TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
Sklep I R 99/2005, enako tudi I R 125/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2005-09-22

spor o pristojnosti - izvršba na podlagi verodostojne listine - stalno bivališče dolžnika

Po prvem odstavku 100. člena ZIZ za odločitev o predlogu za izvršbo na denarno terjatev krajevno pristojno tisto sodišče, na območju katerega ima dolžnik stalno prebivališče.

Sklep o odstopu zadeve Okrajnemu sodišču v Tolminu, ki ga je izdalo Okrajno sodišče na Jesenicah dne 13. 12. 2004 pod opr. št. 001 I 2004/00133-5, se razveljavi.

Za odločanje v tej zadevi je pristojno Okrajno sodišče na Jesenicah.

Upnica je vložila predlog za izvršbo pri Okrajnem sodišču na Jesenicah in je predlagala izvršbo proti dolžniku, ki ima stalno prebivališče na Jesenicah. Ker je naknadno sporočila, da dolžnik biva in dela pri ...v Tolminu, je Okrajno sodišče na Jesenicah sklenilo, da ni pristojno za odločanje o izvršbi in zadevo odstopilo Okrajnemu sodišču v Tolminu. Slednje pristojnosti ni sprejelo in je sprožilo negativni kompetenčni spor.

Po 24. členu Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Uradni list RS, št.

36/04-69/05), ki se uporablja na podlagi 15. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju (ZIZ, Uradni list RS, št. 40/04-132/04) lahko sodišče, ki mu je bila zadeva odstopljena, pa misli, da je pristojno tisto sodišče, ki mu je odstopilo zadevo, pošlje zadevo sodišču, ki naj reši spor o pristojnosti. Ker je Okrajno sodišče na Jesenicah na območju Višjega sodišča v Ljubljani, Okrajno sodišče v Tolminu pa na območju Višjega sodišča v Kopru, je po drugem odstavku 25. člena ZPP za odločitev o sporu pristojno Vrhovno sodišče Republike Slovenije.

Vrhovno sodišče ugotavlja, da je po prvem odstavku 100. člena ZIZ za odločitev o predlogu za izvršbo na denarno terjatev krajevno pristojno tisto sodišče, na območju katerega ima dolžnik stalno prebivališče. Ker ima dolžnik po podatkih informatizirane uradne evidence stalnega prebivalstva stalno prebivališče na Jesenicah, je za odločanje pristojno Okrajno sodišče na Jesenicah. Po začasnem prebivališču se krajevna pristojnost sodišča določa le v primeru, če dolžnik nima stalnega prebivališča v Republiki Sloveniji.

ZPP člen 24, 25, 25/2.ZIZ člen 100, 100/1.

Opr. št: I R 125/2005, ECLI:SI:VSRS:2005:I.R.125.2005

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep I R 47/2008, enako tudi I R 43/2008
Sklep I R 124/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2005-11-10

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz razlogov smotrnosti - dvom v nepristranskost sodnikov pristojnega sodišča

Zavrnitev predloga zaradi neobrazložene trditve o pristranosti sodnikov krajevno pristojnega sodišča.

Predlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča se zavrne.

Tožnik je na Okrajno sodišče v Lendavi vložil proti toženi stranki tožbo zaradi plačila zneska 1,672.500 SIT. Okrajno sodišče v Lendavi je stvarno in krajevno pristojno za obravnavanje in odločitev.

Dne 3.11.2005 pa je tožnik podal predlog, naj se za obravnavo in sojenje določi drugo stvarno krajevno pristojno sodišče. Po njegovem mnenju se zadeva namerno zavlačuje, podan pa je sum, da so sodniki krajevno pristojnega sodišča pristranski. Ima tudi zdravstvene težave, zaradi katerih se težje udeležuje obravnav, ki so od njegovega bivališča oddaljene 150 km. Predlaga določitev drugega krajevno pristojnega Okrajnega sodišča v Žalcu.

