TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
Sklep I R 26/2004
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2004-03-25

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - prenos pristojnosti zaradi dvoma v nepristranskost sodnika - nezadovoljstvo stranke s procesnim vodstvom

Nezadovoljstvo stranke s procesnim vodstvom na naroku in s siceršnjim delom konkretnega sodnika ni razlog za prenos pristojnosti. To tudi ni nezadovoljstvo stranke z odločbami in razlogi v teh odločbah.

Zlasti pa ne more biti tak razlog predlagateljev dvom, kako bi eventuelno ravnala predsednica sodišča, če bi on vložil predlog za izločitev določenega sodnika.

Predlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča se zavrne.

V nepravdnem postopku za določitev nujne poti je Okrajno sodišče v Radovljici s sklepom z dne 20.2.2004 predlagatelju naložilo plačilo predujma za stroške zunanjega poslovanja sodišča in v razlogih povzelo vsebino nekaterih določb Zakona o nepravdnem postopku.

Predlagatelj v pritožbi proti temu sklepu graja način vodenja naroka, zaradi česar meni, da bi se morala sodnica zaradi odklonilnega razloga izločiti, kar potrjujejo tudi razlogi izpodbijanega sklepa glede stroškov nepravdnega postopka. Zato predlagatelj dvomi v nepristranskost te sodnice, dvomi pa tudi v pravilnost eventuelne odločitve predsednice sodišča o eventuelnem predlogu za izločitev in določitev drugega sodnika, ker je predsednica žena pooblaščenca nasprotnega udeleženca. Zato med drugim predlaga, naj se zadevo prepusti drugemu sodišču.

Okrajno sodišče v Radovljici je tožnikov predlog odstopilo v reševanje vrhovnemu sodišču.

Predlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča ni utemeljen.

Vrhovno sodišče lahko na podlagi 67. člena Zakona o pravdnem postopku v zvezi s 37. členom Zakona o nepravdnem postopku na predlog stranke določi drugo stvarno pristojno sodišče, da odloča o zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Nezadovoljstvo stranke s procesnim vodstvom na naroku in s siceršnjim delom konkretnega sodnika ni razlog za prenos pristojnosti. To tudi ni nezadovoljstvo stranke z odločbami in razlogi v teh odločbah. Zlasti pa ne more biti tak razlog predlagateljev dvom, kako bi eventuelno ravnala predsednica sodišča, če bi on vložil predlog za izločitev določenega sodnika. Zato je vrhovno sodišče zavrnilo predlagateljev predlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 18/2004
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2004-03-25

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - prenos pristojnosti zaradi poznanstva med stranko in sodniki - bivši odvetnik kot stranka

Dejstvo, da je tožnik dolga leta odvetnik na koprskem območju in zato prijatelj ali znanec ljudi, ki delajo na sodišču, ne predstavlja nobenega od razlogov iz 67. člena ZPP.

Tožnik je pri Okrožnem sodišču v Kopru vložil tožbo, s katero od obeh tožencev zahteva, da mu solidarno vrneta tolarsko vrednost 33.000 DEM kupnine. Toženca v odgovoru na tožbo med drugim predlagata določitev drugega stvarno pristojnega sodišča, ker tožnik kot odvetnik že dolga leta nastopa pred koprskim sodiščem in ima tu navezana razna prijateljstva ter profesionalna poznanstva. Tožnik v dopisu z dne 17.2.2004 izjavlja, da ne gre za razloge, ki bi utemeljevali prenos pristojnosti, se pa kljub temu s predlogom strinja. Če bo temu predlogu ugodeno, bi bil primeren prenos na sodišče v Brežicah zaradi bližine prič. Sodišče v spremnem dopisu še dodaja, da je tožnikov sin zaposlen pri njih kot strokovni sodelavec.

Vrhovno sodišče lahko na podlagi določbe 67. člena Zakona o pravdnem postopku na predlog stranke določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. V tej zadevi ugotavlja, da sta prenos pristojnosti predlagala le oba toženca.

