TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
Sklep III R 2/2006
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2006-02-28

spor o pristojnosti - krajevna pristojnost - pristojnost sodišča, ki ni udeleženo v sporu o pristojnosti - pristojnost sodišča za izvršbo na denarna sredstva podjetnika

Določbe o krajevni pristojnosti sodišča po sedežu pravne osebe, če gre za izvršbo na denarno terjatev dolžnika, se smiselno uporabljajo tudi za podjetnika.

Za odločanje v tej zadevi je krajevno pristojno Okrajno sodišče v Lendavi.

1) Upnik je vložil predlog za izvršbo na temelju verodostojne listine zoper dolžnika s sedežem v Lendavi. Predlagal je izvršbo z rubežem denarnih sredstev, ki jih ima dolžnik na transakcijskem računu pri Novi Ljubljanski banki.

2) Okrajno sodišče v Ljubljani se je s sklepom z opr. št. Ig 05/00697 z dne 28.11.2005 izreklo za krajevno nepristojno. Ker je upnik predlagal izvršbo na denarna sredstva, ki jih ima dolžnik pri organizaciji za plačilni promet, naj bi bilo po prvem in tretjem odstavku 100. člena v zvezi s 136. členom ZIZ za takšno izvršbo pristojno sodišče dolžnikovega sedeža. Zadevo je odstopilo Okrajnemu sodišču v Murski Soboti.

3) Okrajno sodišče v Murski Soboti ni sprejelo pristojnosti. Po njegovem mnenju namreč leži dolžnikov sedež na območju sodnega okraja v Lendavi in je zato za zadevno izvršbo pristojno okrajno sodišče v Lendavi.

4) Za odločanje v tej zadevi je krajevno pristojno Okrajno sodišče v Lendavi.

5) Po prvem in tretjem odstavku 100. člena ZIZ v povezavi s 136. členom ZIZ je za odločanje o izvršbi na dolžnikove denarne terjatve pri organizaciji za plačilni promet pristojno okrajno sodišče dolžnikovega sedeža. Smiselno se določba uporablja tudi za podjetnika. Za odločanje o zadevah iz področja sodnega okraja Lendava je pristojno Okrajno sodišče v Lendavi (18. točka prvega odstavka in drugi odstavek 114. člena Zakona o sodiščih (Ur. l. RS, št. 100/2005 - uradno prečiščeno besedilo). Ker leži dolžnikov sedež na območju sodnega okraja Lendava, za katerega je pristojno Okrajno sodišče v Lendavi, je Vrhovno sodišče odločilo kot je razvidno iz izreka. Odločilo je na podlagi drugega odstavka 25. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP - Uradni list RS, št. 36/2004 - uradno prečiščeno besedilo) v zvezi s 15. členom ZIZ.

ZIZ člen 100, 100/3, 136.ZPP člen 25, 25/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III R 32/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2006-02-28

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - prenos pristojnosti iz razlogov smotrnosti - odškodninski spor - bivši stečajni upravitelj kot pravdna stranka

Če so vsi sodniki oddelka nekega sodišča že vodili postopek, v katerih je bila določena oseba stečajni upravitelj, je to dovolj tehten razlog za določitev drugega sodišča kot stvarno pristojnega za odločitev o odškodninski pravdi zoper bivšega stečajnega upravitelja zaradi protipravnega dela v stečajnem postopku.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrožno sodišče v Celju.

1) Tožeča stranka je delniška družba s sedežem v Mariboru. Vložila je tožbo zoper svojega nekdanjega stečajnega upravitelja, ker naj bi protipravno, to je brez soglasja stečajnega senata ali odobritve predsednika stečajnega senata sklepal pogodbe. Okrožno sodišče v Mariboru predlaga določitev drugega stvarno pristojnega sodišča v tem sporu. V predlogu predvsem navaja, da so vsi sodniki oddelka za gospodarsko sodstvo Okrožnega sodišča v Mariboru že vodili postopke, v katerih je bila tožena stranka stečajni upravitelj.

