Sklep VIII Ips 254/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2006-04-11

Ker glede tožnikovih zahtevkov sodno varstvo v delovnem sporu ni predvideno, hkrati pa tožnik ni opredelil vrednosti predmeta spora, revizija v takšnem sporu ni dovoljena.

Tožnik je pred sodiščem izpodbijal sklep direktorja tožene stranke z dne 2.6.1998 o začasni odstranitvi z delovnega mesta in iz družbe, sklep nadzornega sveta tožene stranke z dne 4.6.1998 o zavrnitvi tožnikove pobude za odstranitev direktorja in sklep direktorja tožene stranke z dne 4.6.1998 o zavrnitvi tožnikove pobude za ugotavljanje odgovornosti v.d. vodje nabave. Sodišče prve stopnje je njegovo tožbo zavrglo. Glede sklepa o začasni odstranitvi tožnika je ugotovilo, da je bilo o tem že pravnomočno odločeno v sporu pod opr. št. III Pd 426/98. Glede preostalih sklepov pa je ugotovilo, da ne gre za odločitve o tožnikovih pravicah iz delovnega razmerja in zato glede teh sklepov ni predvideno sodno varstvo v individualnem delovnem sporu.

Sodišče druge stopnje je tožnikovo pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in kot pravilnega potrdilo sklep sodišča prve stopnje.

Zoper pravnomočni sklep sodišča druge stopnje je tožnik osebno vložil revizijo zaradi bistvene kršitve določb pravdnega postopka in zmotne uporabe materialnega prava. V reviziji se sklicuje na ustavna jamstva v kazenskem postopku v smislu določb 2. alinee 29. člena Ustave RS. Graja ravnanje sodišča v zvezi z odločanjem o predlogu za izdajo začasne odredbe in navaja, da je v delovnem sporu pod opr. št. I Pd 425/98 uspel in ga je sodišče vrnilo na delo.

Ker je bila tožba vložena pred uveljavitvijo Zakona o pravdnem postopku (ZPP - Ur. l. RS, št. 26/99), ki je v tretjem odstavku 86. člena omejil udeležbo strank v postopku z izrednimi pravnimi sredstvi na zastopanje po odvetniku, bi lahko tožnik revizijo vložil tudi osebno, če bi bila sicer po zakonu dovoljena.

Revizija je izredno pravno sredstvo zoper pravnomočno sodbo sodišča druge stopnje, ki je dovoljena le, če so izpolnjeni pogoji iz 367. člena ZPP, ob pogojih iz 384. člena ZPP pa je revizija dovoljena tudi zoper pravnomočni sklep sodišča druge stopnje (če gre za sklep, s katerim je postopek pravnomočno končan in ob dodatnem pogoju, da gre za tak sklep v zadevi, v kateri je sicer revizija po zakonu dovoljena). V postopku v individualnem delovnem sporu je Zakon o delovnih in socialnih sodiščih (ZDSS (1994) - Ur. l. RS, št. 19/94 in 20/98) revizijo načelno dovoljeval (21. člen), s tem da se je glede premoženjskih delovnih sporov skliceval na ZPP (vrednost spora 1.000.000 SIT - drugi odstavek 367. člena ZPP), v 25. členu pa je v nekaterih individualnih delovnih sporih, med drugimi tudi v sporu o odstranitvi delavca z dela ali iz organizacije, dovoljenost revizije izrecno izključil.

Glede na povedano v zvezi z zahtevkom na razveljavitev sklepa direktorja tožene stranke z dne 2.6.1998, o začasni odstranitvi tožnika z delovnega mesta in iz družbe, na podlagi določb 25. člena ZDSS/94 revizija ni dovoljena.

Glede ostalih zahtevkov revizijsko sodišče soglaša, da ne gre za zahtevke, glede katerih bi bilo zagotovljeno sodno varstvo v individualnem delovnem sporu oziroma pred delovnim in socialnim sodiščem. Zato tudi določbe ZDSS (1994) o dovoljenosti revizije zanju ni mogoče uporabiti. Prav tako teh zahtevkov ni mogoče uvrstiti med spore iz tretjega odstavka 367. člena ZPP, v katerih je revizija vselej dovoljena. Vrednosti spornega predmeta v zvezi s tema zahtevkoma tožnik v tožbi ni navedel (drugi odstavek 44. člena ZPP). Zato tudi glede na določbe drugega odstavka 367. člena ZPP, ki dovoljuje revizijo v premoženjskih sporih, če vrednost spora oziroma izpodbijanega dela pravnomočne sodbe, ob pogojih iz drugega odstavka 384. člena ZPP pa tudi izpodbijanega sklepa, presega 1,000.000 SIT, revizija ni dovoljena.

Glede na povedano je sodišče v skladu s 377. členom ZPP tožnikovo revizijo kot nedovoljeno zavrglo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.