Sodba II Ips 626/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2006-12-07

vrnitev darila - izstavitev zemljiškoknjižne listine - pridržana pravica na nepremičnini - dokončno poplačilo terjatve

Pridržana pravica na nepremičnini pomeni, da toženka ni dolžna tožniku vrniti nepremičnine z izstavitvijo zemljiškoknjižne listine, dokler ji tožnik ne poplača njene sodno ugotovljene terjatve.

Sodišče prve stopnje je ob ugotovitvi, da ima toženka pridržno pravico na nepremičnini vložna št. 658 k.o. ... do 6/12 do poplačila njenih terjatev do tožnika po pravnomočni sodbi Okrajnega sodišča na Ptuju opr. št. P 724/92, zavrnilo tožnikov tožbeni zahtevek, da mu mora toženka izstaviti zemljiškoknjižnim predpisom ustrezajočo listino, na podlagi katere se bo vknjižila lastninska pravica na ime tožnika pri toženki do 6/12 lastni nepremičnini vložna št. 658 k.o. ...

Sodišče druge stopnje je delno spremenilo sodbo sodišča prve stopnje in naložilo toženki izstavitev zemljiškoknjižne listine za vknjižbo lastninske pravice na ime tožnika do 6/12 vložne št. 658 k.o. ..., ko ji bo tožnik plačal denarno terjatev, pravnomočno prisojeno s sobo Okrajnega sodišča na Ptuju opr. št. P 724/92 z dne 7.4.2000, v zvezi z dopolnilno sodbo istega sodišča z dne 17.1.2001 in v zvezi s sodbo Višjega sodišča v Kopru opr. št. Cp 564/2001 z dne 5.3.2002. Zaradi razveljavitve darilne pogodbe z dne 24.8.1992 je utemeljena vrnitev darila z izstavitvijo ustrezne zemljiškoknjižne listine, vendar šele potem, ko bo tožnik izpolnil svojo obveznost, naloženo s pravnomočno sodbo, to je plačal toženki tolarsko protivrednost 13.500 DEM in 125.500 SIT. Utemeljen je namreč toženkin ugovor pridržne pravice (286. člen Zakona o obligacijskih razmerjih; ZOR, Ur. l. SFRJ št. 29/78-57/89), ki pomeni, da toženka ni dolžna izročiti tožniku njegove stvari, dokler ji tožnik ne poplača njene sodno ugotovljene terjatve.

Proti sodbi sodišča druge stopnje je tožnik vložil laično revizijo in sicer je v 30-dnevnem roku iz 367. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS 26/99-2/2004) vložil revizijo v petih vlogah. Po izteku revizijskega roka je tožnik vložil nadaljnjih osem vlog, ki jih revizijsko sodišče zaradi zamude roka ni upoštevalo.

Revizijsko sodišče ugotavlja, da je tožnikova laična revizija neurejena, ponavljajoča se, nekonsistentna in ponekod nerazumljiva. Tožnik ne uveljavlja nobenega revizijskega razloga, izraža le nestrinjanje z vsemi odločitvami in ravnanji sodnikov, sodišč, odvetnikov ter drugih oseb. Tožnik nasprotuje vsemu, predvsem kakršnemukoli plačilu in zatrjuje vsesplošno nepravičnost ter nepoštenost. Navaja tudi, da zaradi bolezni in starosti ne zahteva darila nazaj.

Po 1. in 2. točki 370. člena ZPP je mogoče vložiti revizijo zaradi bistvenih kršitev določb pravdnega postopka, po 3. točki 370. člena ZPP pa zaradi zmotne uporabe materialnega prava. V tožnikovi reviziji ni konkretno zatrjevana in opisana nobena kršitev postopka, v njej ni tudi nobene trditve glede uporabe materialnega prava. Revizija vsebuje izključno trditve o dejstvih, kar bi lahko pomenilo samo uveljavljanje nedovoljenega revizijskega razloga zmotne ali nepopolne ugotovitve dejanskega stanja (tretji odstavek 370. člena ZPP). Ker po 371. členu ZPP morebitnih bistvenih kršitev določb pravdnega postopka revizijsko sodišče ne preizkuša po uradni dolžnosti, bi lahko obravnavalo samo konkretno navedene in obrazložene bistvene kršitve določb pravdnega postopka. Takih kršitev tožnik v reviziji ne zatrjuje. Ker tudi ni trditev o zmotni uporabi materialnega prava, je revizijsko sodišče opravilo o tem le uradni preizkus v skladu s 371. členom ZPP. Ugotovilo je, da je odločitev v izpodbijani sodbi glede na ugotovljeno dejansko stanje materialnopravno pravilna. Toženka je dolžan vrniti darilo, in ker gre za nepremičnino, je dolžna izstaviti ustrezno zemljiškoknjižno listino, ker jo bo sicer nadomestila sodba. Zaradi utemeljenega ugovora pridržne pravice pa bo to dolžna storiti šele potem, ko bo tožnik izpolnil pravnomočno dosojeno obveznost, to je plačal ustrezne zneske iz pravnomočne sodbe opr. št. P 724/92 z dne 17.1.2001 Okrajnega sodišča na Ptuju.

Na podlagi navedenega je revizijsko sodišče tožnikovo neutemeljeno revizijo zavrnilo (378. člen ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.