Sklep II Ips 724/2003
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2005-02-10

dovoljenost revizije - nedenarni eventualni zahtevek - opredelitev vrednosti spornega predmeta - zavrženje revizije

Tožeča stranka za obravnavani zahtevek vrednosti spornega predmeta ni navedla. To je sicer storila za primarni zahtevek - izročitev stanovanja, ne pa za tu obravnavani eventualni zahtevek. Ker tako ni navedena vrednost spornega predmeta, pomeni, da si tožnica ni zagotovila pravice do revizije.

Tožeča stranka trpi sama svoje stroške revizijskega postopka.

Sodišče prve stopnje je zavrnilo primarni tožbeni zahtevek, da mora tožena stranka izročiti tožnikoma stanovanje v četrtem nadstropju stanovanjskega objekta v Ljubljani. Delno je ugodilo podrejenemu tožbenemu zahtevku in tako odločilo, da mora tožena stranka opustiti pobiranje najemnine za omenjeno stanovanje. V presežku je zavrnilo ta zahtevek za opustitev poseganja v to nepremičnino.

Sodišče druge stopnje je pritožbo tožene stranke zoper obsodilni del navedene sodbe zavrnilo in jo v tem obsegu potrdilo.

Proti tej sodbi je vložila revizijo V. S., stanovalka spornega stanovanja, in hkrati priglasila na podlagi 199. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) stransko intervencijo na strani tožene stranke. Predlaga spremembo drugostopenjske odločbe tako, da bo zahtevek tožeče stranke v celoti zavrnjen.

Tožeča stranka je v odgovoru na revizijo oporekala stranski intervenciji in predlagala, naj sodišče revizijo zavrže kot prepozno, nepopolno in nedovoljeno ali pa kot neutemeljeno zavrne. Trdi, da je revidentka zamudila rok za vložitev revizije.

Sodišče je revizijo vročilo tudi toženi stranki, ki nanjo ni odgovorila, in Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije, ki je sporočilo, da zahteve za varstvo zakonitosti ni vložilo.

Revizija je dovoljena v premoženjskih sporih, za kar gre v tej zadevi, če vrednost izpodbijanega dela pravnomočne sodbe presega 1,000.000 SIT (drugi odstavek 367. člena ZPP). Revizijsko izpodbijana odločitev se tiče zahtevka, ki ni denarni. V takšnem primeru je odločilna vrednost spornega predmeta, ki jo je tožeča stranka navedla v tožbi (drugi odstavek 44. člena ZPP). Tožeča stranka za tu obravnavani zahtevek vrednosti spornega predmeta ni navedla. To je sicer storila za primarni zahtevek - izročitev stanovanja, ne pa za tu obravnavani eventualni zahtevek (tretji odstavek 182. člena ZPP). Ker tako ni navedena vrednost spornega predmeta, pomeni, da si tožnica ni zagotovila pravice do revizije (drugi odstavek 180. člena ZPP). Revizija je torej vložena zoper sodbo, zoper katero je ni mogoče vložiti. Zato je nedovoljena (drugi odstavek 374. člena ZPP). Takšno revizijo je moralo sodišče zavreči (377. člen ZPP), ne da bi se spuščalo v presojo, ali je stranska intervencija pravočasno priglašena in revizija pravočasno vložena.

Spričo nedovoljenosti revizije ni bilo potrebno odgovarjati nanjo. Stranki gredo le potrebni stroški (prvi odstavek 155. člena ZPP).

Zato mora tožeča stranka trpeti sama svoje stroške revizijskega postopka.

ZPP člen 44, 44/2, 180, 180/2, 182, 182/3, 374, 374/2, 377.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.