TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
Sklep I R 63/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2005-05-26

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz drugih tehtnih razlogov - pristojno sodišče kot stranka v postopku

Ker je v tej zadevi kot tožena stranka navedeno tudi sodišče, pri katerem je bila vložena tožba, je predlog za prenos pristojnosti utemeljen.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrajno sodišče v Kranju.

Tožnik je 24.3.2005 pri Okrajnem sodišču v A. vložil tožbo proti Republiki Sloveniji, Okrajnemu sodišču v A. in B. B. zaradi delne razveljavitve sklepa tega sodišča ter zaradi ugotovitve lastninske pravice in njene vknjižbe v zemljiško knjigo. Sodišče je z dopisom z dne 26.4.2005 vrhovnemu sodišču predlagalo, naj določi drugo stvarno pristojno sodišče za odločanje v tej zadevi, ker je tožba naperjena tudi proti sodišču, pri katerem je bila vložena, zaradi česar se je le z delegacijo mogoče izogniti morebitnemu dvomu stranke v nepristranskost.

Vrhovno sodišče lahko na predlog strank ali pristojnega sodišča v skladu s 67. členom Zakona o pravdnem postopku določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. V obravnavani zadevi vrhovno sodišče ugotavlja, da gre za drug tehten razlog v smislu navedene zakonske določbe, saj konkretno sodišče ne more soditi v sporu proti samemu sebi, ker tudi sodnik in toženec ne moreta biti ista oseba. Tako ravnanje bi bilo v nasprotju z osnovnimi načeli civilnega procesa. Zato je utemeljenemu predlogu sodišča ugodilo in odločilo kot v izreku tega sklepa.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 71/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2005-05-26

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz razlogov smotrnosti - dvom v nepristranskost sodnikov

Samo toženčevo sklepanje o močnem vplivu tožnika kot političnega funkcionarja z mariborskega območja ne zadostuje za razumen dvom v nepristranskost sodišča.

V pravdi zaradi plačila odškodnine zaradi posegov v osebnostne pravice je toženec z vlogo z dne 9.5.2005 predlagal določitev drugega stvarno pristojnega sodišča, ker iz dogajanj v več postopkih pri Delovnem sodišču v Mariboru, pa tudi pri registrskem oddelku Okrožnega sodišča v Mariboru meni, da ima tožnik kot strankarski veljak na tem območju močan vpliv na navedeni sodišči in druge razne organe.

Vrhovno sodišče lahko na podlagi 67. člena Zakona o pravdnem postopku na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi.

Toženčevo stališče o vplivu tožnika kot človeka z močnimi političnimi ambicijami in funkcijami temelji na zatrjevanih nepravilnostih v delovnih sporih, ki so tekli pri Delovnem sodišču v Mariboru, torej drugemu sodišču. Tudi zatrjevanja o tožnikovem nepravilnem ravnanju v registrskem postopku v zvezi s preoblikovanjem Zavoda za zdravstveno varstvo v Mariboru v javni zavod se nanašajo na postopek pri Okrožnem sodišču v Mariboru, ki je spet drugo sodišče. Postopek v tej zadnji zadevi namreč teče pri Okrajnem sodišču v Mariboru, temu pa toženec ne očita ničesar. Poleg tega samo toženčevo sklepanje o močnem vplivu tožnika kot političnega funkcionarja z mariborskega območja ne zadostuje za razumen dvom v nepristranskost sodišča. Sodnik mora pri sojenju ves čas ravnati tako, da varuje nepristranskost in neodvisnost sojenja. Ne glede na to, kdo je stranka v sporu, mora vselej ravnati tako, kot da bi imel pred seboj nedoločeno število primerov iste vrste.

Iz navedenih razlogov je vrhovno sodišče zavrnilo toženčev neutemeljen predlog za prenos pristojnosti.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 17/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2005-05-05

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz drugih tehtnih razlogov - nekdanji sodnik pristojnega sodišča z mirujočo funkcijo kot pooblaščenec stranke - objektivna nepristranskost

Dejstvo, da je bil pritožničin pooblaščenec sodnik Višjega sodišča v A., kjer je opravljal tudi funkcijo vodje civilnega oddelka, ter da mu kot ... sodniška funkcija (na civilnem oddelku Višjega sodišča v A.) miruje (prvi odstavek 40. člena ZSS), je tehten razlog za prenos pristojnosti.