Dejstvo, da je tožnik dolga leta odvetnik na koprskem območju in zato prijatelj ali znanec ljudi, ki delajo na sodišču, ne predstavlja nobenega od razlogov iz navedene zakonske določbe. Uveljavljani razlog nakazuje na dvom obeh tožencev v nepristranskost sojenja, vendar tak tudi sicer nekonkretiziran dvom ne more biti utemeljen. Sodnik mora pri sojenju vselej ravnati tako, da varuje nepristranskost in neodvisnost sojenja. Pri svojem delu prihajajo sodniki v stike s strankami, njihovimi sorodniki, pooblaščenci in odvetniki, saj je taka narava njihovega dela. Tudi morebitno srečevanje sodnikov in odvetnikov izven sojenja ne vpliva in ne sme vplivati na sojenje v posameznih zadevah. Zato je vrhovno sodišče zavrnilo neutemeljen predlog obeh tožencev.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 33/2004
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2004-04-15

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz razlogov smotrnosti - izvršilni postopek - sorodstvo stranke z eno izmed sodnic

Vsebina izvršilnega postopka je prisilna, sodna izvršitev izvršilnega naslova, neposredna dejanja izvršbe pa opravljajo izvršitelji. Spričo te narave postopka in načina izvršitve terjatve, vsebovane v izvršilnem naslovu, ni videti razloga za prenos pristojnosti zaradi sorodstvenega razmerja stranke v postopku z eno izmed sodnic sodišča.

Predlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča se zavrne.

Predsednica sodišča, na katerem je upnik vložil izvršilni predlog, je predlagala vrhovnemu sodišču, naj v skladu s 67. členom Zakona o pravdnem postopku določi drugo stvarno pristojno sodišče za ta postopek. Dolžnica je namreč sestrična sodnice tega sodišča. Že v petih drugih zadevah, v katerih so bili oziroma so stranke sorodniki te sodnice, je bilo določeno za obravnavanje zadev drugo sodišče.

Po omenjenem zakonskem predpisu lahko vrhovno sodišče na predlog pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da obravnava zadevo, če obstajajo za to tehtni razlogi. Razloga, ki ga navaja sodišče, pa ni mogoče uvrstiti mednje. Gre za izvršilni postopek, katerega vsebina je prisilna, sodna izvršitev izvršilnega naslova, neposredna dejanja izvršbe pa opravljajo izvršitelji. Spričo te narave postopka in načina izvršitve terjatve, vsebovane v izvršilnem naslovu, ni videti razloga za prenos pristojnosti zaradi sorodstvenega razmerja stranke v postopku z eno izmed sodnic sodišča. Glede na opozorilo, da je že bila odrejena delegacija v drugih postopkih, ki se jih je udeleževala dolžnica, je treba povedati, da v nobenem izmed njih ni šlo za izvršilni postopek. Neutemeljen predlog je moralo zato vrhovno sodišče zavrniti.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep III R 54/2004, enako tudi III R 48/2004
Sklep I R 16/2004, enako tudi I R 104/2003, I R 32/2004, I R 3/2004
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2004-03-25

spor o pristojnosti - več sredstev in predmetov izvršbe - dodatno sredstvo izvršbe - izvršba na nepremičnine - krajevna pristojnost

Za odločitev o predlogu za dodatno sredstvo izvršbe je pristojno sodišče, ki je že odločilo o predlogu za izvršbo.

Za odločitev o predlogu je krajevno pristojno Okrajno sodišče v Ljubljani.

Upnik je dne 5.6.2003 pri Okrajnem sodišču v Ljubljani v izvršilni zadevi opr. št. I 19855/98 predlagal dodatno sredstvo izvršbe in sicer izvršbo na nepremičnino dolžnice, vpisane pri vl. št. 451 k.o. ...