3) Vrhovno sodišče lahko na podlagi 67. člena ZPP določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Pri odločanju o odškodninski odgovornosti stečajnega upravitelja se ni mogoče izogniti ugotavljanju, kakšna so bila navodila in nadzor stečajnega senata oziroma njegovega predsednika nad stečajnim upraviteljem. To je dovolj tehten razlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča. Enako je Vrhovno sodišče že odločilo v zadevi z opr. št. III R 51/2004.

4) Ker je glede na navedeno predlog za delegacijo krajevne pristojnosti utemeljen, mu je Vrhovno sodišče ugodilo in odločilo, kot je razvidno iz izreka.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III R 4/2006
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2006-02-28

spor o pristojnosti - krajevna pristojnost - pristojnost sodišča, ki ni udeleženo v sporu - pristojnost sodišča po kraju nahajališča stvari - izvršba na podlagi verodostojne listine

Ker ZIZ ne določa krajevne pristojnosti sodišča za izvršbo na temelju verodostojne listine, se ta ravna po predlaganem predmetu izvršbe.

Za odločanje v tej zadevi je krajevno pristojno Okrajno sodišče v Sevnici.

1) Upnik je pri Okrajnem sodišču v Slovenj Gradcu vložil predlog za izvršbo na temelju verodostojne listine. Predlagal je izvršbo na premičnine; navedel je, da se naj bi nahajale v ... 8297 Šentjanž, ali "kjerkoli drugje".

2) Okrajno sodišče v Slovenj Gradcu se je s sklepom z opr. št. Ig 2005/00600 z dne 29.6.2005 izreklo za krajevno nepristojno. Zadevo je odstopilo Okrajnemu sodišču v Velenju. Menilo je, da je upnik predlagal izvršbo na denarne terjatve, ki jih ima dolžnik pri organizaciji za plačilni promet. Po 1. in 3. odstavku 100. člena v zvezi s 136. členom ZIZ naj bi bilo za takšno izvršbo pristojno sodišče dolžnikovega sedeža.

3) Okrajno sodišče v Velenju ni sprejelo pristojnosti. Po njegovem mnenju je namreč dolžnikov sedež ne leži v območju sodnih okrajev Mozirja in Velenja. Okrajno sodišče v Velenju je Vrhovnemu sodišču predlagalo, naj odloči o sporu o pristojnosti.

4) Za odločanje v tej zadevi je krajevno pristojno Okrajno sodišče v Sevnici.

5) Za določitev pristojnosti za izvršbo na temelju verodostojne listine ZIZ ne določa pristojnosti; le-ta se torej ravna po predlaganem predmetu izvršbe. Upnik je predlagal izvršbo na premičnine in ne, kot meni Okrajno sodišče v Slovenj Gradcu, izvršbo na denarne terjatve pri organizaciji za plačilni promet. Ker je upnik navedel nahajališče stvari, je za odločitev o takšnem predlogu krajevno pristojno sodišče nahajališča stvari (77. člen ZIZ), to je Okrajno sodišče v Sevnici.

6) Za območje sodnega okraja se šteje po drugem odstavku 114. člena Zakona o sodiščih (Ur. l. RS, št. 100/2005 - uradno prečiščeno besedilo) območje občine. Določeno je z Zakonom o ustanovitvi občin ter o določitvi njihovih območij (v nadaljevanju: ZUODNO). Ta zakon je, v trenutku vložitve predloga za izvršbo, veljal v besedilu, kot ga je imel po noveli v Ur. l. RS, št. 52/2002.

