R 8/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2005-03-10

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - mož sodnice pristojnega sodišča kot pravdna stranka - otežitev medsebojnih delovnih odnosov

Sojenje možu kolegice, ki opravlja sodniško funkcijo na istem sodišču in celo na pravdnem oddelku, bi lahko otežilo medsebojne odnose pri delu sodišča; poleg tega pa bi objektivno lahko prišlo do dvoma o nepristranskosti sojenja.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrožno sodišče v Ljubljani.

Tožnik je vložil tožbo, s katero je zahteval znižanje kupnine 1.570.043 tolarjev s pripadki in povrnitev stroškov za izvedenca 21.600 tolarjev z pripadki. Toda naknadno je tožbeni zahtevek spremenil, tako da zahteva znižanje kupnine v znesku 1.556.130 tolarjev s pripadki, povrnitev stroškov za izvedenca 21.600 tolarjev s pripadki in plačilo odškodnine zaradi nezmožnosti oddaje nepremičnine v najem v znesku 1.080.000 tolarjev s pripadki.

Okrajno sodišče v Kranju je nato s sklepom pod opr. št. P 129/2002-37 sklenilo, da ni pristojno za odločanje o tej pravdni zadevi in je zadevo odstopilo Okrožnemu sodišču v Kranju, ki je nadaljevalo postopek. Toda 21.7.2004 je tožnik sporočil, da je sporno hišo kupil z namenom, da bi jo oddajal v najem svoji ženi - takratni odvetnici in pooblaščenki A. A., ki je kasneje postala sodnica na Okrožnem sodišču v Kranju. Navedeno sodišče je predlagalo določitev drugega stvarno pristojnega sodišča, ker je bila A. A. res izvoljena za sodnico pri tem sodišču in je bila razporejena na delo prav na pravdni oddelek sodišča.

Vrhovno sodišče Republike Slovenije uvodoma pojasnjuje, da je odločalo samo o predlogu za delegacijo, torej je presojalo samo, če so utemeljeni razlogi, zaradi katerih Okrožno sodišče v Kranju ne bi moglo odločati o zadevi, in se ni spuščalo v druga vprašanja.

Po 67. členu Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Uradni list RS, št.

36/04 - uradno prečiščeno besedilo) Vrhovno sodišče Republike Slovenije lahko določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Sojenju možu kolegice, ki opravlja sodniško funkcijo na istem sodišču in celo na pravdnem oddelku, bi lahko otežilo medsebojne odnose pri delu sodišča; poleg tega pa bi objektivno lahko prišlo do dvoma o nepristranskosti sojenja. Zato je Vrhovno sodišče Republike Slovenije ugodilo predlogu in določilo drugo okrožno sodišče, ki je v krajevni bližini.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 52/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2005-04-13

spor o pristojnosti - spor med gospodarsko družbo in samostojnim podjetnikom - gospodarski spor - stvarna pristojnost

Spor med banko in samostojnim podjetnikom v zvezi s posojilom zaradi opravljanja podjetnikove dejavnosti, predstavlja gospodarski spor in je zato pristojno za odločanje okrožno sodišče.

Za odločanje o tej zadevi je pristojno Okrožno sodišče v Ljubljani.

Okrajno sodišče v Murski Soboti je v izvršilnem postopku, na podlagi dolžnikovega ugovora proti sklepu o izvršbi na podlagi verodostojne listine, razveljavilo sklep o izvršbi v delu, v katerem je bila dovoljena izvršba in odločilo, da bo spis odstopilo Okrajnemu sodišču v Ljubljani, ki bo odločalo v pravdi. Stališče Okrajnega sodišča v Ljubljani je, da je v pravdi treba uporabiti pravila o postopku v gospodarskih sporih in je zato za sojenje pristojno okrožno sodišče. Tožnica je namreč gospodarska družba, toženec pa samostojni podjetnik. Vtoževana terjatev izvira iz posojilne pogodbe, ki je bila sklenjena v zvezi z opravljanjem toženčeve dejavnosti.