Okrajno sodišče v Ljubljani se je s sklepom opr. št. In 687/2003-4 z dne 16.9.2003 v zvezi s sklepom 687/2003-7 z dne 11.11.2003 izreklo za krajevno nepristojno za odločanje o tem predlogu, in je zadevo odstopilo Okrajnemu sodišču v Lendavi. Navedlo je, da leži dolžničina nepremičnina, na katero je predlagana izvršba, na območju Okrajnega sodišča v Lendavi.

Okrajno sodišče v Lendavi ni sprejelo pristojnosti in je dne 19.2.2004 predlagalo, da Vrhovno sodišče RS odločbi v sporu o pristojnosti.

Za odločitev o predlogu je krajevno pristojno Okrajno sodišče v Ljubljani.

Sklep o krajevni nepristojnosti Okrajnega sodišča v Ljubljani temelji na določbi 166. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju (ZIZ, Uradni list RS, št. 51/98 in 75/2002), po kateri je za odločitev o predlogu za izvršbo na nepremičnino in za samo izvršbo krajevno pristojno sodišče, na območju katerega je nepremičnina. Navedeno sodišče pa je prezrlo, da upnik ni vložil predloga za izvršbo, ampak predlog, da se dovoli, poleg dosedanjega sredstva izvršbe, še dodatno novo sredstvo izvršbe. Zaradi izterjave upnikove terjatve 1.899.568,70 SIT že teče izvršilni postopek pri Okrajnem sodišču v Ljubljani, pod opr. št. I 19855/98. Do konca izvršilnega postopka lahko sodišče po 3. odstavku 34. člena ZIZ dovoli poleg že dovoljenih sredstev oziroma predmetov, izvršbo še z drugimi sredstvi ali na drugih predmetih. Mogoča je torej razširitev izvršbe oziroma naknadna kumulacija sredstev in predmetov izvršbe. Za odločitev o predlogu za dodatno sredstvo izvršbe pa je po 1. odstavku 35. člena ZIZ pristojno sodišče, ki je že odločilo o predlogu za izvršbo. To pa je Okrajno sodišče v Ljubljani, zato je Vrhovno sodišče na podlagi 2. odstavka 25. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ odločilo, da je za odločitev o predlogu pristojno to sodišče.

ZIZ člen 15, 34, 34/3, 35, 35/1.ZPP člen 25, 25/2.

Opr. št: I R 104/2003, ECLI:SI:VSRS:2003:I.R.104.2003

Opr. št: I R 32/2004, ECLI:SI:VSRS:2004:I.R.32.2004

Opr. št: I R 3/2004, ECLI:SI:VSRS:2004:I.R.3.2004

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep I R 5/2006, enako tudi I R 130/2005
Sklep I R 35/2004
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2004-04-22

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - prenos pristojnosti zaradi dvoma v nepristranskost sodnikov - sorodstvo pravdne stranke in sodnika

Ali sorodstvena povezanost stranke z enim od več sodnikov na pristojnem sodišču vpliva na objektivno nepristranost sodišča, je odvisno od vrste in narave konkretnega spora, ravnanja strank in drugih okoliščin.

Predlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča se zavrne.

Tožnica je 20.10.2000 pri krajevno pristojnemu Okrajnemu sodišču v ... vložila tožbo, s katero od toženke zahteva 500.000 SIT odškodnine zaradi duševnih bolečin, ki jih je prestala zaradi razžalitve dobrega imena in časti. Sodišče je na naroku 16.5.2002 že zaslišalo obe pravdni stranki in narok zaključilo. Tožnica je z vlogo z dne 10.9.2003 sporočila, da se stranki nista izvensodno poravnali in zato prosila za pospešitev postopka. Nato je sodišče z dopisom z dne 22.3.2004 vrhovnemu sodišču predlagalo, naj v tej zadevi določi drugo stvarno pristojno sodišče, ker je toženka sestrična sodnice tega sodišča in še pojasnilo, da je bilo tako odločeno že v več zadevah, v katerih je nastopala toženka.