Po določbi 67. člena ZPP lahko vrhovno sodišče tudi na predlog stranke določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Svoj predlog za delegacijo pristojnosti je tožnik enkrat že podal, Vrhovno sodišče Republike Slovenije pa je o njem z zavrnitvijo odločilo dne 27.1.2005. Tudi v navedenem predlogu se je tožnik skliceval na svojo preselitev v območje Upravne enote Žalec, krajevno pristojnemu sodišču pa je očital nekorektno vodenje postopka in namerno zavlačevanje. Razlogi sklepa o zavrnitvi predloga zavračajo željeno delegacijo pristojnosti s sklicevanjem na določbo tretjega odstavka 17. člena ZPP in na neobrazložene in nepodprte trditve o nekorektnosti postopka in o namernem zavlačevanju. Zato se tudi tokrat z enakimi, ponovno nekonkretiziranimi trditvami, ni bilo treba ukvarjati.

Odločitev se torej nanaša le na v tem predlogu podano novo trditev, da obstoji sum, da so sodniki krajevno pristojnega sodišča pristranski. Trditev je postavljena pavšalno in brez vsake obrazložitve, podatki spisa sami po sebi pa je z ničemer ne podpirajo. Dejstvo je, da večina že izvedenih dokazov pelje do skorajšnjega končanja postopka.

Neutemeljen predlog za prenos krajevne pristojnosti je bilo treba po povedanem zavrniti.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 39/2004, enako tudi I R 120/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2005-10-19

spor o pristojnosti - krajevna pristojnost - izvršilni postopek - naknadna kumulacija izvršilnih sredstev

Ko upnik predlaga več izvršilnih sredstev, je za opravo izvršbe krajevno pristojno sodišče po prvo-navedenem sredstvu.

Za odločanje v tej izvršilni zadevi je pristojno Okrajno sodišče v Novi Gorici.

Upnica je proti dolžniku na Okrajno sodišče v Novi Gorici vložila predlog za izvršbo (dodatno sredstvo izvršbe) zaradi izterjave zneska 194.652,20 SIT, pri čemer je kot dodatno novo sredstvo izvršbe predlagala izvršbo na dolžnikovo plačo in izvršbo z vnovčenjem nematerializiranih vrednostnih papirjev dolžnika pri KDD. Okrajno sodišče v Novi Gorici pa je odločilo, da ni krajevno pristojno ter zadevo odstopilo v reševanje krajevno pristojnemu Okrajnemu sodišču v Ljubljani.

Okrajno sodišče v Ljubljani je na podlagi določbe prvega odstavka 24. člena ZPP sprožilo spor o pristojnosti zaradi svojega prepričanja, da je glede na določbe Zakona o izvršbi in zavarovanju (ZIZ) za odločanje v zadevi krajevno pristojno Okrajno sodišče v Novi Gorici.

Predlog Okrajnega sodišča v Ljubljani je utemeljen.

Z vlogo z dne 13.5.2003 je upnica proti dolžniku predlagala razširitev že dovoljene izvršbe z novim izvršilnim sredstvom v skladu z določbo tretjega odstavka 34. člena ZIZ. Po določbi drugega odstavka 35. člena ZIZ pa je v primeru, kadar upnik predlaga za izvršbo več sredstev, krajevno pristojno za odločitev o predlogu tisto sodišče, ki je krajevno pristojno za odločanje po prvonavedenem sredstvu izvršbe. Okrajno sodišče v Novi Gorici je izvršbo že dovolilo, zaradi česar za odločanje o novih izvršilnih sredstvih, ne glede na preselitev dolžnika na območje Okrajnega sodišča v Ljubljani, ostaja še naprej krajevno pristojno za odločanje v tej izvršilni zadevi. Okrajno sodišče v Novi Gorici se torej ob zavračanju svoje krajevne pristojnosti neutemeljeno sklicuje na določbo 100. člena ZIZ.

ZPP člen 24.  ZIZ člen34, 34/3, 35, 35/2.

Opr. št: I R 120/2005, ECLI:SI:VSRS:2005:I.R.120.2005

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 86/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2005-07-14

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz drugih tehtnih razlogov - izvršitelj kot stranka v postopku

Okoliščina, da je toženec izvršitelj, ni tehtni razlog za določitev drugega sodišča.

