Sodba VIII Ips 277/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2006-10-10

vršilec dolžnosti ravnatelja - prenehanje funkcije

Ker specialni zakon posebej ureja imenovanje vršilca dolžnosti za področja, ki jih določa 1. člen ZOFVI, v teh primerih ni mogoče uporabljati splošnih določb 37. člena ZZ, ampak se uporabljajo določbe specialnega zakona. V 1. odstavku 54. člena ZOFVI je določeno, da če ravnatelju predčasno preneha mandat oziroma če nihče izmed prijavljenih kandidatov za ravnatelja ni imenovan, svet javnega vrtca oziroma šole imenuje vršilca dolžnosti ravnatelja izmed strokovnih delavcev javnega vrtca ali šole oziroma izmed prijavljenih kandidatov, vendar največ za eno leto. Na podlagi 2. odstavka 54. člena ZOFVI v primeru, če v 60 dneh po prenehanju mandata ravnatelja svet javnega vrtca oziroma šole ne imenuje niti ravnatelja niti vršilca dolžnosti ravnatelja, imenuje vršilca dolžnosti ravnatelja v naslednjih osmih dneh minister. Tega imenovanja zakon ne veže na rok enega leta, ampak je ta odvisen od okoliščin in lahko traja vse do imenovanja ravnatelja.

Sodišče prve stopnje je delno ugodilo tožbenemu zahtevku tožnika in kot nezakonit razveljavilo ugotovitveni sklep Sveta šole tožene stranke št. 945/2000 z dne 7.12.2000, s katerim naj bi tožniku prenehala funkcija v.d. ravnatelja tožene stranke, zavrnilo tožbeni zahtevek tožnika, da tožnik opravlja funkcijo v.d. ravnatelja do imenovanja novega ravnatelja in odločilo, da je tožena stranka dolžna tožniku izplačati nadomestilo plače v.d. ravnatelja za čas od 7.12.2000 do 30.6.2002 z zakonitimi obrestmi.

Sodišče druge stopnje je delno ugodilo pritožbi tožnika, razveljavilo izpodbijano sodbo v 2. odstavku 1. točke izreka (opravljanje funkcije v.d. ravnatelja) in tožbo v tem delu zavrglo v ostalem pa je pritožbo tožnika in pritožbo tožene stranke zavrnilo kot neutemeljeno in v nespremenjenem izpodbijanem delu potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

Zoper pravnomočno sodbo sodišča druge stopnje sta obe stranki vložili revizijo.

I. Revizija tožnika Tožnik je vložil (1.7.2005) revizijo zoper zavrnilni del sodbe zaradi bistvene kršitve določb pravdnega postopka in zmotne uporabe materialnega prava. Navajal je, da je z razširitvijo tožbe 23.11.2004 smiselno zahteval tudi razveljavitev imenovanja ravnateljice šole. Sodišče ni vezano na zahtevek v tožbi, glede nejasnih in nerazumljivih vlog pa mora sodišča stranko pozvati na popravo v določenem roku. Če tega ne stori, stranka ne more trpeti škodnih posledic. Zahtevek za razveljavitev imenovanja ravnateljice je imel tudi materialno podlago. Sodišče tožniku ni omogočilo obravnavanja glede razveljavitve imenovanja ravnateljice, ni ga pozvalo na popravo vloge, niti mu ni omogočilo obravnavanja. Kršitev pravice do obravnavanja je huda kršitev postopka. Zato je predlagal, da revizijsko sodišče reviziji ugodi, izpodbijano sodbo v izpodbijanem delu razveljavi, enako tudi sodbo sodišča prve stopnje, in zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Kasneje je tožnik (4.7.2005) vložil še dopolnitev revizije, v kateri je povzel postopek v zvezi z izdajo začasne odredbe (zavrnjena je bila 18.12.2000), navajal, kaj je zavrnitev povzročila in nanizal vrsto napak, ki jih je po njegovem mnenju povzročilo sodišče. Predlagal je, da se v zadevi razsodi v smislu postavljenega tožbenega zahtevka.