Vrhovno sodišče lahko na podlagi 67. člena Zakona o pravdnem postopku na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Sorodstveno razmerje stranke z enim od sodnikov bi lahko predstavljalo tak tehten razlog, vendar ne v vsakem primeru. Ali gre v konkretni zadevi za tak razlog, je odvisno od vrste in narave spora, ravnanja strank in drugih okoliščin. Sorodstvena povezanost stranke z enim od več sodnikov na pristojnemu sodišču po presoji vrhovnega sodišča sama po sebi ne vpliva na subjektivno nepristranost ostalih sodnikov na tem sodišču, ki se kaže v njihovem osebnem prepričanju v konkretni zadevi in se domneva. Utegnila pa bi vplivati na objektivno nepristranost sodišča, torej tako, ki mora izključiti dvom, ki bi omajal zaupanje strank v odločanje sodišča.

V obravnavani zadevi gre za običajen odškodninski spor zaradi razžalitve. Narava takega spora ne zahteva posebnega pristopa pri obravnavanju kot na primer pri statusnih preživninskih ali drugih podobnih zadevah. Sodišče je v tej zadevi (pa tudi v predhodni pravnomočno končani kazenski zadevi) že izvajalo dokaze, stranki pa sta izmenjali več vlog, vendar nobena ni izrekla kakega pomisleka v nepristranost sodišča. Zato ni mogoče šteti, da obstoj sorodstvenega razmerja toženke z eno od sodnic na tem sodišču vpliva na objektivno nepristranost sodišča. Vrhovno sodišče je neutemeljen predlog za prenos pristojnosti zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 2/2004
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2004-04-01

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - skupna prostorska lokacija sodišč - stranka uslužbenka sodišča

Prenos pristojnosti: tožeča stranka je zaposlena na sodišču krajevne pristojnosti.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrajno sodišče v Brežicah.

Tožeča stranka je pred Okrajnim sodiščem v Krškem vložila proti toženi stranki tožbo zaradi plačila zneska 1.680.000 SIT. Temelj tožbenega zahtevka so neplačani preživninski zneski za hčerko pravdnih strank, mladoletno ...

V odgovoru na tožbo pa je tožena stranka predlagala, naj o stvari odloči drugo stvarno pristojno sodišče, ker je tožnica zaposlena pri krajevno pristojnem sodišču.

Predlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča je utemeljen.

Po določbi 67. člena ZPP lahko vrhovno sodišče tudi na predlog stranke določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Navedeni tehtni razlogi so po mnenju tožene stranke v tem, da je tožnica zaposlena pri stvarno pristojnem sodišču, kar bi lahko vplivalo na nepristranskost sojenja. Res je sicer, da je tožnica po sporočilu stvarno in krajevno pristojnega Okrajnega sodišča v Krškem zaposlena na Okrožnem sodišču v Krškem, vendar pa gre za skupno prostorsko lokacijo in stike med sodniki in sodnim osebjem obeh sodišč. Ne glede na to je pomembna okoliščina za odločitev o prenosu pristojnosti predvsem v naravi spora, saj gre, med drugim, tudi za ocenjevanje družinskih razmer med pravdnima strankama. Podani so torej tehtni razlogi za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča, v tem primeru bližnjega Okrajnega sodišča v Brežicah.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 17/2004
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2004-03-18

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz razlogov smotrnosti - paraplegik - dostopnost sodne stavbe

Dejstvo, da je stranka paraplegik in da potrebuje dva močna moška, da ga preneseta v pravo nadstropje sodišča, medtem ko je na sodišču v Mariboru dvigalo in tako potrebuje pomoč le ene osebe, je pogoj za smotrno delegacijo.

Za odločanje v tej pravdni zadevi se določi Okrajno sodišče v Mariboru.

