Sodba VIII Ips 269/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2006-05-09

izjava o sporazumnem prenehanju delovnega razmerja - bianco izjava - sporazumno prenehanje delovnega razmerja - veljavnost izjave

Izjava o sporazumnem prenehanju delovnega razmerja brez vpisanega datuma prenehanja in datuma podpisa izjave, ki jo delavec na zahtevo delodajalca podpiše ob podpisu pogodbe o zaposlitvi je nedopustna in ne more imeti pravnih učinkov.

Sodišče prve stopnje je ugodilo skrčenemu tožbenemu zahtevku in razveljavilo obvestilo (o odločitvi) tožene stranke z dne 25.1.2002 o prenehanju tožničinega delovnega razmerja z 31.1.2002, ugotovilo, da tožnici s tem dnem delovno razmerje ni prenehalo, temveč je trajalo do 2.1.2003, in toženi stranki naložilo priznanje pravic iz delovnega razmerja do tega datuma, vključno s plačilom nadomestila plače z zakonskimi zamudnimi obrestmi. Ugotovilo je, da je tožena stranka prenehanje delovnega razmerja nezakonito utemeljevala s pisno izjavo o sporazumni odpovedi brez opredeljenih datumov, ker je bila tožnica takšno izjavo na zahtevo predstavnice tožene stranke prisiljena podati ob podpisu pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas od 1.1.1999 dalje in je bila zato pravno neupoštevna.

Sodišče druge stopnje je pritožbo tožene stranke kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

Zoper pravnomočno sodbo sodišča druge stopnje vlaga tožena stranka revizijo iz razlogov bistvenih kršitev določb pravdnega postopka in zmotne uporabe materialnega prava. Sodišču očita kršitev načela kontradiktornosti, ker ji ni omogočilo dokazovanja o dejanski vročitvi sklepa o prenehanju delovnega razmerja tožnici in izjave v zvezi z zaključki sodišča o ekonomski moči delodajalca. Hkrati naj bi bili zaključki sodišča o izraženi volji tožnice za prenehanje delovnega razmerja in podpisu bianco sporazuma o prenehanju delovnega razmerja medsebojno v nasprotju. Zatrjevane napake pri podpisu sporazuma o prenehanju delovnega razmerja pa tudi ni mogoče obravnavati v smislu določb 47. člena ZOR, kot sta to storili sodišči prve in druge stopnje.

Revizija je bila v skladu s 375. členom Zakona o pravdnem postopku (ZPP - prečiščeno besedilo, Ur. l. RS, št. 36/04) vročena tožeči stranki, ki je nanjo odgovorila, in Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije v Ljubljani. V odgovoru je tožnica zanikala obstoj revizijskih razlogov in predlagala, da sodišče revizijo kot neutemeljeno zavrne.

V skladu s 372. členom ZPP revizijsko sodišče preizkusi izpodbijano sodbo samo v tistem delu, v katerem se izpodbija z revizijo, in v mejah razlogov, ki so v njej navedeni, pri čemer pazi po uradni dolžnosti na pravilno uporabo materialnega prava.

Ker sklep komisije za kadre tožene stranke z dne 12.12.2001, s katerim je le ta formalno soglašala s prenehanjem tožničinega delovnega razmerja, ni vseboval datuma prenehanja, temveč je bil datum 31.1.2002 dejansko določen šele z naknadnim obvestilom z dne 25.1.2002, sodišče zaključuje, da je tožnici 15-dnevni rok za ugovor (2. odstavek 80. člena ZTPDR) v vsakem primeru začel teči šele od vročitve naknadnega obvestila, ki dopolnjuje prvotni sklep glede datuma prenehanja delovnega razmerja, to je v njegovem bistvenem vsebinskem delu. Ker je tožnica zoper takšno odločitev ugovarjala z vložitvijo zahteve za varstvo pravic že 31.1.2002, je sodišče njen ugovor utemeljeno štelo za pravočasnega, ne glede na vročitev prvotnega nepopolnega sklepa.