II. Revizija tožene stranke Tožena stranka je vložila revizijo zoper sodbo in sklep iz razloga zmotne uporabe materialnega prava. Navajala je, da je sodišče zmotno uporabilo določbe 37. člena Zakona o zavodih (ZZ - Uradni list RS - stari -, št. 12/92 in nadalj.) in 54. člena Zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja (ZOFVI - Uradni list RS, št. 12/96). Že ZZ namreč določa rok, za katerega je lahko imenovan vršilec dolžnosti direktorja zavoda in tega ni mogoče razlagati tako, kot ga razlaga sodišče, da roka ni, če vršilca dolžnosti postavi minister in da ta lahko opravlja funkcijo vse do imenovanja novega. Predlagala je, da sodišče reviziji ugodi in spremeni izpodbijano sodbo.

Reviziji sta bili v skladu z določbo 375. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP - Uradni list RS, št. 26/99 in nadalj.) vročeni Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije, in nasprotnima strankama.

Tožnik je vložil odgovor na revizijo, prerekal revizijske navedbe in predlagal, da revizijsko sodišče revizijo tožene stranke kot neutemeljeno zavrne.

Po določbi tretjega odstavka 86. člena ZPP lahko v postopku z izrednimi pravnimi sredstvi stranka opravlja pravdna dejanja samo po pooblaščencu, ki je odvetnik. Ker je tožnik dopolnitev revizije (ki je tudi bila vložena po poteku roka iz prvega odstavka 367. člena ZPP) in odgovor na revizijo vlagal sam, pri tem pa ni izkazal, da ima opravljen pravniški državni izpit, revizijsko sodišče pri odločanju ni upoštevalo niti njegove dopolnitve revizije niti odgovora na revizijo tožene stranke.

Revizija je izredno, nesuspenzivno, devolutivno, dvostransko in samostojno pravno sredstvo proti pravnomočnim odločbam sodišč druge stopnje. Revizijsko sodišče izpodbijano sodbo preizkusi le v delu, ki se z revizijo izpodbija, in v mejah razlogov, ki so v njej navedeni, po uradni dolžnosti pazi le na pravilno uporabo materialnega prava (določba 371. člena ZPP).

Če revizija uveljavlja revizijski razlog bistvene kršitve določb pravdnega postopka, revizijsko sodišče izpodbijano odločbo preizkuša samo v okviru razloga, ki ga je stranka izrecno uveljavljala.

Revizijsko sodišče je glede na določbo tretjega odstavka 370. člena ZPP vezano na dejansko stanje, ugotovljeno na nižjih sodiščih in vanj ne more posegati.

Revizijsko sodišče ugotavlja, da tožnik vlaga revizijo o nečem, o čemer sodišče ni odločalo, ker tožbenega zahtevka za odločanje o razveljavitvi imenovanja ravnateljice šole ni bilo. Tožnik sicer navaja, da je 23.11.2004 tožbo razširil in smiselno zahteval razveljavitev imenovanja ravnateljice šole, vendar iz vloge (je datirana z 21.11.2004, prejeta pa je bila na obravnavi 25.11.2004) taka razširitev tožbe ne izhaja. Tožnik je v njej postavil tožbeni zahtevek za razveljavitev ugotovitvenega sklepa z dne 7.12.2000 zaradi nezakonitosti, da (tožnik) opravlja funkcijo v.d. ravnatelja do imenovanja novega ravnatelja, da mu je tožena stranka dolžna plačati nadomestilo plače v.d. ravnatelja od 7.12.2000 do integracije z zamudnimi obrestmi in da mu je tožena stranka dolžna povrniti pravdne stroške. Iz obravnavnega zapisnika z dne 25.11.20054 je razvidno, da se je obravnave udeležil tožnik z odvetnikom, da je vztrajal pri tožbi, pri vseh navedbah in dokaznih predlogih, da je umaknil predlog za razširitev tožbe še na sospornike (svet šole in njegove člane), ničesar pa o razveljavitvi imenovanja ravnateljice šole. O tožbenem zahtevku postavljenem z vlogo 21. oz. 25.11.2004 je sodišče tudi odločalo.