V tej pravdni zadevi, ki teče pred Okrajnim sodiščem v Slovenski Bistrici, je toženec podal predlog za prenos pristojnosti na stvarno pristojno Okrajno sodišče v Mariboru. Predlog utemeljuje s tem, da je paraplegik in da potrebuje dva močna moška, da ga preneseta v prvo nadstropje sodišča, medtem ko je na sodišču v Mariboru dvigalo in tako potrebuje pomoč le ene osebe.

Po 67. členu Zakona o pravdnem postopku lahko vrhovno sodišče na predlog stranke določi drugo stvarno pristojno sodišče, da obravnava zadevo, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Med te pogoje za smotrno delegacijo spadajo tudi navedene okoliščine na toženčevi strani. Po drugi strani pa za tožnico in njeno pooblaščenko prenos pristojnosti na bližnje sodišče v Maribor ne bo otežkočilo njune udeležbe v pravdi. Predlogu je bilo zato treba ugoditi.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep III R 54/2004, enako tudi III R 48/2004
Sklep II Ips 345/2003
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2004-05-13

dovoljenost revizije - vrednost spornega predmeta - zavrženje revizije

V premoženjskih sporih je revizija dovoljena, če vrednost izpodbijanega dela pravnomočne sodbe presega 1.000.000 SIT. Ker v konkretnem primeru ta vrednost ni presežena, je revizijsko sodišče nedovoljeno revizijo zavrglo.

Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožničin zahtevek, da ji mora toženec plačati 920.000 SIT odškodnine za nepremoženjsko škodo, ki jo je utrpela v nesreči z motorno kosilnico. Pritožbeno sodišče je njeno pritožbo zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

Zoper to sodbo je tožnica vložila revizijo zaradi zmotne uporabe materialnega prava.

Revizija je bila vročena tožencu, ki nanjo ni odgovoril, in Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije.

V premoženjskih sporih je revizija dovoljena, če vrednost izpodbijanega dela pravnomočne sodbe presega 1.000.000 SIT (drugi odstavek 367. člena Zakona o pravdnem postopku - Uradni list RS, št. 26/99 - 2/2004 - ZPP). Ker v konkretnem primeru ta vrednost ni presežena, je revizijsko sodišče nedovoljeno revizijo zavrglo (377. člen ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep II Ips 707/2009, enako tudi VS RS Sklep II Ips 846/2009, VS RS Sklep II Ips 760/2009, VS RS Sklep II Ips 685/2009, VS RS Sklep II Ips 490/2009
Sklep I R 22/2004
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2004-07-08

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti zaradi tehtnih razlogov - sorodstvene vezi strank in sodnikov prvostopenjskega in drugostopenjskega sodišča

V vlogi toženca navedena dejstva ne bi smela vplivati na subjektivno nepristranskost sodnikov, ki sodijo na podlagi ustave in zakonov in na podlagi svojega osebnega prepričanja v konkretni zadevi, vendar bi bila lahko prizadeta objektivna nepristranost sodišča, saj bi toženec dvomil v pristranost in ne bi zaupal v pravilnost postopka. To pa je dovolj tehten razlog, da se je Vrhovno sodišče Republike Slovenije odločilo, naj v zadevi postopa stvarno pristojno sodišče, ki je v bližini.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrožno sodišče v Mariboru.

V tej zadevi je bila vložena tožba pri Okrajnem sodišču v Celju, ki je predlagalo, naj Vrhovno sodišče določi drugo sodišče, ki bo postopalo v zadevi, ker je tožnica hči višje sodnice ... Vrhovno sodišče tedaj predlogu ni ugodilo, ker tožnica ni sorodnica z nikomer od sodnikov prvostopenjskega sodišča in zato v tej fazi postopka ni našlo nobenega tehtnega razloga, zaradi katerega bi bilo treba sojenje prenesti na drugo sodišče.

