Sodba G 15/2004
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2006-03-14

družba za vzajemno zavarovanje - dovoljenje za opravljanje zavarovalnih poslov - pogoji za članstvo v družbi za vzajemno zavarovanje

Ker določba drugega odstavka 42. člena ZZavar-UPB1 postavlja izjemo od pravila, postavljenega v 1. odstavku, tožeči stranki ni mogoče odreči zaprošenega soglasja samo na podlagi tega, ker njen statut ni v skladu z določbo 1. odstavka 42. člena ZZavar-UPB1.

Tožbi se ugodi, izpodbijana odločba se odpravi in se zadeva vrne toženi stranki v nov postopek.

1. Tožena stranka je zavrnila zahtevek tožeče stranke, ki je želela pridobiti dovoljenje za opravljanje zavarovalnih poslov v zavarovalni vrsti nezgodno zavarovanje. Zahtevek je bil zavrnjen, ker je tožena stranka ugotovila, da so določbe statuta tožeče stranke v nasprotju z določbami zakona o zavarovalništvu (Uradni list RS, št. 13/2000 in nasl., v nadaljevanju: ZZavar-UPB1).

2. Odločbo izpodbija tožeča stranka s tožbo. Uveljavlja, da ji v postopku pred toženo stranko ni bila dana možnost, da se izjavi o dejstvih in okoliščinah, ki so pomembne za odločitev (4. odstavek 328.a člena ZZavar-UPB1), in da je tožena stranka zmotno ugotovila, da so določbe njenega statuta v nasprotju z določbami ZZavar-UPB1.

3. Tožena stranka v izpodbijani odločbi pojasnjuje, da je izdala odredbo o odpravi kršitev tožeče stranke št. 3 z dne 5.12.2003 ter sklep o podaljšanju roka za odpravo kršitev. Kršitev naj bi bila v tem, ker določila drugega odstavka 12. člena, prvega odstavka 13. člena in drugega odstavka 8. člena statuta tožeče stranke za članstvo v zavarovalnici določajo dodaten pogoj, ki ga 1. odstavek 42. člena ZZavar-UPB1 ne vsebuje.

4. ZZavar-UPB1 v 1. odstavku 42. člena določa, da je članstvo v družbi za vzajemno zavarovanje vezano na obstoj zavarovalne pogodbe z družbo. V 2. odstavka istega člena pa je določeno, da družba za vzajemno zavarovanje lahko, če je tako izrecno določeno v njenem statutu, sklepa zavarovalne pogodbe tudi tako, da s sklenitvijo zavarovalne pogodbe zavarovalec ne pridobi položaja člana družbe za vzajemno zavarovanje.

5. V prvem odstavku 12. člena statuta tožeče stranke je določeno:

"Član družbe je oziroma lahko postane fizična ali pravna oseba, ki z DVZ sklene dalj časa trajajoče zavarovanje ali zdravstveno zavarovanje za doplačila."

6. V drugem odstavku 13. člena statutu tožeče stranke je določeno smiselno enako, 2. odstavek 8. člena statuta pa pove, da DVZ (kar je kratica za tožečo stranko) opravlja prostovoljna zdravstvena zavarovanja za doplačilo do polne vrednosti storitev po načelu vzajemnosti.

7. Ker določba drugega odstavka 42. člena ZZavar-UPB1 postavlja izjemo od pravila, postavljenega v 1. odstavku, tožeči stranki ni mogoče odreči zaprošenega soglasja samo na podlagi tega, ker njen statut ni v skladu z določbo 1. odstavka 42. člena ZZavar-UPB1, kot je to storila tožena stranka. Tožena stranka je zato zmotno uporabila materialno pravo. Ker se tožena stranka, kot sama navaja, ni "spuščala v oceno drugih eventualno podanih zavrnilnih razlogov" in v tem pogledu ni ugotavljala dejanskega stanja, je bilo treba na podlagi določbe 2. točke 1. odstavka 60. člena ZUS tožbi ugoditi in odločbo tožene stranke odpraviti ter ji na podlagi določbe 2. odstavka 60. člena ZUS zadevo vrniti v ponoven postopek.

8. V ponovljenem postopku bo morala tožena stranka (med drugim) opraviti oceno skladnosti določb statuta tožeče stranke z določbami ZZavar-UPB1 z upoštevanjem celotnega besedila 42. člena ZZavar-UPB1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.