Za odločanje o pritožbah se v tem postopku določi Višje sodišče v Celju.

Zoper sodbo Okrajnega sodišča v B. se je med drugim pritožila tudi tožnica A. A., ki jo kot pooblaščenec zastopa njen sin B. A.

Prvostopenjsko sodišče je zadevo predložilo Višjemu sodišču v A., katerega predsednik predlaga prenos pristojnosti. Tehtne razloge za delegacijo vidi v dejstvu, da je bil B. A., ki sedaj opravlja funkcijo .., do imenovanja na to funkcijo sodnik Višjega sodišča v A. Ob prvem in drugem imenovanju na to funkcijo je Sodni svet RS sklenil, da mu v skladu s četrtim odstavkom 40. člena Zakona o sodniški službi (Ur. l. RS, št. 19/94 in nasl. - ZSS) funkcija višjega sodnika na Višjem sodišču v A. miruje. Predsednik Višjega sodišča v A. meni, da je povezanost B. A. s tem postopkom in njegova mirujoča sodniška funkcija na Višjem sodišču v A. tehten razlog za prenos pristojnosti.

Dejstvo, da je bil pritožničin pooblaščenec sodnik Višjega sodišča v Ljubljani, kjer je opravljal tudi funkcijo vodje civilnega oddelka, ter da mu kot ... sodniška funkcija (na civilnem oddelku Višjega sodišča v A.) miruje (prvi odstavek 40. člena ZSS), je tehten razlog za prenos pristojnosti. Zaradi varovanja objektivne nepristranskosti, ki se izraža zlasti v percepciji javnosti o nevtralnosti in neodvisnosti sodišča kot nosilca sodne funkcije (kar predstavlja "tehten razlog" iz 67. člena Zakona o pravdnem postopku - Ur. l. RS, št. 26/99 in nasl.), je vrhovno sodišče predlogu ugodilo in pristojnost pritožbenega sodišča preneslo na Višje sodišče v Celju.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 48/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2005-05-05

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz razlogov smotrnosti - združitev zapuščinskih postopkov

V tej zadevi je očitno, da se bo zaradi združitve z zapuščinskim postopkom po B. K., ki teče pri Okrajnem sodišču v Ajdovščini laže in učinkoviteje opravil postopek. Zato je vrhovno sodišče predlogu ugodilo in določilo Okrajno sodišče v Ajdovščini za pristojno v tej zapuščinski zadevi.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrajno sodišče v Ajdovščini.

Za zapuščinsko obravnavo po pokojni V. V. je po prvem odstavku 177. člena Zakona o dedovanju (Ur. l. SRS, št. 15/76 - Ur. l. RS, št.

67/2001 - ZD) glede na njeno zadnje stalno prebivališče krajevno pristojno Okrajno sodišče v Sežani. Okrajno sodišče v Ajdovščini pa predlaga, naj se za odločanje v tej zapuščinski zadevi določi Okrajno sodišče v Ajdovščini, ker bi bilo zapuščinski postopek po V. V.

smotrno združiti z zapuščinskim postopkom po B. K., ki že teče pri Okrajnem sodišču v Ajdovščini (vključno z zapuščinskimi postopki po še štirih dedičih B. K.).