V zvezi s statusom strank in naravo spora je potrebno v pravdi uporabiti pravila o postopku v gospodarskih sporih (2. točka prvega odstavka 481. člena ZPP). Stranki sta dogovorili pristojnost ljubljanskega sodišča, v gospodarskih sporih pa je pristojno za odločanje okrožno sodišče (6. točka drugega odstavka 32. člena ZPP). Zato je pristojno za odločanje Okrožno sodišče v Ljubljani. Vrhovno sodišče je odločalo v sporu o pristojnosti na podlagi določb drugega odstavka 25. člena ZPP.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 37/2005, enako tudi I R 131/2004
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2005-03-24

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz razlogov smotrnosti - sodnica pristojnega sodišča kot stranka v postopku

Dejstvo, da je dolžnica sodnica na sodišču, ki naj bi obravnavalo zadevo, bi bilo nedvomno moteče ne le v očeh obeh strank postopka marveč tudi širše javnosti. Da bi bil izključen sleheren sum o pristranskem odločanju, je bilo treba predlogu za prenos pristojnosti ugoditi.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrajno sodišče v Grosupljem.

V tej izvršilni zadevi je Okrajno sodišče v ... predlagalo, naj vrhovno sodišče določi drugo pristojno sodišče za reševanje te zadeve, ker je dolžnica zaposlena pri tem sodišču kot okrajna sodnica.

Predlog za delegacijo pristojnosti je utemeljen.

Po 67. členu Zakona o pravdnem postopku lahko vrhovno sodišče na predlog pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče da obravnava zadevo, če so za to tehtni razlogi. Dejstvo, da je dolžnica sodnica sodišču, ki naj bi obravnavalo zadevo, bi bilo nedvomno moteče ne le v očeh obeh strank postopka marveč tudi širše javnosti. Da bi bil izključen sleheren sum o pristranskem odločanju, je bilo treba predlogu ugoditi in določiti bližnje stvarno pristojno Okrajno sodišče v Grosupljem.

Opr. št: I R 131/2004, ECLI:SI:VSRS:2004:I.R.131.2004

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep I R 109/2012, enako tudi R 116/2012
Sklep I R 22/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2005-02-24

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz razlogov smotrnosti - sorodstveno razmerje pooblaščenca stranke z eno izmed sodnic

Sorodstveno razmerje med pooblaščencem stranke in eno izmed sodnic sodišča ni razlog za smotrno delegacijo.

Predlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča se zavrne.

V tej nepravdni zadevi sta nasprotna udeleženca predlagala, naj "sodišče odstopi konkretno zadevo drugemu sodišču". To utemeljujeta z informacijo, da naj bi šlo za sorodstveno oziroma kvazi sorodstveno razmerje med pooblaščencem - zastopnikom predlagateljev in eno izmed sodnic na sodišču prve stopnje.

Prvostopenjsko sodišče je ta predlog posredovalo vrhovnemu sodišču.

Sodišče je pravilno štelo vlogo nasprotnih udeležencev kot predlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča po 67. členu Zakona o pravdnem postopku (ZPP). Spričo vsebine predloga namreč ne gre za "odstop zadeve".