Tožeča stranka je predlagala odstop te pravdne zadeve z Okrajnega sodišča v A. na drugo okrajno sodišče. V zadevi P 43/97 in v tej zadevi se je Okrajno sodišče B. odpovedalo razpravljanju, ker je drugi toženec izvršitelj, ki opravlja izvršilna dejanja in tesno sodeluje s sodniki. Enake okoliščine obstajajo tudi za naslovno sodišče, saj je drugi toženec izvršitelj, razpravljajoči sodnik pa po službeni dolžnosti z njim tesno sodeluje, ko dela tudi kot izvršilni sodnik. Ker obstajajo okoliščine, ki bi zbudile dvom v nepristranskost sodišča, naj se zadeva odstopi drugemu sodišču, kjer povezava ne obstaja.

Po 67. členu Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Uradni list RS, št.

26/99 do 2/2004) lahko Vrhovno sodišče Republike Slovenije določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi.

Tožničin predlog govori o dvomu v nepristranskost sodišča in se sklicuje na predodelitev zadeve z Okrajnega sodišča B. v zadevi opr. št. P 43/97 in v tej pravdni zadevi, ker je drugi toženec izvršitelj in sodeluje s sodniki, enake okoliščine pa naj bi obstajale tudi za Okrajno sodišče A. Vrhovno sodišče pa ugotavlja, da tem trditvam ni pritrditi. V tej zadevi je bilo s sklepom opr. št. I R 26/97 z dne 10.7.1997 namesto Okrajnega sodišča B. za odločanje določeno Okrajno sodišče v A., ker je bil drugi toženec zaposlen kot sodni izvršitelj pri Okrajnem sodišču B. Sedaj pa so okoliščine drugačne, saj drugi toženec opravlja javno službo izvršitelja, ki je samostojna zasebna dejavnost in sicer na celotnem območju Republike Slovenije (7. in 280. člen Zakona o izvršbi in zavarovanju; ZIZ, Uradni list RS, št. 51/98 - 16/2004). Drugi toženec torej ni zaposlen pri Okrajnem sodišču v A. Ni izključeno, da drugi toženec kot izvršitelj sodeluje s sodniki okrajnih sodišč, vendar gre za službene stike, ki ne morejo vplivati na sojenje v konkretnih zadevah, saj se morajo sodniki vselej vesti tako, da varujejo nepristranskost in neodvisnost sojenja, sodniški ugled in samostojnost sodniške oblasti. Dodatna varovalka je še sistem večstopenjskega sojenja. Za primer tesnejšega poznanstva pa je predviden postopek izločitve sodnika (70. člen ZPP). Glede na navedeno pavšalne trditve v predlogu o možni nepristranskosti sodišča ne morejo pomeniti tehtnega razloga, ki bi po 67. členu ZPP narekoval določitev drugega stvarno pristojnega sodišča. Zato vrhovno sodišče predlogu tožeče stranke ni ugodilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 87/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2005-07-14

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - pogoji za delagacijo pristojnosti - izločitev sodnikov

Dvom o nepristranskosti sodnikov lahko predstavlja podlago za njihovo izločitev, ne predstavlja pa razloga za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča.

Tožnik je v dopolnitvi pritožbe proti zavrnilni sodbi prvostopenjskega sodišča predlagal, da Vrhovno sodišče Republike Slovenije določi drugo stvarno pristojno sodišče (Višje sodišče v Ljubljani), ki bo odločalo o pritožbi. Predlog utemeljuje s trditvami, da je bil odvetnik A. (zastopnik toženke) še ne dolgo tega predsednik Okrožnega sodišča v ... in sodelavec večine sedanjih sodnikov Višjega sodišča v ..., poleg tega pa je tudi zakonec sodnice na civilnem oddelku tega višjega sodišča. Zato naj bi se porajal dvom v nepristranskost in objektivnost odločanja o pritožbi.

