Sodba VIII Ips 39/2006
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2006-04-11

Ker je bilo v dokaznem postopku ugotovljeno, da je bil tožnik na delu pod vplivom alkohola, kar vsekakor predstavlja hujšo kršitev pogodbenih obveznosti (na kar je bil tožnik že opozarjan) in da je bil zaposlen na takih delih, kjer bi lahko vinjenost pomenila nevarnost, saj je delal z vnetljivimi substancami, kjer je bila stalna nevarnost, da bi v primeru neprevidnega ravnanja lahko bili ogroženi ljudje ali premoženje, tako da ni bilo mogoče govoriti o tem, da bi lahko svoje delo opravljal do izteka odpovednega roka (kar vse je ugotavljala tudi že tožena stranka), so bili tudi po mnenju revizijskega sodišča izpolnjeni pogoji za izredno odpoved pogodbe o zaposlitvi.

Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek tožnika, da je izredna odpoved pogodbe o zaposlitvi z dne 1.12.2003 nezakonita in da se razveljavi in da je tožena stranka dolžna tožnika pozvati nazaj na delo in mu za nazaj priznati pravice, kot če bi delal, in mu povrniti stroške postopka z zamudnimi obrestmi.

Sodišče druge stopnje je pritožbo tožnika zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

Zoper pravnomočno sodbo sodišča druge stopnje je tožnik vložil revizijo iz revizijskega razloga zmotne uporabe materialnega prava. Navajal je, da bi morala biti tožnikova alkoholiziranost dokazana še z odvzemom telesnih tekočin, ker bi le tako odpadel dvom, poleg tega pa delavec, ki je opravljal test, še ni imel ustreznega potrdila o šolanju. Zato je predlagal, da revizijsko sodišče reviziji ugodi, izpodbijano sodbo razveljavi in zadevo vrne sodišču v ponovno obravnavo.

Revizija je bila v skladu z določbo 357. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP - Uradni list RS, št. 26/99 in nadalj.) vročena Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije, in toženi stranki, ki nanjo ni odgovorila.

Revizija je izredno, nesuspenzivno, devolutivno, dvostransko in samostojno pravno sredstvo proti pravnomočnim odločbam sodišč druge stopnje. Revizijsko sodišče izpodbijano sodbo preizkusi le v delu, ki se z revizijo izpodbija, in v mejah razlogov, ki so v njej navedeni, po uradni dolžnosti pazi le na pravilno uporabo materialnega prava (določba 371. člena ZPP).

Sodba sodišča druge stopnje ni bila izpodbijana zaradi bistvene kršitve določb pravdnega postopka, zato je revizijsko sodišče v tej smeri ni preizkušalo.

Po določbi tretjega odstavka 370. člena ZPP revizije ni mogoče vložiti zaradi zmotne ali nepopolne ugotovitve dejanskega stanja, zato revizijsko sodišče izpodbijane sodbe glede tovrstnih navedb ni preizkušalo. Ker je bila izpodbijana sodba grajana samo zaradi zmotne ugotovitve dejanskega stanja (ali je bil tožnik pod vplivom alkohola), tožnik z revizijo ni mogel uspeti.

Sodišče v izpodbijani sodbi ni zmotno uporabilo materialnega prava (na kar pazi revizijsko sodišče po uradni dolžnosti).

Po določbi 2. alineje prvega odstavka 111. člena Zakona o delovnih razmerjih (ZDR - Uradni list RS, št. 42/2002) je eden od razlogov za izredno odpoved pogodbe o zaposlitvi na strani delavca, če ta naklepoma ali iz hude malomarnosti huje krši pogodbene ali druge obveznosti iz delovnega razmerja. Zakon tudi določa v 110. členu, da je izredno mogoče odpovedati pogodbo o zaposlitvi le, če ob upoštevanju vseh okoliščin in interesov obeh pogodbenih strank ni mogoče nadaljevati delovnega razmerja do izteka odpovednega roka in ob izpolnitvi zahtev drugega odstavka 83. člena ZDR.

Ker je bilo v dokaznem postopku ugotovljeno, da je bil tožnik na delu pod vplivom alkohola, kar vsekakor predstavlja hujšo kršitev pogodbenih obveznosti (na kar je bil tožnik že opozarjan) in da je bil zaposlen na takih delih, kjer bi lahko vinjenost pomenila nevarnost, saj je delal z vnetljivimi substancami, kjer je bila stalna nevarnost, da bi v primeru neprevidnega ravnanja lahko bili ogroženi ljudje ali premoženje, tako da ni bilo mogoče govoriti o tem, da bi lahko svoje delo opravljal do izteka odpovednega roka (kar vse je ugotavljala tudi že tožena stranka), so bili tudi po mnenju revizijskega sodišča izpolnjeni pogoji za izredno odpoved pogodbe o zaposlitvi. Za dokazovanje dejstva, da je bil tožnik pod vplivom alkohola (ki je bil glede na sklep delavskega sveta, brez upoštevanja, da je tožnik opravljal potencialno nevarno delo, ničeln) ne bi bil potreben, kot to pravilno pojasnjuje že sodišče v izpodbijani sodbi, niti test alkoholiziranosti, saj bi zadoščal že dokaz z izjavami prič (ugotovljeno je bilo, da je imel tožnik zadah po alkoholu, pa tudi sam je priznal uživanje alkoholnih pijač), zato revizija ne nudi niti utemeljene trditve niti dejstva, ki bi kazalo na to, da je sodišče zmotno uporabilo materialno pravo.

Glede na pravilen zaključek nižjega sodišča, da gre za hujšo kršitev pogodbenih obveznosti iz delovnega razmerja, čeprav je bil tožnik celo večkrat opozorjen na posledice uživanja alkohola, kar pomeni, da se je zavedal ali bi se moral zavedati posledic uživanja alkohola, je bil dokazan razlog na stranki tožnika, ki je ob upoštevanju še drugih pogojev opravičeval izredno odpoved pogodbe o zaposlitvi po določbi 2. alineje prvega odstavka 111. člena ZDR.

Zaradi navedenih razlogov je revizijsko sodišče v skladu z določbo 378. člena ZPP revizijo kot neutemeljeno zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.