Po 67. členu Zakona o pravdnem postopku (Ur. l. RS, št. 26/99 in nasl.) v zvezi s 163. členom ZD je mogoče opraviti prenos pristojnosti s stvarno in krajevno pristojnega sodišča na drugo stvarno pristojno sodišče, če je očitno, da se bo tako laže izvedel postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. V tej zadevi je očitno, da se bo zaradi združitve z zapuščinskim postopkom po B. K., ki teče pri Okrajnem sodišču v Ajdovščini laže in učinkoviteje opravil postopek. Zato je vrhovno sodišče predlogu ugodilo in določilo Okrajno sodišče v Ajdovščini za pristojno v tej zapuščinski zadevi.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep III R 54/2004, enako tudi III R 48/2004
Sklep I R 23/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2005-03-03

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz drugih tehtnih razlogov - narava postopka za odvzem poslovne sposobnosti - nekdanja sodelavka sodnikov pristojnega sodišča kot stranka

Poznavanje osebnih in družinskih razmer prejšnje sodelavke v povezavi s samo naravo postopka za odvzem poslovne sposobnosti, ki pomeni globok poseg v njeno osebnost in temeljne pravice, lahko vsem delujočim v takem postopku in tudi osebi, proti kateri teče postopek, znatno oteži vodenje postopka in sodelovanje v njem, utegne pa tudi vzbuditi dvom v nepristranskost odločanja.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrajno sodišče v C.

Okrajno sodišče v A. je s sklepom z dne 6.1.2005 pod opr.št. K 48/2002 C. C. za kaznivo dejanje zanemarjanja mladoletne osebe po prvem odstavku 210. člena KZ v zvezi s prvim odstavkom 16. člena KZ izreklo varnostni ukrep obveznega psihiatričnega zdravljenja na prostosti v trajanju dveh let. V skladu s 495. členom ZKP je ta sklep poslalo Okrajnemu sodišču v B. kot pristojnemu sodišču na podlagi 12. člena ZNP. To sodišče je z dopisom z dne 21.2.2005 vrhovnemu sodišču predlagalo, da za reševanje te zadeve določi drugo stvarno pristojno sodišče. Svoj predlog za prenos pristojnosti utemeljuje z okoliščinami, da je bila C. C. vrsto let zaposlena kot strokovna sodelavka pri tem sodišču in tudi pri Okrožnem sodišču v B., kjer ji je 12.8.2002 prenehalo delovno razmerje, da jo vsi zaposleni pri Okrajnem sodišču v B. dobro poznajo in so seznanjeni tudi z njenimi osebnimi težavami in razmerami, v katerih v zadnjem času živi, ter da že sama narava te nepravdne zadeve globoko posega v njeno osebnost.

Vrhovno sodišče lahko na podlagi 67. člena ZPP v zvezi s 37. členom ZNP na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče za postopanje v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Po presoji vrhovnega sodišča v predlogu navedene okoliščine v obravnavani zadevi pomenijo tak drug tehten razlog. Poznavanje osebnih in družinskih razmer prejšnje sodelavke v povezavi s samo naravo postopka za odvzem poslovne sposobnosti, ki pomeni globok poseg v njeno osebnost in temeljne pravice, lahko vsem delujočim v takem postopku in tudi osebi, proti kateri teče postopek, znatno oteži vodenje postopka in sodelovanje v njem, utegne pa tudi vzbuditi dvom v nepristranskost odločanja. Zato je vrhovno sodišče ugodilo utemeljenemu predlogu za prenos pristojnosti.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 36/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2005-03-24

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz drugih tehtnih razlogov - delovno razmerje stranke na pristojnem sodišču - velikost sodišča

Okoliščina, da je pravdna stranka zaposlena pri sodišču, ki odloča o sporu, je lahko pomembna za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča, vendar je potrebno pri odločanju o predlogu pretehtati okoliščine vsakega posameznega primera.

Okrožno sodišče v Celju je predlagalo določitev drugega stvarno pristojnega sodišča po 67. členu Zakona o pravdnem postopku. Tožena stranka je namreč zaposlena pri predlagajočem sodišču kot strojepiska in jo večina sodnikov bolj ali manj dobro pozna. Zato naj bi obstajali tehtni razlogi, da se za odločanje v tej pravdni zadevi določi drugo stvarno pristojno sodišče.

Okoliščina, da je stranka v pravdnem postopku zaposlena pri sodišču, ki odloča o sporu, je sicer načeloma lahko utemeljen razlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča. Vendar pa je potrebno pri odločanju o predlogu pretehtati okoliščine vsakega posamičnega primera. Problem dvoma o nepristranskosti sodnika (zaradi določenega posebnega položaja stranke v postopku) v prvi vrsti rešuje institut izločitve (70. - 74. člen Zakona o pravdnem postopku - ZPP).