V predlogu navedeni razlogi bi lahko predstavljali podlago za izločitev posameznega sodnika (72. člen v zvezi s 70. členom Zakona o pravdnem postopku - ZPP), ne predstavljajo pa ustreznih razlogov za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča na podlagi 67. člena ZPP.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep I R 104/2002, enako tudi sklep I R 103/2002
Sklep I R 128/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2005-11-24

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču delegacija pristojnosti - vsakodnevni delovni stiki med sodnico in stranko v postopku

Po presoji vrhovnega sodišča bi utegnila okoliščina o vsakodnevnih delovnih stikih predsednice sodišča in tajnice njenega urada utemeljevati drug procesni institut, ne utemeljuje pa ta okoliščina prenosa pristojnosti. Tudi vsakodnevni stiki sodnikov z delavci na sodišču sami po sebi ne pomenijo razloga iz navedene zakonske določbe.

Okrajno sodišče v ... je v tej zadevi že enkrat odločilo tako, da je s sodbo z dne 14.11.2003 pod opr. št. P 466/97-8 delno ugodilo tožbenemu zahtevku in tožencema naložilo v plačilo tolarsko vrednost 1.000 DEM po srednjem tečaju Banke Slovenije na dan 31.12.1994 z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 1.1.1995 dalje, presežni tožbeni zahtevek pa je zavrnilo. Pritožbeno sodišče je pritožbi tožencev s sklepom z dne 13.9.2005 pod opr. št. I Cp 418/2004 ugodilo, prvostopenjsko sodbo v ugodilnem in stroškovnem delu razveljavilo ter zadevo v tem delu vrnilo sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Po prejemu pritožbene odločbe je Okrajno sodišče v ... predlagalo vrhovnemu sodišču prenos pristojnosti na drugo stvarno pristojno sodišče, ker je prva tožnica zaposlena kot tajnica v uradu predsednice sodišča, tej pa je (zaradi odhoda prejšnje sodnice s pravdnega oddelka) zadeva dodeljena v delo. Prvotožnica je dolgoletna delavka na tem sodišču in ima z vsemi sodnicami pogoste stike, zaradi česar predsednica meni, da ne bi bilo primerno, da to sodišče rešuje zadevo.

Po določbi 67. člena Zakona o pravdnem postopku lahko vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Po presoji vrhovnega sodišča bi utegnila okoliščina o vsakodnevnih delovnih stikih predsednice sodišča in tajnice njenega urada utemeljevati drug procesni institut, ne utemeljuje pa ta okoliščina prenosa pristojnosti. Tudi vsakodnevni stiki sodnikov z delavci na sodišču sami po sebi ne pomenijo razloga iz navedene zakonske določbe. Sodnik mora v vsaki zadevi ravnati tako, da varuje nepristranskost in neodvisnost sojenja. Očitno je v tej pravdni zadevi tako ravnala tudi sodnica v prejšnjem postopku, saj kljub zaposlitvi prve tožnice na krajevno pristojnem sodišču nobena stranka ni izrazila suma v nepristranskost sojenja. V sedanjem predlogu za prenos pristojnosti izraženi pomislek sodišča o primernosti nadaljnjega sojenja pri njem je torej neutemeljen. Zato je vrhovno sodišče odločilo kot v izreku sklepa.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 78/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2005-07-07

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - pogoji za delegacijo pristojnosti - dvom v strokovnost in nepristranskost sodnikov pristojnega sodišča

Predlagateljevo nezadovoljstvo v zvezi s sodniki določenega sodišča ne predstavlja razloga za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča.

Toženec je predlagal določitev drugega "stvarno in krajevno pristojnega sodišča", ker je prepričan, da Okrožno sodišče v Kranju o njegovih zadevah "ni sposobno sodelovati niti pošteno niti nepristransko", ker ima predlagatelj slabe izkušnje z določenimi sodniki navedenega sodišča v dosedanjih sodnih postopkih.

Po 67. členu Zakona o pravdnem postopku - ZPP, Vrhovno sodišče lahko na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče za izvedbo postopka, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi.

