Sklep II Ips 190/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2006-05-24

vročitev sodbe - datum vročitve - dokazovanje neresničnosti datuma, ki je zapisan v vročilnici

Revidentki je uspelo ovreči "domnevo", da je bila vročitev sodbe opravljena 6.9.2003. Vročitev je bila namreč opravljena prek sodne službe, ta pa ob sobotah (6.9.2003 je bila sobota) ne dela.

Reviziji se ugodi, sklep pritožbenega sodišča se razveljavi in zadeva vrne temu sodišču v nov postopek.

Odločitev o stroških revizijskega postopka se pridrži za končno odločbo.

Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek, da morata toženca (oziroma po nasprotni tožbi tožnika - v nadaljevanju toženca) opustiti vsakršno poseganje v tožničino (oziroma po nasprotni tožbi toženkino - v nadaljevanju tožnica) lastninsko pravico na parceli št. 243/4 k.o...., še posebej pa da sta dolžni pustiti hojo in vožnjo preko te parcele. V pretežnem delu je ugodilo zahtevku iz nasprotne tožbe in ugotovilo, da za potrebe parcele št. 243/3 k.o.... obstaja služnost hoje in vožnje po 50 cm širokem pasu v dolžnini 33,7 m na severozahodnem delu parcele št. 243/4 k.o... Tožnico je zavezalo, da mora tožencema povrniti 182.340 SIT stroškov postopka z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 8.5.2003 dalje.

Zoper to sodbo je tožnica vložila pritožbo, pritožbeno sodišče pa jo je zavrglo kot prepozno.

Zoper sklep o zavrženju pritožbe je tožnica vložila revizijo zaradi bistvene kršitve določb pravdnega postopka. Zatrjuje, da ji je bila sodba vročena 8.9.2003 in ne 6.9.2003, kot je pomotoma navedeno na vročilnici in v knjigi prejete pošte. Vročitev je bila namreč opravljena na sodišču, 6.9.2003 pa je bila sobota, torej dan, ko se pri sodišču ne dela.

Toženca sta odgovorila na revizijo in predlagata, naj jo revizijsko sodišče zavrže.

Revizija je bila vročena tudi Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije.

Stališče tožencev, da revizija ni dovoljena, ni utemeljeno. Po drugem odstavku 384. člena Zakona o pravdnem postopku (Ur. l. RS, št. 26/99 in nasl. - ZPP) sicer res ni dovoljena revizija zoper sklep v sporih, v katerih ne bi bila dovoljena revizija zoper pravnomočno sodbo (drugi in tretji odstavek 367. člena ZPP). Vendar je v naslednjem odstavku tega člena določena izjema od tega pravila: revizija je vselej (torej tudi, če ne gre za spore iz drugega in tretjega odstavka 367. člena ZPP) dovoljena zoper sklep, s katerim je sodišče druge stopnje zavrglo vloženo pritožbo. Sklep sodišča druge stopnje o zavrženju pritožbe je torej sklep o pravnomočnem končanju postopka, zoper katerega je revizija vselej dovoljena.

Vročilnica je sicer javna listina, ki dokazuje resničnost tistega, kar je v njej potrjeno. Vendar je dovoljeno dokazovati, da so v njej ugotovljena dejstva neresnična (prim. 6. odstavek 149. člena ZPP). S prepričljivim dokazom je zato mogoče ovreči "domnevo", da je bila vročitev opravljena na dan, ki je v njej zapisan. Revidentki je to uspelo, saj je bila sodba prve stopnje njenemu odvetniku (oziroma delavki njegove pisarne) vročena prek sodne službe. Ker ta ob sobotah ne dela, je očitno, da je na vročilnici zapisan datum 6.9.2003 (sobota) napačen. Zato je napačna tudi iz tega dejstva izpeljana ugotovitev pritožbenega sodišča, da je pritožbeni rok iztekel 22.9.2003 ter da je pritožba, ki je bila vložena 23.9.2003, prepozna. Podana je torej bistvena kršitev določb pravdnega postopka iz prvega odstavka 339. člena ZPP (pritožbeno sodišče je zmotno ugotovilo, kdaj je bil prepis sodbe prve stopnje vročen tožničinemu odvetniku - prim. prvi odstavek 333. člena ZPP), zaradi česar je revizijsko sodišče reviziji ugodilo, izpodbijani sklep razveljavilo in zadevo vrnilo sodišču druge stopnje v nov postopek (prvi odstavek 379. člena v zvezi s četrtim odstavkom 384. člena ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.