TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
Sklep VIII R 2/2006
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2006-01-31

določitev drugega stvarno pristojnega sodišča - sodnik porotnik

Status sodnika porotnika, ki mu je mandat že potekel, se ne uvršča med tehtne razloge za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča v sporu, v katerem taka fizična oseba nastopa kot stranka.

Predlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča se zavrne.

Predsednica Delovnega sodišča v Kopru, pred katerim je tožnik sprožil spor kot pred stvarno in krajevno pristojnim sodiščem, je predlagala določitev drugega stvarno pristojnega sodišča. Svoj predlog je utemeljila s tem, da je bil tožnik v zadnjem mandatnem obdobju pri Delovnem sodišču v Kopru sodnik porotnik. To je okoliščina, ki bi lahko vzbudila dvom o nepristranosti sodnikov tega sodišča.

Na podlagi 67. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP - prečiščeno besedilo, Ur. l. RS, št. 36/04) lahko vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako lažje opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi.

Sodišče ugotavlja, da se status sodnika porotnika, ki mu je mandat že potekel, ne uvršča med tehtne razloge splošnega značaja za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča v sporu, v katerem taka fizična oseba nastopa kot stranka. Kolikor bi zaradi preteklega sodelovanja take osebe pri sojenju obstajale okoliščine, ki vzbujajo dvom o nepristranskosti posameznega sodnika, se lahko zadeva obravnava ob upoštevanju določil ZPP o izločitvi sodnika. Šele kolikor bi bilo ugotovljeno, da glede vseh sodnikov sodišča obstajajo konkretno ugotovljene okoliščine iz 6. točke 70. člena ZPP, ki vzbujajo dvom o njihovi nepristranskosti, bi bili podani razlogi za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča v smislu določb 66. člena ZPP.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep VIII Ips 341/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2006-01-31

Revizijo je vložila delavka občinske uprave, ki ima sicer opravljen pravniški državni izpit in jo je za vložitev revizije pooblastil župan. Vendar to ne spremeni dejstva, da revizije ni vložila oseba, ki jo po ZPP edina lahko vloži.

Sodišče prve stopnje je razveljavilo sklepe tožene stranke z dne 26.6.2003 oziroma 23.7.2003, na podlagi katerih je tožniku prenehalo delovno razmerje, naložilo je toženi stranki, da tožnika zaposli in mu od 13.8.2003 dalje izplača plačo, zavrnilo pa je tožbeni zahtevek za zaposlitev na določenem delovnem mestu.

Sodišče druge stopnje je zavrnilo pritožbi obeh strank in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

Zoper pravnomočno sodbo, izdano na drugi stopnji, je vložila tožena stranka revizijo, zaradi bistvene kršitve določb pravdnega postopka iz 14. točke drugega odstavka 339. člena ZPP in zaradi zmotne uporabe materialnega prava.

Revizija je bila v skladu s 375. členom Zakona o pravdnem postopku (Uradno prečiščeno besedilo, Uradni list RS, št. 36/2004 - ZPP)

vročena Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije, in toženi stranki, ki nanjo ni odgovorila.

Tožba v tej zadevi je bila vložena neposredno na sodišče 13.8.2003, prvostopna sodba je bila izdana 27.11.2003, izpodbijana sodba pa je bila sprejeta julija 2005.

Z določbo tretjega odstavka 86. člena ZPP je bilo uzakonjeno obvezno odvetniško zastopanje v postopku z izrednimi pravnimi sredstvi:

stranka v revizijskem postopku lahko opravlja pravdna dejanja samo po pooblaščencu, ki je odvetnik. V skladu s prehodno določbo ZPP (499. člen) se ta določba ne uporablja v tistih zadevah, kjer je bila tožba vložena pred 14.9.1999. Ker je bila v tej zadevi tožba vložena po uveljavitvi ZPP, je treba upoštevati določbo tretjega odstavka 86. člena, kar pomeni, da tožena stranka ne more sama vložiti revizije. Lahko bi jo vložila sama le, če bi imel njen zakoniti zastopnik opravljen pravniški državni izpit (četrti odstavek 86. člena ZPP). Tega tožena stranka niti ne navaja.

Tudi Zakon o delovnih in socialnih sodiščih (Uradni list RS, št.