Delegacija pristojnosti je v tovrstnih primerih ustrezen ukrep predvsem takrat, kadar je pristojno sodišče z manjšim številom sodnikov. Okrožno sodišče v Celju je (po številu sodnikov) med večjimi sodišči v državi in zato okoliščina, da je toženka strojepiska pri sodišču, sama po sebi ne predstavlja tehtnega razloga v smislu 67. člena ZPP.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 46/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2005-04-07

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz drugih tehtnih razlogov - "okuženost sodišča" - civilni spor

Tožničin dvom v pravilnost rešitve o vloženi pritožbi zaradi njenega neuspeha v prejšnji pravdi ni razlog za prenos pristojnosti.

V tej zadevi tožnica v pritožbi proti zavrnilni prvostopenjski sodbi med drugim predlaga delegacijo zadeve drugemu pritožbenemu sodišču, ker odločanju ... sodišč ne zaupa več, saj je očitno podana "okuženost" s spisom P 309/95.

Res lahko vrhovno sodišče na predlog stranke določi, da v zadevi postopa drugo stvarno pristojno sodišče, vendar morajo biti za tako odločitev izkazani zakonsko določeni razlogi. Po 67. členu ZPP lahko vrhovno sodišče tako ravna, če je očitno, da se bo na ta način laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Okoliščine, ki jih uveljavlja tožnica, ne pomenijo razlogov v smislu navedene zakonske določbe. Tožnica sicer ne pojasni, kaj razume s pojmom "okuženosti" ... sodišča. Iz njenih trditev je mogoče sklepati le, da dvomi v pravilnost rešitve njene pritožbe, ker naj bi bilo pristojno pritožbeno sodišče pod vplivom odločitve v prejšnji odškodninski pravdi podobne vsebine, v kateri tožnica ni uspela. Tak strankin dvom ne zadostuje za prenos pristojnosti. Tožnica bo imela možnost, da svoje drugačno stališče uveljavlja v izrednem pravnem sredstvu, če v pritožbenem postopku res ne bo uspela. Tako je tožnica ravnala tudi v zadevi, za katero sedaj vnaprej zatrjuje, da bo vplivala na pritožbeno odločanje v sedanji pravdi. Ker ne gre za nobenega od zakonsko določenih razlogov, je vrhovno sodišče zavrnilo tožničin neutemeljen predlog za prenos pristojnosti na drugo pritožbeno sodišče.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 59/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2005-05-26

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz drugih tehtnih razlogov - objektivna nepristranskost - delovno razmerje stranke na pristojnem sodišču - velikost sodišča

Stranka v pravdi je v rednem delovnem razmerju pri krajevno pristojnem sodišču, kar je razlog za prenos pristojnosti.

Za odločanje v tej zadevi se določi kot drugo stvarno in krajevno pristojno sodišče Okrajno sodišče v A.

Upnica je proti dolžnici pri Okrajnem sodišču v B. vložila izvršilni predlog zaradi izterjave zneska 903.801,70 SIT. To sodišče je za opravo izvršbe krajevno pristojno.

Okrajno sodišče v B. pa je z vlogo z dne 21.4.2005 predlagalo, naj izvršbo opravi drugo stvarno pristojno sodišče (67. člen ZPP).

Dolžnica je namreč v rednem delovnem razmerju pri Okrajnem sodišču v B. z zaposlitvijo v sprejemni pisarni. Ker ima sodišče malo zaposlenih, je v odsotnosti posameznega uslužbenca potrebno nadomeščanje. Dolžnica torej prav lahko pride v stik s spisom, ki se nanaša na omenjeno izvršbo.

Predlog za prenos pristojnosti je utemeljen.