7) V Sloveniji je več naselij z imenom Šentjanž. Upnik je očitno mislil na Šentjanž v bližini Sevnice, kar je razvidno iz navedene poštne številke. Po 130. točki 2. člena ZUODNO se razteza občina Sevnica tudi na naselje Šentjanž. Ker je po tč. 31 prvega odstavka 114. člena ZS Okrajno sodišče v Sevnici pristojno za območje sodnega okraja Sevnica, je torej podana sodna pristojnost Okrajnega sodišča v Sevnici.

8) Vrhovno sodišče je odločilo na podlagi drugega odstavka 25. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP - Uradni list RS, št. 36/2004 - uradno prečiščeno besedilo) v zvezi s 15. členom ZIZ.

ZPP člen 25, 25/2.ZIZ člen 41, 77.ZS člen 114.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III Ips 62/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2006-04-25

dovoljenost revizije - vrednost spornega predmeta - denarna terjatev v tuji valuti - devizni tečaj - zavrženje revizije

Za določitev vrednosti spornega predmeta glede izpodbijanega dela pravnomočne sodbe se uporabi tečaj ob vložitvi tožbe. To velja tudi, če se je postopek začel na predlog za izvršbo na temelju verodostojne listine.

1. Postopek se je začel kot postopek za izvršbo na temelju verodostojne listine. Z njim je tožeča stranka zahtevala plačilo 41.545,00 USD ali 6.409.861,72 SIT. Ker je tožena stranka vložila ugovor, se je postopek nadaljeval kot pri ugovoru zoper plačilni nalog. Hkrati z ugovorom je tožena stranka vložila nasprotno tožbo za plačilo 1.853.739,00 SIT. S pripravljalno vlogo z dne 7. 11. 2001 je tožeča stranka končno spremenila tožbeni zahtevek tako, da je opredelila zahtevek za plačilo 41.545,00 USD v tolarski protivrednosti kot svoj primarni zahtevek.

2. Prvostopenjsko sodišče je tožbenemu zahtevku ugodilo do višine 31.103,00 USD in ga v presežku zavrnilo. Tožbeni zahtevek po nasprotni tožbi je zavrnilo v celoti. Pritožbeno sodišče je prvostopenjsko sodbo delno spremenilo tako, da je zavrnilo tožbeni zahtevek še glede 58,00 USD. V preostalem (glede 31.045,00 USD in glede zahtevka po nasprotni tožbi) je prvostopenjsko sodbo potrdilo.

3. Zoper pritožbeno sodbo je vložila revizijo tožena stranka. Omejila jo je na tisti del sodbe pritožbenega sodišča, s katerim je bila zavrnjena njena pritožba glede zahtevka tožeče stranke. Ta znaša 31.045,00 USD. Tožena stranka je navedla, da znaša 5.758.506,00 SIT po tečaju Banke Slovenije na dan vložitve revizije.

4. Revizija ni dovoljena in jo je zato revizijsko sodišče zavrglo (490. člen ZPP in 377. člen ZPP).

5. Glede na drugi odstavek 180. člena ZPP in po stalni sodni praksi Vrhovnega sodišča Republike Slovenije (odločbe z opr. št. III Ips 76/2001, III Ips 21/2002, II Ips 70/2002, II Ips 545/2002 in III Ips 128/2004) je za določitev vrednosti spornega predmeta glede izpodbijanega dela pravnomočne sodbe potrebno uporabiti tečaj tuje valute ob vložitvi tožbe.

6. V tej zadevi se je postopek začel zaradi vloženega predloga za izvršbo na temelju verodostojne listine. Ker pa se zaradi 15. člena ZIZ smiselno uporablja 180. člen ZPP tudi v izvršilnem postopku, je za odločitev o pravici do revizije odločilen tečaj ob vložitvi predloga za izvršbo in z njegovo pomočjo izračunana vrednost spornega predmeta glede izpodbijanega dela pravnomočne sodbe. Vrednost spornega predmeta glede izpodbijanega dela pravnomočne sodbe znaša, glede na tečaj Banke Slovenije ob vložitvi predloga za izvršbo, 4.798.881,87 SIT. To je glede na 490. člen ZPP premalo za dovoljenost revizije.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III Ips 65/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2006-04-25

dovoljenost revizije zoper sklep - sklep o potrditvi sklepa o zavrženju revizije - gospodarski spor

Zoper sklep, s katerim je pritožbeno sodišče potrdilo sklep prvostopenjskega sodišča o zavrženju revizije, je revizija dovoljena ne glede na vrednost spornega predmeta.