19/94 in nasl. - ZDSS), ki ga je glede na določbo drugega odstavka 84. člena Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (Uradni list RS, št. 2/2004 - ZDSS-1) treba uporabiti v tem sporu, nima drugačnih določb. Izjema v drugem odstavku 16. člena ZDSS je določena le za zastopanje delavcev oziroma zavarovancev po sindikalnih pooblaščencih.

Revizijo je vložila delavka občinske uprave, ki ima sicer opravljen pravniški državni izpit in jo je za vložitev revizije pooblastil župan. Vendar to ne spremeni dejstva, da revizije ni vložila oseba, ki jo po ZPP edina lahko vloži.

Ker je revizijo vložila oseba, ki nima te pravice, je revizijsko sodišče revizijo kot nedovoljeno zavrglo na podlagi določbe 377.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep VIII R 35/2006
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2006-03-22

spor o pristojnosti - stvarna pristojnost - prostovoljno zavarovanje

V sporu o plačilu premij prostovoljnega zdravstvenega zavarovanja gre za prevladujoče značilnosti pogodbenega razmerja in za ta spor v ZDSS-1 ni predvidena pristojnost delovnega in socialnega sodišča.

Za odločanje v tej zadevi je stvarno pristojno Okrajno sodišče v Mariboru.

Tožeča stranka je 8.5.2003 pred Okrajnim sodiščem v Mariboru vložila predlog za izvršbo na podlagi verodostojne listine, zaradi plačila zneska 47.418 SIT iz naslova neplačanih premij prostovoljnega zdravstvenega zavarovanja po polici tožeče stranke št. 11072653. Na ugovor zoper sklep o izvršbi je izvršilno sodišče dne 25.11.2003 izdani sklep o izvršbi razveljavilo in sklenilo, da se bo postopek nadaljeval po pravilih pravdnega postopka. S sklepom, opr. št. I P 1490/2004 z dne 10.11.2005, se je v nadaljevanju Okrajno sodišče v Mariboru v zadevi izreklo za stvarno nepristojno. Menilo je, da je predmet spora plačilo obveznega zdravstvenega zavarovanja v smislu določb 2. točke 1. odstavka 7. člena Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (ZDSS-1, Ur.l. RS, št. 2/2004) in je zato zadevo odstopilo Delovnemu in socialnemu sodišču v Ljubljani, kot za reševanje socialnih sporov stvarno pristojnemu sodišču.

Delovno in socialno sodišče v Ljubljani pristojnosti ni sprejelo, ker je ugotavljalo, da gre za spor iz prostovoljnega zdravstvenega zavarovanja s prevladujočimi značilnostmi obligacijsko-pravnega razmerja, za katerega stvarna pristojnost delovnega in socialnega sodišča v socialnem sporu v 7. členu ZDSS-1 ni predvidena. Zato je predlagalo, da v skladu z 2. odstavkom 25. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP - prečiščeno besedilo, Ur.l. RS, št. 36/2004) v sporu o pristojnosti odloči Vrhovno sodišče Republike Slovenije.

Za odločanje v tej zadevi je stvarno pristojno Okrajno sodišče v Mariboru.

Iz predloga za izvršbo na podlagi verodostojne listine in predlogu priloženih listin ter navedb tožeče stranke jasno izhaja, da tožeča stranka vtožuje plačilo zneska 47.418 SIT iz naslova neplačanih premij prostovoljnega zdravstvenega zavarovanja, ne pa neplačanih prispevkov za obvezno zdravstveno zavarovanje. Torej ne gre za spor o pravici do in iz obveznega zdravstvenega zavarovanja in plačevanju prispevkov za to zavarovanje, v smislu določb 2.a točke 1. odstavka 7. člena ZDSS-1.

Za spore o plačilu premij prostovoljnega zdravstvenega zavarovanja ZDSS-1 ne določa pristojnosti delovnega in socialnega sodišča. Pravilno ugotavlja delovno in socialno sodišče, da gre v teh sporih za prevladujoče značilnosti pogodbenega obligacijsko-pravnega razmerja. Zato so za sojenje v tovrstnih sporih, katerih vrednost spornega predmeta ne presega 2.000.000 SIT, v skladu s 30. členom ZPP stvarno pristojna okrajna sodišča.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep VIII Ips 268/2005
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2006-05-23

Sodišče prve stopnje je z obravnavanim sklepom zavrnilo tožnikov predlog za izdajo začasne odredbe, da se zadrži učinkovanje odločbe tožene stranke o razporeditvi dokler traja spor o nezakonitosti odločbe o prenehanju delovnega razmerja.