Po določbi 67. člena ZPP lahko vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Okoliščina, da je dolžnica zaposlena na Okrajnem sodišču v B., ki je sicer krajevno pristojno za odločanje, je tehten razlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča. Pri tem je posebej pomembno, da je pri krajevno pristojnem sodišču število zaposlenih uslužbencev majhno. Razlog, ki ga navaja sodišče v svojem predlogu, je torej tehten, saj bi navedena okoliščina lahko vzbudila pri nasprotni stranki vtis pristranskosti sodišča. Zato je bilo treba predlogu ugoditi in za odločanje v tej izvršilni zadevi določiti Okrajno sodišče v A.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 85/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2005-06-30

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz razlogov smotrnosti - nedovoljenost predloga za prenos pristojnosti - res iudicata

Ker navaja dolžnik v novem predlogu za delegacijo enake razloge, o katerih je vrhovno sodišče že odločilo, o njem ni mogoče znova odločati.

Dolžnik je v svojem predlogu za delegacijo drugega sodišča z dne 14.6.2005 navedel, da je popolnoma izgubil vsako zaupanje v sodno osebje izvršilnega sodišča. Z določitvijo drugega sodišča ne bi bilo več opravičenih dvomov o poštenosti in nepristranskosti sodnega osebja. Svoje mnenje utemeljuje s tem, da sta ta izvršilni postopek in poprej pravdna zadeva P 264/98 nična in nedopustna; da je sodno osebje delovalo kriminalno; da so sodne osebe in drugi vpleteni delovali v škodo dolžnika namenoma za dosego njegovega moralnega, materialnega, socialnega in zlasti poslovnega zatiranja v korist upnika. V dopolnitvi svojega predloga z dne 20.6.2004 napoveduje tožbo zaradi nedopustnosti izvršbe, skupno kazensko ovadbo, tožbo zoper akterje pravosodnega kriminala in korupcije.

Opisane razloge, ki jih navaja dolžnik v predlogu, je navajal že v svoji zelo obsežni vlogi z dne 11.6.2004, ki je vsebovala tudi predlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča. Temu predlogu vrhovno sodišče ni ugodilo (s sklepom, opr. št. I R 56/2004 z dne 14.7.2004).

O predlogu stranke za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča (67. člen Zakona o pravdnem postopku - ZPP) odloča vrhovno sodišče s sklepom (prvi in tretji odstavek 128. člena in štiriindvajseto poglavje ZPP). Pri izdaji sklepov se smiselno uporabljajo zakonske določbe o sodbi (332. člen ZPP) in tako tudi določba o njeni pravnomočnosti. Sodišče mora namreč med postopkom ves čas paziti po uradni dolžnosti, ali je stvar res pravnomočno razsojena (drugi odstavek 319. člena ZPP). Iz tu obravnavanega predloga za smotrno delegacijo je razvidno, da dolžnik utemeljuje svoj dvom o nepristranskosti sodnega osebja z istimi razlogi kot že v svojem predlogu z dne 11.6.2004, le da v sedanji - dopolnilni vlogi napoveduje novi tožbi in ovadbe. Ker navaja dolžnik v novem predlogu enake razloge, o katerih je vrhovno sodišče že odločilo, zdaj ni mogoče o tem znova odločati. Zato je moralo sodišče dolžnikov predlog zavreči (že omenjeni drugi odstavek 319. člena ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep III R 54/2004, enako tudi III R 48/2004
Sklep I R 50/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2005-05-26

spor o pristojnosti - odškodninski spor - ugotovitev krajevne nepristojnosti po uradni dolžnosti - izključna krajevna pristojnost

V sporu o nepogodbeni odgovornosti za škodo je poleg sodišča splošne krajevne pristojnosti (46. in 48. člen ZPP) pristojno tudi sodišče, na območju katerega je bilo storjeno škodno dejanje, ali sodišče, na območju katerega je nastala škodljiva posledica. Ne gre torej za izključno krajevno pristojnost v skladu z določbo drugega odstavka 22. člena ZPP. Le v takem primeru, ko je podana izključna krajevna pristojnost, se lahko sodišče po uradni dolžnosti izreče za krajevno nepristojno.

Za postopanje v tej zadevi je stvarno in krajevno pristojno Okrajno sodišče v Slovenskih Konjicah.

