Sodba III Ips 43/2004
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2004-12-07

Jasno se morata razlikovati firmi s sestavinami, kot jih pozna ZGD. Zato je za vprašanje, ali se firmi jasno razlikujeta, nepomembno, če gospodarski družbi skupaj s firmo trenutno uporabljata tako grafično upodobitev (obliko in barvo črk ter podlago), ki prispeva k njunemu razlikovanju pri opravljanju gospodarske dejavnosti.

Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek, s katerim je tožeča stranka zahtevala, da tožena stranka opusti uporabo in predlaga izbris v sodnem registru registrirane firme AVTOŠOLA PREDNOST STORITVE d.o.o. Maribor, Sokolska 14, da ji plača odškodnino v višini 100.000,00 SIT in ji povrne pravdne stroške. Odločilo je še o povrnitvi pravdnih stroškov.

Pritožbo tožeče stranke je pritožbeno sodišče zavrnilo glede odškodninskega zahtevka, v preostalem delu pa je pritožbi ugodilo, tako da je ugodilo tožbenemu zahtevku. Odločilo je še o pritožbenih stroških.

Zanjo neugodni del sodbe pritožbenega sodišča izpodbija z revizijo tožena stranka zaradi bistvene kršitve določb pravdnega postopka in zmotne uporabe materialnega prava.

Revizija je bila vročena tožeči stranki, ki pa nanjo ni odgovorila.

Revident ne pove naravnost, v čem naj bi drugostopenjsko sodišče zagrešilo bistveno kršitev določb pravdnega postopka iz 14. točke 2. odstavka 339. člena ZPP. Uveljavljani kršitvi se revizija najbolj približa z zatrjevanjem, da višje sodišče "svoje trditve, da naj bi bili s stališča povprečnega človeka firmi pravdnih strank nedvomno zamenljivi, ni z ničemer utemeljilo." Višje sodišče je navedlo razloge v prid stališču o zamenjivosti obeh firm v 2. odstavku 3. strani sodbe. Zato v tem pogledu uveljavljana bistvena kršitev določb pravdnega postopka ni bila zagrešena.

Po določbi 1. odstavka 21. člena ZGD se mora firma družbe jasno razlikovati od firm drugih družb. Tožeča stranka ima od 31.7.1993 registrirano firmo: "PREDNOST avto šola, storitve in trgovina d.o.o." in skrajšano firmo: "PREDNOST d.o.o.", tožena stranka pa od 7.11.2000 firmo: "AVTOŠOLA PREDNOST storitve d.o.o." in skrajšano firmo:

"AVTOŠOLA PREDNOST d.o.o.". Pritožbeno sodišče je pri sklepanju o tem, ali se firma tožene stranke jasno razlikuje od firme tožeče stranke, upoštevalo predvsem, da so v obeh firmah uporabljene besede "PREDNOST, avtošola, storitve", in je na podlagi tega pravilno sklepalo, da sta obe firmi s stališča povprečnega človeka (zagotovo) zamenljivi.

Firme družb se morajo razlikovati na območju (celotne) Republike Slovenije. Zato je nepomembno, na katerem območju trenutno opravljata svojo dejavnost obe gospodarski družbi (pravdni stranki). Tožeči stranki zato ni bilo treba dokazovati, da svoje storitve oglašuje in opravlja tudi na območju Maribora in Celja (kar je sicer zatrjevala).

Jasno se morata razlikovati firmi s sestavinami, kot jih pozna ZGD. Zato je za vprašanje, ali se firmi jasno razlikujeta, nepomembno, če gospodarski družbi skupaj s firmo trenutno uporabljata tako grafično upodobitev (obliko in barvo črk ter podlago), ki prispeva k njunemu razlikovanju pri opravljanju gospodarske dejavnosti.

Revident ne more uspeti z zatrjevanjem, da za družbe, ki se ukvarjajo z dejavnostjo avtošole, sploh ni pomembno, kakšen naziv imajo, češ, da je pomembno predvsem ime inštruktorja, ki izvaja šolanje kandidatov. S takim razlogovanjem ni mogoče obiti jasne zakonske določbe, ki terja jasno razlikovanje firm družb, ne glede na to, s kakšno dejavnostjo se ukvarjajo.

Revidentu tudi ni mogoče pritrditi, ko uveljavlja, da sta obe firmi prestali preizkus zamenljivosti že ob vpisu v sodni register. ZGD z določbami 23. člena predpostavlja možnost, da sodišča registrirajo firme, ki se med seboj ne razlikujeta dovolj. Prav za tak primer daje družbi, ki meni, da se firma druge družbe ne razlikuje dovolj od njene že prej registrirane firme, pravico do tožbe, s katero lahko zahteva opustitev uporabe firme, njen izbris iz registra in odškodnino.

Ker se je izkazalo, da uveljavljani revizijski razlogi niso podani, prav tako ne tisti, katere mora in sme upoštevati po uradni dolžnosti (371. člen ZPP), je revizijsko sodišče revizijo tožene stranke zavrnilo (378. člen ZPP). Zavrnitev obsega tudi stroškovni del.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.