Po navedeni zakonski določbi lahko vrhovno sodišče na predlog stranke določi drugo stvarno pristojno sodišče, da obravnava zadevo, če so za to podani tehtni razlogi. Mednje ni mogoče uvrstiti okoliščine, navedene v predlogu (ki niti ne pove, za kakšno razmerje in s katero sodnico naj bi šlo; pa tudi sodišče samo ni pojasnilo te okoliščine). Če bi šlo za takšno razmerje s sodnico, ki bi obravnavala zadevo, bi bil lahko to razlog za izločitev te sodnice po tretjem poglavju ZPP. Če pa bi šlo za zatrjevano razmerje s kakšno izmed drugih sodnic, to ni razlog za smotrno delegacijo. Sodniki morajo vselej ravnati tako, da varujejo nepristranskost in neodvisnost sojenja (2. člen Zakona o sodniški službi). V predlogu niso navedene nobene okoliščine, ki bi potrjevale sum o morebitni nepristranskosti drugih sodnic prvostopenjskega sodišča, če predlog sploh meri na nepristranskost. Po sami naravi sojenja neke zveze drugih sodnikov istega sodišča ne morejo biti razlog iz citiranega 67. člena ZPP.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep III R 54/2004, enako tudi III R 48/2004
Sklep I R 57/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2005-05-05

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz drugih tehtnih razlogov - obnašanje stranke v drugih postopkih - dvom v nepristranskost sojenja

Dejstvo, da je bil tožnik pri Okrajnem sodišču v A. stranka v različnih civilnih postopkih, v katerih naj bi mu bila storjena krivica, zaradi česar je čustveno reagiral ter bil zato obsojen za kaznivo dejanje ogrožanja varnosti, kar vse mu vzbuja nezaupanje, ne more biti razlog za prenos pristojnosti.

Predlogu za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča se ne ugodi.

Tožnik je pri Okrajnem sodišču v A. vložil tožbo, hkrati pa predlagal določitev drugega stvarno pristojnega sodišča z naslednjo utemeljitvijo:

Pri Okrajnem sodišču v A. je bil udeležen v več civilnih postopkih, v katerih mu je bila storjena krivica, zaradi česar je čustveno reagiral ter bil zato obsojen za kaznivo dejanje ogrožanja varnosti. Vse to mu jemlje zaupanje, da bodo sodnik in delavci Okrajnega sodišča v A. ravnali nepristransko. Tako predsednica sodišča kot drugi zaposleni se namreč tožnika bojijo, kar je ovira za korektno izpeljavo pravdnega postopka ter za nepristransko sojenje.

Dejstvo, da je bil tožnik pri Okrajnem sodišču v A. stranka v različnih civilnih postopkih, v katerih naj bi mu bila storjena krivica, zaradi česar je čustveno reagiral ter bil zato obsojen za kaznivo dejanje ogrožanja varnosti, kar vse mu vzbuja nezaupanje, ne more biti razlog za prenos pristojnosti. Če ima "tako predsednica sodišča kot tudi drugi zaposleni... bojazen pred tožnikom", bo tožnik lahko zahteval izločitev (predsednice sodišča ali zapisnikarja), ne more pa biti "bojazen pred tožnikom" in s tem povezano pomanjkanje tožnikovega zaupanja v delo sodišča tehten razlog za prenos pristojnosti (67. člen Zakona o pravdnem postopku - Uradni list RS, št. 26/99 in nasl.). Predlogu za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča zato vrhovno sodišče ni ugodilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II Ips 570/2004
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2005-02-24

dovoljenost revizije - vrednost spornega predmeta - postranske terjatve - zavrženje revizije

Pri določitvi vrednosti spornega predmeta se obresti ne upoštevajo, če se ne uveljavljajo izključno kot glavni zahtevek.

Sodišče prve stopnje je ugodilo tožbenemu zahtevku v zvezi s premoženjsko škodo tožeče stranke glede zneska 51.947,20 SIT z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 24.11.1998 do plačila, višji tožbeni zahtevek pa je zavrnilo. Pritožbeno sodišče je zavrnilo pritožbi obeh strank proti navedeni sodbi.

Tožeča stranka vlaga revizijo proti sodbi pritožbenega sodišča (kolikor je bil tožbeni zahtevek zavrnjen) zaradi razlogov bistvene kršitve določb pravdnega postopka iz 14. točke drugega odstavka 339. člena Zakona o pravdnem postopku in zmotne uporabe materialnega prava.