Drugostopenjsko sodišče je z izpodbijanim sklepom zavrnilo pritožbo tožnika in potrdilo sklep sodišča prve stopnje.

Zoper pravnomočni sklep, izdan na drugi stopnji, je vložil tožnik revizijo z isto vlogo, s katero je vložil revizijo zoper pravnomočno sodbo Višjega delovnega in socialnega sodišča opr. št. Pdp 1941/2003-2 z dne 5. 5. 2005.

Revizija je bila v skladu z določbo 375. člena ZPP vročena toženi stranki, ki na revizijo ni odgovorila, in Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije.

Ne da bi se posebej spuščalo v vprašanje, ali je revizija sploh dovoljena, revizijsko sodišče ugotavlja, da je vložena očitno prepozno. Izpodbijani sklep je tožnik osebno prejel avgusta leta 2002 (pooblaščenca takrat ni imel), zato je revizija, vložena leta 2005, vložena daleč po trideset dnevnem roku iz prvega odstavka 367. člena ZPP. Zato jo je Vrhovno sodišče v skladu z določbo 377. člena ZPP kot prepozno zavrglo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep VIII R 49/2006
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2006-05-25

spor o pristojnosti - stvarna pristojnost - obvezno avtomobilsko zavarovanje

Za spor o plačilu premije obveznega avtomobilskega zavarovanja je stvarno pristojno sodišče splošne pristojnosti.

Za odločanje v tej zadevi je stvarno pristojno Okrajno sodišče v Žalcu.

Tožeča stranka je dne 29.4.2005 pred Okrajnim sodiščem v Žalcu vložila predlog za izvršbo na podlagi verodostojne listine zaradi plačila 94.066,00 SIT iz naslova neplačanih premij zavarovanja avtomobilske odgovornosti po polici tožeče stranke, št. 1113352. Na ugovor zoper sklep o izvršbi je izvršilno sodišče dne 24.10.2005 izdani sklep o izvršbi razveljavilo in sklenilo, da se bo postopek nadaljeval po pravilih pravdnega postopka pred Delovnim in socialnim sodiščem v Ljubljani, kot stvarno in krajevno pristojnim sodiščem.

Delovno in socialno sodišče v Ljubljani pristojnosti ni sprejelo, ker je ugotovilo, da ne gre za socialni spor iz 7. člena Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (ZDSS-1, Ur. l. RS, št. 2/04 in 10/04). Zato je predlagalo, da v skladu z 2. odstavkom 25. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP - prečiščeno besedilo, Ur. l. RS, št. 36/04) v sporu o pristojnosti odloči Vrhovno sodišče Republike Slovenije.

Za odločanje v tej zadevi je stvarno pristojno Okrajno sodišče v Žalcu.

Iz predloga za izvršbo na podlagi verodostojne listine in predlogu priloženih listin ter navedb strank v spisu je razvidno, da tožeča stranka vtožuje plačilo zneska 94.066,00 SIT iz naslova neplačanih premij obveznega avtomobilskega zavarovanja. Tovrstni spori se ne uvrščajo med socialne spore iz 7. člena ZDSS-1, temveč gre za spor iz premoženjskih in drugih civilnopravnih razmerij fizičnih in pravnih oseb v smislu določb 1. člena ZPP, za reševanje tovrstnih sporov pa so pristojna sodišča splošne pristojnosti oziroma okrajna sodišča (1. odstavek 30. člena ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep VIII R 65/2006, VIII R 61/2006, VIII R 77/2006
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2006-06-20

Sklep VIII R 65/2006, VIII R 61/2006, VIII R 77/2006

določitev drugega stvarno pristojnega sodišča - delegacija pristojnosti

Pogodbeno razmerje med sodiščem in stranko, ki že traja, je tehten razlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča v sporu med stranko in njenim delavcem.

Za odločanje v tej zadevi se določi Delovno sodišče v Kopru.