Tožeča stranka je pri Okrajnem sodišču v Slovenskih Konjicah vložila tožbo proti toženi stranki zaradi plačila odškodnine v znesku 650.000 SIT.

Okrajno sodišče v Slovenskih Konjicah pa je postopalo po določbi drugega odstavka 22. člena ZPP in se po uradni dolžnosti izreklo za krajevno nepristojno ter zadevo odstopilo krajevno pristojnemu Okrajnemu sodišču v Mariboru s sklicevanjem na določbo prvega odstavka 46. člena ter 48. člen ZPP.

Okrajno sodišče v Mariboru je nato sprožilo spor o pristojnosti, ker meni, da je za sojenje krajevno pristojno Okrajno sodišče v Slovenskih Konjicah. Pri tem se je sklicevalo na že omenjeno določbo drugega odstavka 22. člena ZPP, po kateri se sodišče lahko po uradni dolžnosti izreče za krajevno nepristojno le, kadar je kakšno drugo sodišče izključno krajevno pristojno.

Po povedanem je torej prišlo do spora o pristojnosti v skladu z določbo drugega odstavka 25. člena ZPP (spor o pristojnosti med okrajnimi sodišči z območja različnih višjih sodišč). Za rešitev takšnega spora je pristojno vrhovno sodišče, ki ugotavlja, da je stališče Okrajnega sodišča v Mariboru pravno pravilno. Tožeča stranka je namreč proti toženi stranki vložila odškodninsko tožbo. V takšnem sporu o nepogodbeni odgovornosti za škodo pa je poleg sodišča splošne krajevne pristojnosti (46. in 48. člen ZPP) pristojno tudi sodišče, na območju katerega je bilo storjeno škodno dejanje, ali sodišče, na območju katerega je nastala škodljiva posledica. Ne gre torej za izključno krajevno pristojnost v skladu z določbo drugega odstavka 22. člena ZPP. Le v takem primeru, ko je podana izključna krajevna pristojnost, se lahko sodišče po uradni dolžnosti izreče za krajevno nepristojno. Okrajno sodišče v Slovenskih Konjicah je torej ravnalo v nasprotju z navedenimi procesnimi določili, zaradi česar je bilo treba odločiti, da je za postopanje v tej stvari ono krajevno pristojno.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 61/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2005-05-26

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz razlogov smotrnosti - ravnanje stranke v drugih postopkih pred pristojnim sodiščem

Odklonilni odnos stranke do določenega sodišča in ravnanje stranke, ki morda ovira delo sodišča, ni razlog za smotrno delegacijo.

Okrožno sodišče v Mariboru je predlagalo prenos pristojnosti po 67. členu Zakona o pravdnem postopku (ZPP). Stališče predlagatelja je, da se bo s prenosom pristojnosti omogočilo normalno procesno vodenje zadeve in izognilo predvidenim konfliktnim situacijam tožnika s sodnikom in sodnim osebjem pravdne pisarne Okrožnega sodišča v Mariboru. S tem naj bi se laže in nemoteno opravil postopek. Tožnik namreč izraža dvom v osebnostno primernost sodnikov in njihovo strokovno usposobljenost. Tožnik pogosto želi kontaktirati osebno s sodnikom in je v njegovem kabinetu, pogosto pa želi pridobiti podatke in opraviti določena procesna dejanja izven uradnih ur. Za predlagatelja je takšno tožnikovo ravnanje moteče in predstavlja tehten razlog, da v zadevi odloča drugo sodišče.

Zakon določa, da lahko vrhovno sodišče na predlog pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi (67. člen ZPP). Med razloge za smotrno delegacijo ni mogoče uvrstiti morebitnega odklonilnega odnosa stranke do sodnikov določenega sodišča kot tudi ne ravnanje stranke, ki morda ovira delo sodišča. Vsako sodišče je namreč dolžno zagotoviti ravnanje strank v skladu z Zakonom o pravdnem postopku in Sodnim redom. Neutemeljen predlog je bilo zato treba zavrniti.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep III R 54/2004, enako tudi III R 48/2004