Sklep III Ips 116/2006
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2006-11-07

dovoljenost revizije - vrednost spornega predmeta - obresti kot postranska terjatev - zavrženje revizije

Obresti se štejejo za glavni zahtevek le, če so osnovni, oziroma edini razlog za začetek pravde. Če pa je zahtevek za njihovo plačilo postavljen poleg zahtevka za plačilo glavnice, se vedno štejejo kot postranska terjatev. Takšne narave ne izgubijo niti, če so izračunane kot glavnica, niti ko je v postopku z revizijo sporna le odločitev o njih.

15. Pravdni stranki sami krijeta vsaka svoje stroške revizijskega postopka.

1. Tožeča stranka je od tožene stranke zahtevala plačilo preostanka kupnine za dobavljen pletilni stroj (5,067.417,00 SIT) in plačilo obračunanih zamudnih obresti od neplačanih obrokov kupnine v obdobju od 17. 3. 1993 do 9. 11. 1998 (8,801.837,00 SIT). Od obeh zneskov je zahtevala tudi zakonske zamudne obresti od dneva vložitve tožbe dalje.

2. Sodišče prve stopnje je toženi stranki naložilo plačilo preostanka kupnine, zahtevek za plačilo obračunanih zamudnih obresti pa je zavrnilo. Zoper sodbo sodišča prve stopnje sta se pritožili obe pravdni stranki. Pritožbi tožene stranke je sodišče druge stopnje ugodilo in sodbo sodišča prve stopnje v delu, s katerim je bilo tožbenemu zahtevku ugodeno in v delu, ki se nanaša na stroške postopka, razveljavilo ter zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v novo sojenje. Pritožbo tožeče stranke pa je sodišče druge stopnje zavrnilo in potrdilo odločitev sodišča prve stopnje o zavrnitvi tožbenega zahtevka za plačilo obračunanih zamudnih obresti.

3. Zoper del sodbe sodišča druge stopnje, s katerim je bila potrjena odločitev o zavrnitvi zahtevka za plačilo obračunanih zamudnih obresti, je tožeča stranka vložila revizijo. Uveljavlja bistvene kršitve določb pravdnega postopka iz 1. točke prvega odstavka 370. člena ZPP in zmotno uporabo materialnega prava. Predlaga, da Vrhovno sodišče reviziji ugodi in sodbi sodišč druge in prve stopnje v izpodbijanem delu razveljavi ter zadevo tudi v tem delu vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

4. Revizija je bila vročena toženi stranki in Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije. Tožena stranka v odgovoru predlaga, da Vrhovno sodišče revizijo kot neutemeljeno zavrne.

6. V gospodarskem sporu je revizija dovoljena, če vrednost spornega predmeta glede izpodbijanega dela pravnomočne sodbe presega 5,000.000,00 SIT (490. člen ZPP). Pri določitvi vrednosti spornega predmeta se upošteva le vrednost glavnega zahtevka (prvi odstavek 39. člena ZPP), ne pa tudi vrednost obresti, pravdnih stroškov, pogodbenih kazni in drugih postranskih terjatev, razen če se te ne uveljavljajo kot glavni zahtevek (drugi odstavek 39. člena ZPP).

7. Obresti se štejejo za glavni zahtevek le, če so osnovni, oziroma edini razlog za začetek pravde. Če pa je zahtevek za njihovo plačilo postavljen poleg zahtevka za plačilo glavnice, se vedno štejejo kot postranska terjatev. Takšne narave ne izgubijo niti, če so izračunane kot glavnica, niti ko je v postopku z revizijo sporna le odločitev o njih.

8. Obravnavana revizija izpodbija odločitev o obračunanih zamudnih obrestih. Njihovo plačilo je tožeča stranka zahtevala poleg plačila glavnice, kar pomeni, da gre za postransko terjatev, ki po pravilih procesnega prava nima nikakršne vrednosti (spornega predmeta). Ker ni izpolnjen pogoj za dovoljenost revizije iz zgoraj navedenega 490. člena ZPP, revizija ni dovoljena. Zato jo je Vrhovno sodišče zavrglo (377. člen ZPP).

9. Na podlagi prvega odstavka 165. člena ZPP je Vrhovno sodišče odločilo tudi o stroških revizijskega postopka. Tožeča stranka z revizijo ni uspela, zaradi česar po določbi prvega odstavka 154. člena ZPP sama krije svoje stroške revizijskega postopka. Tožena stranka pa do povrnitve stroškov revizijskega postopka ni upravičena zato, ker stroški za vsebinski odgovor na nedovoljeno revizijo za pravdo niso potrebni (prvi odstavek 155. člena ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.