Tožeča stranka je dne 20.4.2006 vložila tožbo pri Delovnem sodišču v Celju, s katero je od toženke kot svoje bivše delavke zahtevala plačilo odškodnine zaradi kršitve konkurenčne prepovedi in zaradi izgubljenih in v bodoče izgubljenih poslov. Predsednica delovnega sodišča v Celju je predlagala določitev drugega stvarno pristojnega sodišča, ker ima sodišče s tožečo stranka sklenjeno pogodbo, po kateri ta zanj opravlja strokovne naloge s področja varnosti in zdravja pri delu.

Po 67. členu Zakona o pravdnem postopku (ZPP - uradno prečiščeno besedilo, Ur. l. RS, št. 36/04) lahko Vrhovno sodišče na predlog pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče za postopanje v zadevi, če se bo tako lažje opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Okoliščina, ki jo navaja predsednica Delovnega sodišča v Celju, predstavlja po presoji Vrhovnega sodišča tehten razlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča. Zato je predlogu ugodilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep VIII R 129/2006
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2006-10-18

spor o pristojnosti - stvarna pristojnost - pokojninsko zavarovanje - odplačevanje dolga zavarovanca - vrnitev sredstev - neupravičena obogatitev

Z odplačilom dolga zavarovanca tudi po njegovi smrti, naj bi bila toženca kot zavarovančeva dediča neupravičeno obogatena. Ker med tožnico (Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje Slovenije) in tožencema ne obstaja nobeno drugo razmerje, se spor o vrnitvi zneska, za katerega naj bi bila toženca neupravičeno obogatena, uvršča med spore iz premoženjskih in drugih civilnopravnih razmerij v smislu določb 1. člena ZPP, za katere je stvarno pristojno sodišče splošne pristojnosti.

Za odločanje v tej zadevi je stvarno pristojno Okrajno sodišče v Ljubljani.

Tožeča stranka je pred Okrajnim sodiščem v Ljubljani zahtevala od dedičev pokojnega zavarovanca plačilo zneska 974.444 SIT s pripadki, to je vrnitev vrednosti izplačil iz naslova pokojninskega zavarovanja, ki jih je na račun poplačila bančnega posojila po smrti zavarovanca nakazovala na račun banke, zavarovančeve upnice iz posojilne pogodbe, ker o njegovi smrti ni bila obveščena. Toženca sta kot dediča tožničinega zavarovanca po njegovi smrti prevzela njegovo premoženje in obveznosti.

Okrožno sodišče se je s sklepom, opr. št. P 4024/2005 izreklo za stvarno nepristojno in zadevo odstopilo Delovnemu in socialnemu sodišču v Ljubljani, kot stvarno pristojnemu sodišču. Štelo je, da gre za socialni spor o povrnitvi neupravičeno pridobljenih sredstev iz naslova pokojninskega zavarovanja.

Delovno in socialno sodišče v Ljubljani pristojnosti ni sprejelo in je predlagalo, da na podlagi 2. odstavka 25. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP - prečiščeno besedilo, Uradni list RS, št. 36/04) v sporu o pristojnosti odloči Vrhovno sodišče Republike Slovenije. Menilo je, da gre za spor, za katerega je stvarno pristojno sodišče splošne pristojnosti.

Za odločanje o tej zadevi je stvarno pristojno Okrajno sodišče v Ljubljani.

Z odplačilom dolga zavarovanca tudi po njegovi smrti naj bi bila toženca, kot zavarovančeva dediča, neupravičeno obogatena. Ker med tožnico in tožencema ne obstaja nobeno drugo razmerje, se spor o vrnitvi zneska, za katerega naj bi bila toženca neupravičeno obogatena, uvršča med spore iz premoženjskih in drugih civilnopravnih razmerij v smislu določb 1. člena ZPP. Za tovrstne spore pa so stvarno pristojna sodišča splošne pristojnosti, glede na vrednost spora torej Okrajno sodišče v Ljubljani (1. odstavek 30. člena ZPP), pri katerem je bila tožba vložena.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep VIII R 97/2006, enako tudi VIII R 69/2006, VIII R 91/2006 in VIII R 93/2006.
Sklep VIII R 125/2006
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2006-10-18

spor o pristojnosti - stvarna pristojnost - odškodninski spor - individualni delovni spor

Ker iz podatkov spisa ne izhaja, da bi se tožnica poškodovala kot delavka katere od toženk, niso podani elementi delovnega spora.