Glede na povedano v zvezi z delom tožbenega zahtevka, glede katerega je vložena revizija, ni mogoče ugotoviti niti bistvene kršitve določb pravdnega postopka, še posebej ne po 8. točki drugega odstavka 339. člena ZPP, niti ni mogoče ugotoviti zmotne uporabe materialnega prava, saj do uporabe tega prava glede na to, da takega tožbenega zahtevka sploh ni bilo, niti ni prišlo.

Zaradi navedenih razlogov je revizijsko sodišče v skladu z določbo 378. člena ZPP tožnikovo revizijo kot neutemeljeno zavrnilo.

Tožena stranka je sodišču očitala zmotno uporabo materialnega prava.

Sodišče se je pri odločanju oprlo na določbe 54. člena ZOFVI. Pri tem tožena stranka soglaša, da je ZOFVI specialen predpis v razmerju do ZZ, vendar meni, da je kroven predpis, ki ureja splošna pravila za vse zavode, ZZ.

Iz določbe 37. člena ZZ izhaja, da se v primeru, če se nihče ne prijavi na razpis za direktorja zavoda ali če nihče od prijavljenih kandidatov ni bil izbran, razpis ponovi, za čas do imenovanja direktorja na podlagi ponovljenega razpisa pa se imenuje vršilec dolžnosti direktorja, vendar najdlje za eno leto.

O imenovanju vršilca dolžnosti ima specialen zakon posebne določbe. Tako je v prvem odstavku 54. člena ZOFVI določeno, da če ravnatelju predčasno preneha mandat oziroma če nihče izmed prijavljenih kandidatov za ravnatelja ni imenovan, svet javnega vrtca oziroma šole imenuje vršilca dolžnosti ravnatelja izmed strokovnih delavcev javnega vrtca ali šole oziroma izmed prijavljenih kandidatov, vendar največ za eno leto. V drugem odstavku 54. člena ZOFVI pa je določba, da v primeru, če v 60 dneh po prenehanju mandata ravnatelja svet javnega vrtca oziroma šole ne imenuje niti ravnatelja niti vršilca dolžnosti ravnatelja, imenuje vršilca dolžnosti ravnatelja v naslednjih osmih dneh minister. Tega imenovanja zakon ne veže na rok enega leta, ampak je ta odvisen od okoliščin in lahko traja vse do imenovanja ravnatelja.

Ker specialni zakon posebej ureja imenovanje vršilca dolžnosti za področja, ki jih določa 1. člen ZOFVI, v spornem primeru ni mogoče uporabljati splošnih določb 37. člena ZZ, ampak se uporabljajo določbe specialnega zakona, kot sta to pravilno storili že obe nižji sodišči. To pa pomeni, da je bilo opravljanje funkcije vršilca dolžnosti odvisno od odločitve ministra. In ta je z odločbo z dne 2.10.2000, ki je postala dokončna in pravnomočna, za vršilca dolžnosti imenoval tožnika in sicer za čas od izdaje odločbe pa do imenovanja novega ravnatelja.

Ker iz ugotovitev sodišča izhaja, da je tožena stranka dobila novega ravnatelja (ravnateljico) 1.7.2002, to pomeni, da svet tožene stranke glede na odločbo ministra ni imel pravne podlage, da bi s sklepom z dne 7.12.2000 imenoval novo vršilko dolžnosti ravnatelja, ker takrat nov ravnatelj ni bil imenovan, saj je pogoj za imenovanje pridobitev soglasja ministra. Brez tega ni imenovanja in s tem tudi ne razloga za spremembo pravnomočne odločbe, izdane v upravnem postopku.

Tudi revizijsko sodišče ugotavlja, da je bil ugotovitveni sklep o prenehanju funkcije vršilca dolžnosti ravnatelja št. 945/2000 z dne 7.12.2000 nezakonit, da je izpodbijana odločitev sodišča pravilna in je zato v skladu z določbo 378. člena ZPP revizijo zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.