1. Revizijo zoper sklep z opr. št. I Cpg 98/2001 je prvostopenjsko sodišče zavrglo. Pritožbeno sodišče je s sklepom (opr. št. I Cpg 1108/2004) pritožbo tožene stranke zoper sklep o zavrženju revizije zavrnilo zaradi prenizke vrednosti spornega predmeta in potrdilo sklep prvostopenjskega sodišča. Zoper sklep pritožbenega sodišča z opr. št. I Cpg 1108/2004 je vložila dne 7.2.2005 tožena stranka vlogo, ki jo je imenovala pritožba.

2. Vloga tožene stranke z dne 7.2.2005 zahteva preizkus drugostopenjskega sklepa. S tem sklepom je bila zavrnjena pritožba tožene stranke zoper sklep o zavrženju revizije. Vloga je torej po svoji vsebini revizija zoper sklep pritožbenega sodišča. Ker je bila revizija vložena zoper sklep, s katerim je pritožbeno sodišče potrdilo sklep prvostopenjskega sodišča o zavrženju revizije, je ta revizija dovoljena ne glede na vrednost spornega predmeta (tretji odstavek 384. člena ZPP).

3. Revizija je neutemeljena in se zato zavrne (378. člen ZPP).

4. Vrednost spornega predmeta v tej zadevi znaša le 127.146,00 SIT. Zoper pravnomočno sodbo, izdano na drugi stopnji, je revizija dovoljena le, če vrednost izpodbijanega dela pravnomočne sodne odločbe presega 5.000.000,00 SIT (490. člen ZPP). Vrednost spornega predmeta v tej zadevi navedenega zneska ne presega. Drugostopenjsko sodišče je zato odločilo pravilno, ker je zavrnilo pritožbo zoper sklep o zavrženju revizije.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sodba III Ips 83/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2006-04-25

Po določbi 5. točke 70. člena ZPP sodnik ne sme opravljati sodniške funkcije, če je v isti zadevi sodeloval v postopku pred nižjim sodiščem, arbitražo ali drugim organom. Stečajni postopek ni "ista zadeva" kot gospodarski spor, ki ga nekdo sproži zoper stečajnega dolžnika.

Tožeča stranka je dolžna povrniti prvotoženi stranki 190.000,00 SIT stroškov za odgovor na revizijo.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tako primarni (zahtevek za razveljavitev pogodbe) kot tudi podrejeni tožbeni zahtevek (zahtevek za ugotovitev ničnosti pogodbe in plačilo zneska 604.012.306,79 SIT s pripadki).

2. Pritožbo tožene stranke je pritožbeno sodišče zavrnilo in potrdilo izpodbijano sodbo.

3. Sodbo pritožbenega sodišča izpodbija z revizijo tožeča stranka zaradi bistvene kršitve določb pravdnega postopka po 1. točki 1. odstavka 338. člena, v zvezi z 2. točko 1. odstavka (mišljen je najbrž 2. odstavek) 339. člena ZPP, v zvezi s 5. točko 70. člena ZPP. Predlaga razveljavitev izpodbijane sodbe in vrnitev zadeve v novo sojenje drugemu senatu sodišča prve ali druge stopnje.

4. Revizija je bila vročena tožencema. Prvi toženec je odgovoril, da ni utemeljena in predlagal, naj jo revizijsko sodišče zavrne kot neutemeljeno.