Predlagateljevo nezadovoljstvo v zvezi s kranjskimi sodniki ne sovpada z nobeno od predpostavk iz 67. člena ZPP in zato predlogu ni mogoče ugoditi.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 95/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2005-08-25

spor o pristojnosti - krajevna pristojnost v zapuščinski zadevi - država zadnjega prebivališča zapustnika

Glede na vsebino in zaporedje zakonskih določb, se uporabljajo kriteriji za krajevno pristojnost v zapuščinskih sporih sukcesivno, se pravi, uporabi se vsak naslednji, če ni uporaben prejšnji. Na prvem mestu je tako kriterij prebivališča zapustnika v naši državi, torej njegov domicil. Če pa tega ni v naši državi, pridejo v poštev merila po kraju zapuščine oziroma pretežne zapuščine in končno, če te ni v naši državi, se določi pristojnost po odredbi sodišča.

Za odločanje v tej zapuščinski zadevi je pristojno Okrajno sodišče v Gornji Radgoni.

Okrajno sodišče v Gornji Radgoni se je s sklepom izreklo za stvarno nepristojno (po obrazložitvi sodeč je očitno mišljeno, da je krajevno nepristojno, ker se je sklicevalo na tretji odstavek 177. člena Zakona o dedovanju - ZD). Ugotovilo je, da spadajo v zapuščino nepremičnine na območju UE Kočevje. Po pravnomočnosti sklepa je zadevo odstopilo Okrajnemu sodišču v Kočevju, ki pa je predlagalo vrhovnemu sodišču, naj reši spor o pristojnosti. Po prvem odstavku 177. člena ZD je namreč krajevno pristojno sodišče, na katerega območju je imel zapustnik ob smrti stalno ali začasno prebivališče. Le-to je bilo na območju sodišča, ki se je izreklo za nepristojno.

Zakon o dedovanju določa v prvem odstavku 177. člena, da je za zapuščinsko obravnavo krajevno pristojno sodišče, na katerega območju je imel zapustnik ob smrti stalno ali začasno prebivališče. To sodišče je zapuščinsko sodišče. V drugem odstavku tega člena določa, da če zapustnik ob smrti ni imel niti stalnega niti začasnega prebivališča v naši državi, je krajevno pristojno sodišče, na katerega območju je zapuščina. Tretji odstavek tega člena določa, da če je zapustnikovo premoženje v različnih krajih naše države, je pristojno sodišče, na katerega območju je pretežen del zapuščine. Po četrtem odstavku pa v primeru, da ni nobene zapuščine v naši državi, določi vrhovno sodišče krajevno pristojno sodišče. Glede na vsebino in zaporedje opisanih zakonskih določb, se uporabljajo našteti kriteriji za krajevno pristojnost sukcesivno, se pravi, uporabi se vsak naslednji, če ni uporaben prejšnji. Na prvem mestu je tako kriterij prebivališča zapustnika v naši državi, torej njegov domicil. Če pa tega ni v naši državi, pridejo v poštev merila po kraju zapuščine oziroma pretežne zapuščine in končno, če te ni v naši državi, se določi pristojnost po odredbi sodišča. Potemtakem ne gre za izbirno pristojnost po prebivališču ali po zapuščini, marveč za to, da se pristojnost ravna po zapustnikovem prebivališču v naši državi, in le v primeru, da tega zapustnik nima v njej, pride v poštev kraj zapuščine.

Zapustnica je imela stalno prebivališče na območju gornje-radgonskega sodišča. Zato je le-to zapuščinsko sodišče (prvi odstavek 177. člena ZD). Tako je v tem sporu o pristojnosti vrhovno sodišče tudi odločilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 91/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2005-08-25

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz drugih tehtnih razlogov - sorodstvo med stranko in bivšim sodnikom pristojnega sodišča

Tehtni razlogi za delegacijo niso podani. V tej zadevi druge tožnice ne zastopa njen sin B.A., samo dejstvo, gre za nekdanjega sodnika višjega sodišča, pa ni razlog za izločitev vseh sodnikov in sodnic tega sodišča.