Revizija je bila vročena Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije, in toženi stranki, ki na revizijo ni odgovorila.

V zvezi z razveljavitvenim sklepom Višjega sodišča v Mariboru, opr. št. Cp 2059/98 je moralo sodišče prve stopnje odločiti še o tožbenem zahtevku glede materialne škode v znesku 677.352,91 SIT in zakonskih zamudnih obrestih. Tožeča stranka je nato s pripravljalno vlogo dne 13.12.2000, ob upoštevanju plačila tožene stranke, za materialno škodo zahtevala plačilo zneska 3,208.588,26 SIT z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 24.11.1998 do plačila. Pojasnila je, da je zahtevani znesek izračunala tako, da je kapitalizirala zakonske zamudne obresti v zvezi z zneskom materialne škode 549.091 SIT ob upoštevanju plačila dne 24.11.1998, kar skupaj z glavnico znese 3,911.875,56 SIT. Od tega zneska je tožeča stranka odbila znesek 703.287,30 SIT, ki ga je plačala tožena stranka.

Revizija je v premoženjskih sporih dovoljena, če vrednost izpodbijanega dela pravnomočne sodbe presega 1,000.000 SIT (drugi odstavek 367. člena ZPP). Za ugotovitev pravice do revizije se v takšnem primeru vzame kot vrednost spornega predmeta le vrednost glavnega zahtevka (prvi odstavek 39. člena ZPP). Tožeča stranka je v okviru glavnega zahtevka zahtevala ekvivalenco materialne škode v znesku 549.091 SIT, preostanek tožbenega zahtevka pa se nanaša na plačilo zapadlih zakonskih zamudnih obresti.

Pri določitvi vrednosti spornega predmeta se obresti ne upoštevajo, če se ne uveljavljajo kot glavni zahtevek (drugi odstavek 39. člena ZPP). Revizija se v konkretnem primeru nanaša na plačilo glavnice 549.091 SIT in kapitaliziranih zamudnih obresti v znesku 2,659.497,26 SIT (po delnem plačilu kapitaliziranih zakonskih zamudnih obresti v znesku 703.287,30 SIT v skladu z določbami 313. člena Zakona o obligacijskih razmerjih). Po drugem odstavku 367. člena ZPP je tako vrednost spornega predmeta premajhna za dovoljenost revizije in je bilo zato treba nedovoljeno revizijo zavreči (377. člen ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II Ips 417/2004
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2005-05-11

Če revident revizijo umakne, revizijsko sodišče to ugotovi, o reviziji pa ne odloča.

Sodišče prve stopnje je zavrnilo tako glavni kot podrejeni denarni zahtevek tožeče stranke. Na pritožbo tožeče stranke je pritožbeno sodišče sodbo sodišča prve stopnje spremenilo tako, da je ugodilo primarnemu tožbenemu zahtevku.

Zoper takšno sodbo je vložila revizijo tožena stranka. V njej je uveljavljala revizijska razloga zmotne uporabe materialnega prava in bistvene kršitve pravil pravdnega postopka. Revizijskemu sodišču je predlagala, naj sodbo sodišča druge stopnje spremeni tako, da se pritožba tožeče stranke zavrne.

Revizija je bila vročena Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije ter tožeči stranki, ki nanjo ni odgovorila (375.člen Zakona o pravdnem postopku; Uradni list RS št. 26/99 - 2/2004; ZPP). Potem, ko je bila revizija predložena Vrhovnemu sodišču Republike Slovenije, je toženec umaknil revizijo. Glede na to, da sodišče o vloženem izrednem pravnem sredstvu še ni izdalo odločbe (drugi odstavek 344. člena ZPP v zvezi s 383. členom ZPP), je ugotovilo razpolaganje tožene stranke in o reviziji ne bo odločalo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep X Ips 404/2007, enako tudi X Ips 306/2008, X Ips 15/2010