6. Revidentu ni mogoče pritrditi, ko uveljavlja, da je sodnica A. A. sodelovala v "isti zadevi in sicer v stečajnem postopku nad T. d.o.o." in bi zato morala biti izločena v tej zadevi (kjer je sodelovala kot sodnica poročevalka) na podlagi določbe 5. točke 70. člena ZPP.

7. Po določbi 5. točke 70. člena ZPP sodnik ne sme opravljati sodniške funkcije, če je v isti zadevi sodeloval v postopku pred nižjim sodiščem, arbitražo ali drugim organom. Stečajni postopek ni "ista zadeva" kot gospodarski spor, ki ga nekdo sproži zoper stečajnega dolžnika. Zato ni podan izločitveni razlog iz 5. točke 70. člena ZPP in s tem tudi ne bistvena kršitev določb pravdnega postopka iz 2. točke 2. odstavka 339. člena ZPP.

8. Revident navaja, da je bila sodnica ne le članica senata v stečajnem postopku zoper prvo toženo stranko, pač pa tudi vodja gospodarskega oddelka. Za revidenta naj bi bilo nedvomno, da je bila "s to zadevo, torej problematiko stečaja podjetja T. d.o.o. predhodno seznanjena in že opredeljena, zato bi se morala sodnica sama izločiti." Take splošne trditve ne morejo zadostovati, saj revident ne pojasni, v čem naj bi to vplivalo na zakonitost in pravilnost izpodbijane sodbe (1. odstavek 339. člena ZPP).

9. Ker se je izkazalo, da uveljavljani revizijski razlogi niso podani, prav tako ne tisti, na katere mora paziti po uradni dolžnosti (371. člen ZPP), je revizijsko sodišče revizijo tožene stranke zavrnilo (378. člen ZPP).

10. Na podlagi določbe 1. odstavka 154. člena mora revident povrniti prvotoženi stranki njene stroške za odgovor na revizijo (sodno takso za odgovor na revizijo v višini 190.000,00 SIT).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III R 14/2006
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2006-04-25

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - dvom v nepristranskost sojenja - izločitev sodnika

Če sodnik meni, da so podane okoliščine, ki vzbujajo dvom o njegovi nepristranskosti (6. točka 70. člena ZPP), sporoči to predsedniku sodišča, ki odloči o izločitvi (2. odstavek 71. člena ZPP). Šele če bi bili vsi sodniki sodišča izločeni, ali če bi predsednik sodišča ocenil, da obstajajo razlogi za izločitev vseh sodnikov, je na mestu njegov predlog za delegacijo pristojnosti po določbi 67. člena ZPP.

Predlogu za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča se ne ugodi.

Sodnik Okrožno sodišče v Kopru predlaga določitev drugega stvarno pristojnega sodišča, ker je kot razpravljajoči sodnik na poravnalnem naroku ugotovil, da je direktor in družbenik tožeče stranke zakonski partner ene od okrožnih sodnic na Okrožnem sodišču v Kopru. Ker sta s sodnico kolega in sodelavca, ocenjuje, da so podane okoliščine, ki vzbujajo dvom o njegovi nepristranskosti. Enako naj bi veljalo tudi za ostale okrožne sodnike Okrožnega sodišča v Kopru.

Vrhovno sodišče RS lahko na podlagi določbe 67. člena ZPP na predlog pristojnega sodišča (ali stranke) določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, (a) da se bo tako lažje opravil postopek, ali (b) če so za to drugi tehtni razlogi. Prva podlaga za delegacijo pristojnosti ni uveljavljana, glede druge pa (zaenkrat) ni zadostnih in dovolj prepričljivih argumentov.

