Sodba II Ips 440/2004
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2006-02-16

povrnitev negmotne škode - višina denarne odškodnine - načelo individualizacije - načelo objektivne pogojenosti odškodnine - telesne bolečine - duševne bolečine zaradi zmanjšane življenjske aktivnosti

Temeljni načeli za odmero odškodnine za nepremoženjsko škodo sta načelo individualizacije višine odškodnine in načelo objektivne pogojenosti zneska odškodnine.

1. Sodišče prve stopnje je s sodbo zavezalo toženki, da plačata tožniku 3.500.000 SIT denarnega zadoščenja v zvezi z nepremoženjsko škodo, ki jo je utrpel zaradi telesne poškodbe na delu. V preostalem delu (razliko do zahtevanega zneska 5.500.000 SIT) je sodišče zavrnilo tožbeni zahtevek.

Pritožbeno sodišče je delno ugodilo tožnikovi pritožbi proti prvostopenjski sodbi (v zavrnilnem delu) in spremenilo izpodbijano sodbo tako, da sta toženki dolžni plačati tožniku 4.200.000 SIT, v preostalem delu (glede zneska 1.300.000 SIT) pa je zavrnilo pritožbo in potrdilo prvostopenjsko sodbo.

Tožnik je vložil revizijo proti sodbi pritožbenega sodišča v zavrnilnem delu, zaradi razloga zmotne uporabe materialnega prava. Stališče revidenta je, da je bila tožniku prisojena prenizka satisfakcija za telesne bolečine in duševne bolečine zaradi zmanjšanja življenjske aktivnosti. V reviziji podrobno našteva vse bolečine in druge težave v zvezi s poškodbo. Predlaga, da revizijsko sodišče spremeni sodbo pritožbenega sodišča tako, da bo v celoti ugodeno tožbenemu zahtevku.

Revizija je bila vročena Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije in toženkama, ki nanjo nista odgovorili.

V revizijskem postopku je sporna le višina pravične denarne odškodnine za telesne bolečine in duševne bolečine zaradi zmanjšane življenjske sposobnosti. S sodbo pritožbenega sodišča je bila tožniku odmerjena odškodnina za telesne bolečine v znesku 1.000.000 SIT, za duševne bolečine pa v znesku 2.700.000 SIT.

Revizije ni mogoče vložiti zaradi zmotne ali nepopolne ugotovitve dejanskega stanja (tretji odstavek 370. člena Zakona o pravdnem postopku - ZPP) in zato pri odločanju o reviziji ni mogoče upoštevati tistih trditev o dejstvih, ki ne sovpadajo z dejansko podlago izpodbijane sodbe. Relevantna dejstva za odmero relativno samostojnih odškodnin za telesne bolečine in duševne bolečina zaradi zmanjšane življenjske sposobnosti so razvidna iz obrazložitve prvostopenjske sodbe (3.,4.,5. in 6. stran) in drugostopenjske sodbe (3. in 4. stran).

Temeljni načeli za odmero odškodnine za nepremoženjsko škodo sta načelo individualizacije višine odškodnine in načelo objektivne pogojenosti zneska odškodnine. Načelo individualizacije zahteva v konkretnem primeru upoštevanje stopnje trajanja bolečin, izhaja pa iz spoznanja, da vsak oškodovanec specifično doživlja svojo telesno in duševno celovitost ter posege vanjo. Načelo objektivne pogojenosti višine odškodnine pa terja upoštevanje objektivnih materialnih možnosti družbe ter sodne prakse v podobnih primerih nepremoženjskih škod. Izraža tudi ustavni načeli enakosti pred zakonom in enakega varstva pravic, pri čemer morajo biti enaki primeri obravnavani enako, različni pa različno.

Sodišče druge stopnje je pravilno upoštevalo obe načeli. Natančno in izčrpno je ugotovilo vse konkretnosti in specifičnosti tožnikove telesne poškodbe (odprti zlom desne golenice in mečnice ter tožnikovo doživljanje telesnih in duševnih bolečin) in jih ob upoštevanju sodne prakse v podobnih primerih(1) pravilno pravno ovrednotilo. Zneski odškodnin za posamezne oblike nepremoženjske škode in tudi skupen znesek zadoščenja pravilno odsevajo razmerja med manjšimi, večjimi in katastrofalnimi škodami ter odškodninami zanje (200. in 203. člen Zakona o obligacijskih razmerjih - ZOR).

Revizijsko sodišče je s sodbo zavrnilo revizijo, ker je ugotovilo, da pritožbeno sodišče v zvezi z zavrnitvijo tožnikove pritožbe ni zmotno uporabilo materialnega prava (378. člen ZPP). Zavrnitev revizije implicira tudi zavrnitev predloga za povrnitev revizijskih stroškov (sklepanje po nasprotnem razlogovanju v zvezi s prvim odstavkom 154. člena ZPP).

Op. št. (1): Glej D. Jadek-Pensa, P. Novak, M. Smrekar-Tomelj in Z. Strajnar, Denarna odškodnina za nepremoženjsko škodo, GV Založba, Ljubljana 2001, primeri 504, 506, 440 in 443.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.