Okrajno sodišče v Kranju je v tej pravdni zadevi zavrnilo predlog za izdajo začasne odredbe in tožeča stranka se je pritožila. O pritožbi bi moralo odločiti Višje sodišče v Ljubljani, ki je predlagalo prenos krajevne pristojnosti na drugo sodišče. Razlog za to je v dejstvu, da je druga tožnica A. A. mati B. A., ki je bil dolga leta sodnik Višjega sodišča v Ljubljani. Trenutno sicer opravlja funkcijo ..., a mu po četrtem odstavku 40. člena Zakona o sodniški službi sodniška funkcija miruje in bo po izteku sedanje funkcije lahko nadaljeval delo na Višjem sodišču v Ljubljani.

V 23. členu Ustave Republike Slovenije (URS) (op1) je med človekovimi pravicami predvidena pravica do sodnega varstva, ki med drugim vsakomur omogoča, da mu sodi nepristransko sodišče. Podobno določilo vsebuje tudi 6. člen Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (EKČP)(op2). Toda načeloma je vsako sodišče nepristransko in v Zakonu o pravdnem postopku (op3) je v 67. členu omogočen prenos krajevne pristojnosti samo v izjemnih primerih, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi.

V obravnavanem primeru ni predlagana delegacija zaradi načela ekonomičnosti, temveč zaradi tega, ker naj bi bili podani tehtni razlogi. Toda v tej zadevi druge tožnice ne zastopa njen sin B.A., samo dejstvo, da so stranke v pravdnem postopku sorodniki enega od nekdanjih sodnikov višjega sodišča, pa ni razlog za izločitev vseh sodnikov in sodnic tega sodišča.

Opomba 2: Ur. l. RS, št. 33/94 - MP, št. 7.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 118/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2005-10-27

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz razlogov smotrnosti - slabo premoženjsko stanje toženca

Zgolj dejstvo, da ima stranka majhna finančna sredstva in ji je bila dodeljena brezplačna pravna pomoč, samo po sebi ne predstavlja predpostavke za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča.

Toženec je po pooblaščencu (odvetniku) predlagal, da "se prenese krajevna pristojnost" na sodišče v Novi Gorici, ker je toženec brez premoženja, njegova pokojnina pa znaša 50.000 SIT in mu je bila s tem v zvezi odobrena brezplačna pravna pomoč.

Po 67. členu Zakona o pravdnem postopku - ZPP, se lahko določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Zgolj dejstvo, da ima stranka majhna finančna sredstva in da ji je bila dodeljena brezplačna pravna pomoč, samo po sebi ne predstavlja predpostavke za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep III R 54/2004, enako tudi III R 48/2004
Sklep II Ips 673/2005, enako tudi II Ips 542/2005, II Ips 255/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2005-12-22

Revident lahko umakne revizijo dokler revizijsko sodišče ne izda odločbe o reviziji.

Predlagateljica sama krije stroške revizijskega odgovora.

Dokler revizijsko sodišče ne izda odločbe o reviziji, lahko stranka (udeleženka) umakne že vloženo revizijo (383 člen v zvezi z drugim odstavkom 334. člena Zakona o pravdnem postopku - ZPP). Nasprotni udeleženec je umaknil revizijo preden je revizijsko sodišče o njej odločalo.

Predlagajoča stranka je odgovorila na revizijo. Stranka ki umakne pravno sredstvo, mora nasprotni stranki povrniti stroške, nastale zaradi pravnega sredstva (drugi odstavek 158. člena ZPP), vendar le tiste stroške, ki so bili potrebni za postopek (prvi odstavek 155. člena ZPP). Odgovor na revizijo ne bi prispeval k odločanju o reviziji v primeru, da revizija ne bi bila umaknjena. Zato predlagajoča stranka ni upravičena do povrnitve stroškov revizijskega postopka.

Opr. št: II Ips 542/2005, ECLI:SI:VSRS:2005:II.IPS.542.2005

Opr. št: II Ips 255/2005, ECLI:SI:VSRS:2005:II.IPS.255.2005

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep X Ips 404/2007, enako tudi X Ips 306/2008, X Ips 15/2010