Za odločanje v tej zadevi je stvarno pristojno Okrožno sodišče v Mariboru.

Tožeča stranka je pred Okrožnim sodiščem v Mariboru zahtevala plačilo odškodnine v skupnem znesku 3.550.000,00 SIT s pripadki zaradi poškodbe v posledici padca ob odhodu iz trgovine drugotoženke z dne 1.2.2005.

Okrožno sodišče v Mariboru se je s sklepom II P 544/2005-6 z dne 18.11.2005 v zadevi izreklo za stvarno nepristojno in zadevo odstopilo Delovnemu sodišču v Mariboru kot stvarno pristojnemu sodišču.

Delovno sodišče v Mariboru pristojnosti ni sprejelo in je predlagalo, da v sporu o pristojnosti odloči Vrhovno sodišče RS. Navajalo je, da iz navedb v tožbi in odgovoru na tožbo ne izhaja, da bi se tožnica poškodovala kot delavka drugotoženke, temveč kot kupec ob obisku v njeni trgovini.

Za odločanje v tej zadevi je stvarno pristojno Okrožno sodišče v Mariboru.

Iz dosedanjih podatkov v spisu ne izhaja, da bi bila tožnica v delovnem razmerju pri kateri od toženk. Zato niso podani elementi delovnega spora v smislu določb 5. člena Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (ZDSS-1, Uradni list RS, št. 2/04). Gre za spor iz premoženjskih oziroma civilnopravnih razmerij fizičnih in pravnih oseb v smislu določb 1. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP - prečiščeno besedilo, Uradni list RS, št. 36/04), o katerem je pristojno odločati sodišče splošne pristojnosti. V skladu z določbami 32. člena ZPP je to, glede na vrednost spora, Okrožno sodišče v Mariboru.

Glede na povedano je sodišče na podlagi 2. odstavka 25. člena ZPP sklenilo, kot v izreku.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep VIII Ips 162/2006
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2006-09-12

revizija - dovoljenost revizije - sporni predmet - vrednost spornega predmeta - zakonske zamudne obresti

Prisojene zakonske zamudne obresti od posameznih mesečno zapadlih razlik plač predstavljajo postransko terjatev, ki se pri ugotavljanju vrednosti spornega predmeta oz. vrednosti izpodbijanega dela pravnomočne sodbe ne upošteva.

Sodišče prve stopnje je v celoti zavrnilo tožničin zahtevek za plačilo razlike plač za čas od meseca marca 1997 do meseca avgusta 1999.

Na tožničino pritožbo je sodišče druge stopnje sodbo sodišča prve stopnje delno spremenilo in za sporno obdobje tožnici dosodilo posamične mesečne razlike plače, ki v seštevku bruto zneskov znašajo 385.420 SIT. Od mesečno zapadlih neto razlik plače je tožnici dosodilo tudi zakonske zamudne obresti.

Zoper ugodilni del pravnomočne sodbe sodišča druge stopnje vlaga tožena stranka revizijo zaradi bistvenih kršitev določb pravdnega postopka in zmotne uporabe materialnega prava. Pri tem utemeljuje dovoljenost revizije z vrednostjo izpodbijanega dela pravnomočne sodbe 1,363.893 SIT, upoštevaje v tem znesku tudi prisojene in že zapadle zakonske zamudne obresti.

Revizija je bila v skladu s 375. členom Zakona o pravdnem postopku (ZPP - Uradno prečiščeno besedilo, Ur. l. RS, št. 36/04) vročeno tožnici, ki nanjo ni odgovorila in Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije v Ljubljani.

V skladu z 2. odstavkom 367. člena ZPP je v premoženjskih sporih revizija dovoljena, če vrednost izpodbijanega dela pravnomočne sodbe presega 1,000.000 tolarjev. V skladu z 39. členom ZPP se kot vrednost spornega predmeta vzame samo vrednost glavnega zahtevka. Obresti, pravdni stroški, pogodbena kazen in druge postranske terjatve se pri tem ne upoštevajo, razen če se ne uveljavljajo kot glavni zahtevek.

