Sodba VIII Ips 226/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2006-02-28

disciplinski ukrep prenehanja delovnega razmerja - vročitev pošiljke - rok za ugovor

Ker je ob odklonitvi osebnega sprejema pošiljke vročevalec pošiljko odvrgel v stanovanje naslovnice in o tem zapisniško obvestil pošiljatelja, se šteje, da je bila s tem pošiljka vročena. Z vidika vročitve disciplinskega sklepa in začetka teka roka za ugovor je nepomembno, ali je tožnica navedeno pošiljko odprla in prebrala, ali ne.

Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožničin tožbeni zahtevek na razveljavitev sklepa tožene stranke z dne 3.9.2002, s katerim je bila kot prepozna zavržena tožničina zahteva za varstvo pravic z dne 29.8.2002. Hkrati je zavrnilo tožničin tožbeni zahtevek na ugotovitev, da ji delovno razmerje pri toženi stranki dne 5.8.2002 ni prenehalo in ji z vsemi pravicami še traja ter ji je te pravice dolžna zagotoviti tožena stranka. Ugotovilo je, da je bil tožnici 26.7.2002 vročen disciplinski sklep o izreku ukrepa prenehanja delovnega razmerja, ki je postal dokončen in pravnomočen 3.8.2002, saj v zakonitem roku tožnica zoper navedeni sklep ni ugovarjala.

Sodišče druge stopnje je tožničino pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

Zoper pravnomočno sodbo sodišča druge stopnje vlaga tožnica revizijo zaradi bistvenih kršitev določb pravdnega postopka iz 14. točke drugega odstavka 339. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP - Prečiščeno besedilo Ur.l.RS, št. 36/04) in zmotne uporabe materialnega prava. Navaja, da je sodišče zmotno ugotovilo, da ji je bil sklep o izreku disciplinskega ukrepa zakonito vročen. Prav tako je njeno zahtevo za varstvo pravic z dne 29.8.2002 zmotno obravnavalo v smislu ugovora zoper disciplinski sklep, ki tožnici sploh ni bil vročen in zato zmotno zavrnilo zahtevek za razveljavitev sklepa tožene stranke, s katerim je bila tožničina vloga oziroma zahteva za varstvo pravic kot prepozna zavržena. Sodišče je na tak način dopustilo, da tožnici ni bila dana možnost obravnavanja v disciplinskem postopku. Pri tem pa naj bi bili razlogi izpodbijane sodbe nejasni in med seboj v nasprotju, oziroma naj bi obstajalo nasprotje med listinami v spisu in razlogi sodbe.

Revizija je bila v skladu s 375. členom ZPP vročena toženi stranki, ki nanjo ni odgovorila, in Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije v Ljubljani.

Revizija ni utemeljena.  Na podlagi 371. člena ZPP revizijsko sodišče preizkusi izpodbijano sodbo samo v tistem delu, v katerem se izpodbija z revizijo in v mejah razlogov, ki so v njej navedeni, pri čemer pazi po uradni dolžnosti na pravilno uporabo materialnega prava. Pri tem je revizijsko sodišče vezano na ugotovitev dejanskega stanja, ki je bila podlaga za izdajo izpodbijane sodbe, saj zaradi zmotne ali nepopolne ugotovitve dejanskega stanja revizije ni mogoče vložiti (tretji odstavek 370. člena ZPP).

Nižji sodišči sta ugotovili, da je pooblaščeni vročevalec z ustrezno kvalifikacijo dne 26.7.2002, po predhodnih neuspešnih poskusih vročitve priporočene pošiljke, pošiljko z disciplinskih sklepom z dne 22.5.2002 o izreku disciplinskega ukrepa prenehanja delovnega razmerja v prisotnosti tožnice odvrgel skozi priprta vrata tožničinega stanovanja in da predhodno tožnica pošiljke ni bila pripravljena sprejeti in ne podpisati potrdila o prevzemu pošiljke. O svojem ravnanju je vročevalec pisno obvestil toženo stranko. Glede teh ugotovitev s spisu ni nobenih nasprotij, prav tako pa ni nasprotij med obrazložitvijo sodbe in listinami v spisu. Zato revizijski očitek bistvene kršitve določb pravdnega postopka v smislu 14. točke drugega odstavka 339. člena ZPP ni utemeljen.

ZPP v 144. členu določa, da v primeru odklonitve sprejema pošiljke brez zakonitega razloga vročevalec pusti pošiljko v stanovanju naslovnika (ali na drugem v zakonu določenem mestu), na vročilnici pa zapiše dan, uro in razlog odklonitve sprejema ter kraj, kjer je pustil pisanje. Šteje se, da je s tem vročitev opravljena.

Nižji sodišči sta na podlagi gornjih določb ZPP in na podlagi zgoraj navedenih dejstev pravilno ugotovili, da je bila pošiljka s sklepom z dne 22.5.2002 o izreku disciplinskega ukrepa prenehanja delovnega razmerja dne 26.7.2002 tožnici zakonito vročena. Od tega dne dalje je zato tekel osemdnevni rok za ugovor (1. odstavek 65. člena ZTPDR) in ker tožnica ugovora v tem roku ni vložila, je sodišče pravilno ugotovilo, da je postal predmetni disciplinski sklep 3.8.2002 dokončen in izvršljiv, pa tudi pravnomočen. Z vidika vročitve navedenega disciplinskega sklepa in teka roka za ugovor je povsem nepomembno, ali je tožnica pošiljko z navedenim sklepom odprla in prebrala, ali ne. Posledice tega ravnanja zadenejo zgolj tožnico.

Glede na to, da je tožena stranka dokazala vročitev sklepa o izreku disciplinskega ukrepa prenehanja delovnega razmerja, je zahtevo za varstvo pravic z dne 29.8.2002, v kateri je tožnica uveljavljala nezakonitost prenehanja delovnega razmerja in zaključka delovne knjižice, utemeljeno obravnavala v smislu ugovora iz 65. člena Zakona o temeljnih pravicah iz delovnega razmerja (ZTPDR - Ur.l.SFRJ, št. 60/89 in 42/90) na drugostopnem disciplinskem organu in jo dne 3.9.2002 kot prepozno zavrgla. Zato je sodišče zahtevek za razveljavitev tega sklepa in zahtevek za uveljavljanje pravic iz delovnega razmerja od 5.8.20002 dalje utemeljeno zavrnilo, saj je s tem dnem tožnici delovno razmerje zakonito prenehalo na podlagi dokončnega in pravnomočnega sklepa o izreku disciplinskega ukrepa.

Glede na povedano je sodišče na podlagi 378. člena ZPP revizijo kot neutemeljeno zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.