Pozneje je toženec vložil predlog za dodelitev zadeve drugemu sodišču in pojasnil, da na sodišču, ki naj bi odločalo v zadevi, prav na pravdnem oddelku dela tudi njegova bivša žena ... Glede na to, da sedaj prosi za delegacijo toženec, Vrhovno sodišče ugotavlja, da v njegovi vlogi navedena dejstva ne bi smela vplivati na subjektivno nepristranskost sodnikov, ki sodijo na podlagi ustave in zakonov in na podlagi svojega osebnega prepričanja v konkretni zadevi, vendar bi bila lahko prizadeta objektivna nepristranost sodišča, saj bi toženec dvomil v pristranost in ne bi zaupal v pravilnost postopka. To pa je dovolj tehten razlog, da se je Vrhovno sodišče Republike Slovenije odločilo, naj v zadevi postopa stvarno pristojno sodišče, ki je v bližini.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II Ips 705/2003
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2004-07-14

Potem ko je bila revizija predložena Vrhovnemu sodišču Republike Slovenije, je prva nasprotna udeleženka umaknila revizijo. Glede na to, da sodišče o vloženem izrednem pravnem sredstvu še ni izdalo odločbe (drugi odstavek 334. člena ZPP v zvezi s 383. členom ZPP), je ugotovilo dovoljeno razpolaganje nasprotne udeleženke in o reviziji ne bo odločalo.

Ugotovi se, da je prva nasprotna udeleženka umaknila revizijo.

Predlagatelji krijejo svoje stroške za odgovor na revizijo.

Sodišče prve stopnje je odločilo, da mora Republika Slovenija vrniti premoženje S.K., umrlemu 20.1.1964, v obliki odškodnine v višini 167.342 nemških mark ali 85.561 evrov v obveznicah Republike Slovenije, z obrestmi od 1.7.1992 do izdaje obveznic v višini vlog na vpogled pri treh največjih bankah po deležu varčevalcev v Republiki Sloveniji, od dneva izdaje obveznic do izročitve pa z obrestmi, ki jih določa Uredba o izdaji obveznic za plačilo odškodnine zaradi razveljavitve kazni zaplembe premoženja. Predlog za vrnitev zaplenjenega premoženja proti drugi nasprotni udeleženki je zavrnilo. Proti sklepu prvostopenjskega sodišča se je pritožila prva nasprotna udeleženka in sodišče druge stopnje je njeno pritožbo zavrnilo ter potrdilo sklep sodišča prve stopnje.

Proti sklepu pritožbenega sodišča je prva nasprotna udeleženka vložila revizijo in predlagala naj Vrhovno sodišče Republike Slovenije (1) spremeni izpodbijani sklep, ki se nanaša na obračunavanje obresti, tako da se priznajo obresti od pravnomočnosti odločbe o določitvi višine odškodnine za zaplenjeno premoženje, ali (2) razveljavi sklepa sodišč druge in prve stopnje in zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo odločanje.

Po 375. členu Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS, št. 36/04 - uradno prečiščeno besedilo) je bila revizija v zvezi s 37. členom Zakona o nepravdnem postopku (ZNP, Ur. l. SRS, št. 30/86 in RS, št. 55/92) vročena predlagateljem, ki so nanjo odgovorili. Predlagali so njeno zavrnitev, ker so menili, da je sodišče odločilo v skladu z jasno določbo ZIOOZP. Revizija je bila poslana tudi Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije.

Potem ko je bila revizija predložena Vrhovnemu sodišču Republike Slovenije, je prva nasprotna udeleženka umaknila revizijo. Glede na to, da sodišče o vloženem izrednem pravnem sredstvu še ni izdalo odločbe (drugi odstavek 334. člena ZPP v zvezi s 383. členom ZPP), je ugotovilo dovoljeno razpolaganje nasprotne udeleženke in o reviziji ne bo odločalo.

Izrek o pravdnih stroških temelji na 155. členu ZPP. Sodišče je namreč ugotovilo, da v odgovoru na revizijo ni nič takega, česar predlagatelji še ne bi navedli, zato stroški za odgovor na revizijo niso bili potrebni za pravdo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.