V tem sporu predstavljajo glavni zahtevek, glede katerega se izpodbija pravnomočna sodba, mesečne razlike plač, ki v seštevku znašajo 385.420 SIT. Prisojene zakonske zamudne obresti od neto zneskov spornih razlik plač predstavljajo postransko terjatev iz 2. odstavka 39. člena ZPP, ki se pri ugotavljanju vrednosti spora oziroma vrednosti izpodbijanega dela pravnomočne sodbe ne upošteva.

Glede na povedano vrednost izpodbijanega dela pravnomočne sodbe ne dosega zneska za dovoljenost revizije iz 2. odstavka 367. člena ZPP. Zato je sodišče vloženo revizijo v skladu z določbami 377. člena in upoštevaje določbe 2. odstavka 374. člena ZPP kot nedovoljeno zavrglo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep VIII R 121/2006
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2006-10-18

stvarna pristojnost - spor o pristojnosti - podjemna pogodba

Vsebino spora v prvi vrsti določa tožbeni zahtevek in pravna podlaga, ki se navaja v tožbi.

Za odločanje v tej zadevi je stvarno pristojno Okrajno sodišče v Šmarju pri Jelšah.

Tožeča stranka je pred Okrajnim sodiščem v Šmarju pri Jelšah zahtevala od tožene stranke plačilo zneska 1.213.622,00 SIT s pripadki in to iz naslova stroškov, ki naj bi nastali v zvezi z delom toženca na podlagi podjemne pogodbe o poučevanju kandidatov za praktični del vozniškega izpita oziroma ker se toženec ni držal dogovorov v zvezi s to pogodbo.

V odgovoru na tožbo je toženec navajal, da je bil pri tožnici od 25.10.2004 do 15.5.2005 zaposlen v smislu dopolnilnega delovnega razmerja. Dejansko naj bi šlo za prostovoljno vključitev v organizirani delovni proces pri tožeči stranki in za osebno, nepretrgano opravljanje dela za plačilo po navodilih in pod nadzorom delodajalca.

S sklepom opr. št. P 117/2005 z dne 25.10.2005 se je v zadevi Okrajno sodišče v Šmarju pri Jelšah izreklo za stvarno nepristojno in zadevo odstopilo Delovnemu sodišču v Celju, kot stvarno in krajevno pristojnemu sodišču. Ugotavljalo je, da gre za spor zaradi plačila denarnega zneska iz naslova sklenjene pogodbe o delu in financiranju izobraževanja, kar naj bi bil spor v zvezi s postopkom zaposlovanja oziroma spor o pravicah, obveznostih in odgovornostih iz delovnega razmerja med delavcem in delodajalcem v smislu določb 5. člena Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (ZDSS-1, Ur. l. RS, št. 2/04), saj sta stranki sklenili pogodbo o delu.

Delovno sodišče pristojnosti ni sprejelo in je predlagalo, da na podlagi določb 2. odstavka 25. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP - UPB, Ur. l. RS, št. 36/04) v sporu o pristojnosti odloči Vrhovno sodišče Republike Slovenije.

Za odločanje v tej zadevi je stvarno pristojno Okrajno sodišče v Šmarju pri Jelšah.

Vsebino spora v prvi vrsti določa tožbeni zahtevek in pravna podlaga, ki se navaja v tožbi. V tej zadevi tožeča stranka zahteva vračilo denarnih zneskov, ki so bili tožencu izplačani na podlagi podjemne pogodbe, ki se sklicuje na določbe 619. - 648. člena Obligacijskega zakonika (OZ, Ur. l. RS, št. 83/2001). Tožeča stranka zanika, da bi bil toženec pri njej v delovnem razmerju oziroma da bi imela z njim sklenjeno pogodbo o zaposlitvi v smislu določb Zakona o delovnih razmerjih (ZDR, Ur. l. RS, št. 42/02) in ugotovitev obstoja delovnega razmerja ni bila predmet tožbenega zahtevka.

Glede na povedano sodišče ugotavlja, da v tej zadevi niso podani bistveni elementi delovnega spora v smislu določb 5. člena ZDSS-1, temveč gre za spor iz premoženjskih in drugih civilnopravnih razmerij fizičnih in pravnih oseb iz 1. člena ZPP. Za to vrsto sporov pa so stvarno pristojna sodišča splošne pristojnosti (30. člen ZPP).

ZPP člen 25, 25/2.ZDSS-1 člen 5, 5/1.OZ člen 619.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.