Sodišče je o tožničini trditvi, da je bila ob podpisu pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas prisiljena podati in podpisati izjavo o sporazumnem prenehanju delovnega razmerja brez opredeljenega datuma prenehanja, neposredno izvajalo dokaze v navzočnosti pooblaščenca tožene stranke. Trditev o ekonomski moči delodajalca je sodišče uporabilo pri presoji protipravnosti in resnosti prisile pri podaji takšne (glede datuma prenehanja delovnega razmerja) bianco izjave, s katero je tožena stranka pogojevala podpis pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas.

Glede na povedano pri razčiščevanju gornjih vprašanj ni šlo za kršitev načela kontradiktornosti oziroma za smiselno očitano kršitev določb pravdnega postopka iz 8. točke 2. odstavka 339. člena ZPP, to je za nezakonito prikrajšanje tožene stranke za možnost obravnavanja pred sodiščem. Prav tako ni podana v reviziji očitana kršitev določb pravdnega postopka iz 14. točke 2. odstavka 339. člena ZPP v zvezi z zaključkom sodišča, da je bila tožnica prisiljena v podpis izjave o sporazumni odpovedi delovnega razmerja brez datuma, ker je ugotovilo, da je tožena stranka s podajo te izjave pogojevala podpis pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas. Kljub nekaterim nedoslednostim pri povzemanju navedb in izvedenih dokazov s tem v zvezi je tak zaključek obeh nižjih sodišč povsem jasen, tako da se s tega vidika sodba da preizkusiti.

Glede na dejanske ugotovitve nižjih sodišče v zvezi s podpisom bianco izjave o sporazumni odpovedi, na katere je revizijsko sodišče vezano, saj zaradi zmotne ali nepopolne ugotovitve dejanskega stanja revizije ni mogoče vložiti (3. odstavek 370. člena ZPP), sodišče soglaša, da je taka izjava nična in ne more imeti pravnih učinkov. Takšno ravnanje sedaj veljavni Zakon o delovnim razmerjih (ZDR - Ur. l. RS, št. 42/02) v 3. odstavku 26. člena izrecno opredeljuje kot prepovedano ravnanje delodajalca, pred njegovo uveljavitvijo pa se je njen pravni pomen presojal po določbah Zakona o obligacijskih razmerjih (ZOR - Ur. l. SFRJ, št. 29/78 - 57/89) oziroma Obligacijskega zakonika (OZ - Ur. l. RS, št. 83/01). V času podpisa sporne izjave veljavni Zakon o delovnih razmerjih (ZDR/90 - Ur. l. RS, št. 14/90, 5/91 in 71/93) je v 2. točki 1. odstavka 100. člena določal, da delavcu preneha delovno razmerje, če se s pooblaščenim organom oziroma delodajalcev pisno sporazume, da mu preneha delovno razmerje z dnem, dogovorjenim v pisnem sporazumu. Datum prenehanja delovnega razmerja je torej bistveni element tega sporazuma. Izjava delavca o sporazumnem prenehanju delovnega razmerja brez sporazumne pisne ugotovitve datuma prenehanja je nedopustna in ne more imeti pravnih učinkov. Gre dejansko za ničnost takšne izjave v smislu določb 47. člena ZOR. Zato je sodišče odločitev tožene stranke o prenehanju tožničinega delovnega razmerja z 31.1.2002 utemeljeno razveljavilo, saj zakoniti razlog za prenehanje delovnega razmerja ni bil podan.

Glede na povedano sodišče ugotavlja, da revizijski razlogi niso podani. Zato je v skladu s 378. členom ZPP revizijo kot neutemeljeno zavrnilo.

ZDR/90 člen 26, 26/3, 100, 100/1, 100/1-2.ZOR člen 47.OZ člen 35.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.