Če sodnik meni, da so podane okoliščine, ki vzbujajo dvom o njegovi nepristranskosti (6. točka 70. člena ZPP), sporoči to predsedniku sodišča, ki odloči o izločitvi (2. odstavek 71. člena ZPP). Šele če bi bili vsi sodniki sodišča izločeni, ali če bi predsednik sodišča ocenil, da obstajajo razlogi za izločitev vseh sodnikov, je na mestu njegov predlog za delegacijo pristojnosti po določbi 67. člena ZPP. Vsekakor pa ne more sam razpravljajoči sodnik predlagati delegacije pristojnosti, ne da bi pred tem predlagal svoje izločitve po določbi 2. odstavka 71. člena ZPP.

Vrhovno sodišče še dodaja, da zgoraj opisano razmerje med stranko in sodnico opravičuje delegacijo pristojnosti praviloma le pri manjših sodiščih. Okrožno sodišče, ki ima po sodni statistiki za leto 2004 22 sodnikov, pa ne sodi med manjša sodišča.

Po povedanem je bilo treba predlog za delegacijo pristojnosti zavrniti.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III Ips 107/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2006-06-06

zahteva za varstvo zakonitosti - bistvena kršitev določb pravdnega postopka - postopek vpisa v sodni register - prekinitev postopka po uradni dolžnosti - število udeležencev v postopku

Če obstaja le en udeleženec v sodno-registrskem postopku, sodišče ne sme prekiniti postopka vpisa v sodni register po uradni dolžnosti.

Zahtevi za varstvo zakonitosti se ugodi, sklep višjega sodišča se spremeni tako, da se glasi:"Pritožbi se ugodi in se sklep okrožnega sodišča razveljavi."

1. Predlagajoča delniška družba je vložila predlog za vpis sprememb v sodni register. Z njim je predlagala vpis sklepa o povečanju osnovnega kapitala s stvarnimi vložki in vpis spremembe članov nadzornega sveta.

2. Okrožno sodišče je s sklepom prekinilo postopek za vpis sprememb v sodni register do pravnomočne rešitve gospodarskega spora z opr. št. Pg 86/2004, v katerem zahteva A. (kot tožeča stranka), da ji B. d.o.o. (tožena stranka) izroči kabelski sistem in dokumentacijo. Zadevo obravnava Okrožno sodišče na Ptuju.

3. Pritožbeno sodišče je predlagateljevo pritožbo zavrnilo. V obrazložitvi je navedeno, da se poleg spora z opr. št. Pg 86/2004 na Okrožnem sodišču na Ptuju vodi še spor z opr. št. Pg 83/2004 med B. d.o.o. in predlagateljico vpisa o višini solastniških deležev na kabelskem sistemu ... V obeh se naj bi odločalo o predhodnih vprašanjih, tako glede stvarnih vložkov kot tudi sestave nadzornega sveta. Zahteva za varstvo zakonitosti predlaga, da se oba izpodbijana sklepa razveljavita.

4. Zahteva za varstvo zakonitosti je utemeljena.

5. Okrožno sodišče je prekinilo postopek po uradni dolžnosti, saj prekinitve edini udeleženec postopka ni predlagal. Višje sodišče je takšno odločitev potrdilo.

6. Edina pravna podlaga za prekinitev postopka po uradni dolžnosti je drugi odstavek 33. člena Zakona o sodnem registru. Ta je v času sprejetja izpodbijanega sklepa veljal v besedilu, kot je bilo objavljeno v Uradnem listu RS, št.13-514/1994 (v nadaljevanju:ZSReg). Drugi odstavek 33. člena ZSReg že v besedilu predpostavlja obstoj udeležencev v registrskem postopku, torej ne le enega udeleženca. Da se registrskega postopka ne sme prekiniti, če je udeležen le en udeleženec, izhaja tudi iz tretjega odstavka 33. člena ZSReg, ki opredeljuje ravnanje sodišča v primeru prekinitve postopka vpisa v sodni register po uradni dolžnosti.

7. Ker je v registrskem postopku doslej sodeloval le en sam udeleženec, torej ena od predpostavk za prekinitev postopka ni podana. Katere nadaljnje predpostavke bi za prekinitev postopka še morale biti izpolnjene, je za ta spor nepomembno. Če ni podana le ena od predpostavk, sodišče namreč ne sme prekiniti postopka.

