Sodba III Ips 64/2004
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2005-04-26

neupravičena pridobitev - odpadla pravna podlaga - varščina - vrnitev varščine

Denarni znesek ni species; ker tožena stranka tožeči stranki ni pravočasno poslala tak osnutek pogodbe, ki bi bil v skladu z razpisnimi pogoji, mora tožeči stranki vrniti prejeto varščino.

Sodišče prve stopnje je ugodilo tožbenemu zahtevku glede 20,105.149,50 SIT s pripadki, v presežku pa ga je zavrnilo. Pritožbi sta vložili obe pravdni stranki. Pritožbeno sodišče je ugodilo pritožbi tožeče stranke in je ugodilo tožbenemu zahtevku v celoti, pritožbo tožene stranke pa je zavrnilo.

Sodbo pritožbenega sodišča izpodbija z revizijo tožena stranka zaradi bistvene kršitve določb pravdnega postopka in nepravilne uporabe materialnega prava. Vrhovnemu sodišču predlaga, da izpodbijano sodbo spremeni tako, da tožbeni zahtevek v celoti zavrne.

Revizija je bila vročena tožeči stranki, ki nanjo ni odgovorila.

I. Relevantno dejansko stanje Tožena stranka je dne 30.3.1996 objavila v časopisu Delo razpis za zbiranje ponudb za prodajo stavbnega zemljišča ... v Kopru. V razpisu je bilo navedenih 16 parcel (od tega so se štiri prodajale delno) v skupni površini okrog 14.800 m2. V razpisu je bilo med drugim določeno, da mora vsak ponudnik vplačati varščino v višini 10% od izhodiščne cene in skleniti pogodbo v petnajstih dneh po uspešno zaključenem razpisu.

Tožeča stranka je poslala ponudbo za nakup nepremičnin za kupnino 5.920.000,00 DEM in položila varščino v višini (vtoževanih) 26,806.866,00 SIT. Dne 23.4.1996 je bila obveščena, da je razpisna komisija izbrala njeno ponudbo za odkup nepremičnin kot najboljšo. Ker ji pogodba ni bila poslana v podpis v petnajstdnevnem roku, je toženo stranko dne 15.5.1996 obvestila o poteku roka za sklenitev pogodbe in zahtevala vrnitev varščine.

Tožena stranka je kljub temu dne 16.5.1996 poslala tožeči stranki osnutek pogodbe, ki pa je bil sestavljen v nasprotju z razpisnimi pogoji (v njem niso bile navedene štiri parcele, drugačne pa so bile tudi določbe o načinu plačila kupnine). Tožeča stranka je podpis pogodbe zavrnila. Dne 23.5.1996 je toženo stranko obvestila, da se je še pripravljena pogajati, vendar v skladu z razpisnimi pogoji. Tožena stranka je nato pripravila še dva osnutka pogodbe (enega še v letu 1997), ki pa ju je tožeča stranka zavrnila, ker nista bila sestavljena v skladu z razpisnimi pogoji.

II. Razlogi za zavrnitev revizije Revidentu ni mogoče pritrditi, ko uveljavlja, da tožeča stranka zahteva vrnitev speciesa (ki ga tožena stranka nima več in ga zato ne more vrniti) in ne genusa (denarnega zneska). Zastopa stališče, da pomeni vrnitev varščine vrnitev speciesa, medtem ko bi pomenilo plačilo vplačanega denarnega zneska vrnitev genusa. Tožeča stranka zahteva plačilo zneska 26,806.866,00 SIT s pripadki. Njen zahtevek je zato generičen. Le če bi bila varščina dana v obliki individualizirane stvari, npr. v obliki umetniškega dela (skulpture iz zlata), bi šlo za species in ne za generično stvar (denar).

Revident uveljavlja, da pritožbeno sodišče ni obravnavalo vseh njegovih pritožbenih navedb. Po določbi 1. odstavka 360. člena ZPP mora sodišče druge stopnje v obrazložitvi sodbe presoditi navedbe pritožbe, ki so odločilnega pomena. Tistih, ki niso odločilne za odločanje o pritožbi, v obrazložitvi sodbe ni potrebno obravnavati (arg. a contrario). Pritožbeno sodišče je obravnavalo vse navedbe pritožbe, ki so odločilnega pomena.

Za odločanje v tej zadevi je odločilno, ali je tožena stranka tožeči stranki pravočasno poslala tak osnutek pogodbe, ki bi bil v skladu z razpisnimi pogoji. Ker je bilo v postopku na prvi stopnji ugotovljeno, da tega ni storila (niti pravočasno niti kasneje), mora tožeči stranki vrniti prejeto varščino. Odpadla je namreč pravna podlaga za zadrževanje varščine (210. člen ZOR). Zatrjevanja tožene stranke o tem, da je bila prodaja nepremičnega premoženja tožene stranke del "širšega programa sanacije tožene stranke t.i. dezinvestiranje, ker so se nepremičnine tožene stranke prodajale zato, da bi tožena stranka pridobila sveža likvidna sredstva," in da zato za sklenitev prodajne pogodbe ni bila bistvena površina prodajanih površin, pač pa način pridobivanja kupnine, ter da je tožeča stranka v izključni lasti B. K., ki je delovala v ozadju in ni dala soglasja za izbris hipotek, ni odločilno za odločanje v tej zadevi. Zato se tudi pritožbenemu sodišču do tako zatrjevanih dejstev ni bilo treba opredeljevati.

Ker se je izkazalo, da uveljavljani revizijski razlogi niso podani, prav tako ne tisti, na katere mora paziti po uradni dolžnosti (371. člen ZPP), je revizijsko sodišče revizijo tožene stranke zavrnilo (378. člen ZPP). Zavrnitev obsega tudi stroškovni del.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.