8. Nižji sodišči sta bistveno kršili določbe postopka (drugi odstavek 33. člena ZSReg, 19. člen ZSReg, 37. člen ZNP, prvi odstavek 339. člena ZPP). Zato je bilo treba zahtevi za varstvo zakonitosti ugoditi in sklep pritožbenega sodišča spremeniti tako, da se pritožbi ugodi in sklep sodišča prve stopnje razveljavi (1. točka 387. člena in 3. točka 365. člena ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III Ips 34/2006, enako tudi III Ips 32/2006
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2006-08-24

pravni interes - dovoljenost zahteve za varstvo zakonitosti

Če z zahtevo za varstvo zakonitosti ni mogoče odpraviti razloga, zaradi katerega je bila vložena, zahteva za varstvo zakonitosti ni dovoljena.

Zahteva za varstvo zakonitosti se zavrže.

1. S. d.o.o. ..., je vložil predlog za vpis v sodni register. Okrožno sodišče je predlogu dne 31. 5. 2005 ugodilo. Pritožila se je Republika Slovenija, zastopana po Državnem pravobranilstvu. Okrožno sodišče je pritožbo Republike Slovenije zavrnilo in sklep potrdilo.

2. Zoper ta sklep se je ponovno pritožila Republika Slovenija. Višje sodišče je pritožbo zavrnilo in potrdilo sklep prvostopenjskega sodišča. Zoper sklep višjega sodišča je Vrhovno državno tožilstvo vložilo zahtevo za varstvo zakonitosti. V njej izpodbija sklepa okrožnega in višjega sodišča. Predlagalo je njihovo spremembo tako, da se zavrne predlog za vpis predlagatelja v sodni register.

3. Zahteva za varstvo zakonitosti ni dovoljena in se zavrže (drugi odstavek 374. člena in drugi odstavek 391. člena ZPP).

4. Procesna predpostavka za vložitev zahteve za varstvo zakonitosti je pravni interes vlagatelja (drugi odstavek 374. člena ZPP v povezavi z drugim odstavkom 391. člena ZPP). Vrhovna državna tožilka skuša z zahtevo za varstvo zakonitosti doseči korist za Republiko Slovenijo (glej odločbo z opr. št. III Ips 61/2005). Vendar pa vrhovna državna tožilka nima pravnega interesa, če zahteva za varstvo zakonitosti kot takšna sploh ni primerno sredstvo za dosego koristi za Republiko Slovenijo.

5. Dokler pravna oseba ostaja vpisana v sodni register, ni odpravljen razlog, zaradi katerega je vrhovna državna tožilka izpodbijala vpis.

6. Morebitna sprememba izpodbijanih sklepov tako, da se zavrne predlog za vpis S. d.o.o., ne bi pripeljala do izbrisa te pravne osebe iz sodnega registra. Za izbris že vpisane pravne osebe iz sodnega registra obstaja pravni temelj le, kadar odloča višje sodišče o pritožbi (tretji odstavek 40. člena Zakona o sodnem registru). Pravne podlage za izbris pravne osebe iz sodnega registra pa nasprotno ni, če spremeni drugo- in prvostopenjski sklep Vrhovno sodišče Republike Slovenije. Tudi če bi bilo zahtevi za varstvo zakonitosti ugodeno, bi pravna oseba ostala vpisana v sodni register. Cilj, ki ga želi zahteva za varstvo zakonitosti doseči, tako ne bi bil dosežen. Zahteva za varstvo zakonitosti po povedanem ni dovoljena in jo je zato Vrhovno sodišče zavrglo (374. člen in drugi odstavek 391. člena ZPP).

Opr. št: III Ips 32/2006, ECLI:SI:VSRS:2006:III.IPS.32.2006

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.