Sodba VIII Ips 38/2004
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2004-10-12

delovno razmerje za določen čas - razlogi za sklenitev delovnega razmerja za določen čas

Glede na ugotovitve sodišča v izpodbijani sodbi, da je tožena stranka delovno razmerje s tožnikom za določen čas sklepala zato, ker še ni imela obratovalnega dovoljenja za glavno dejavnost in ker ni imela lastnih prostorov, je pravilen tudi zaključek sodišča, da to ne morejo biti zakoniti razlogi za sklepanje delovnega razmerja za določen čas.

Prvostopenjsko sodišče je zavrnilo tožbeni zahtevek, da sta sklepa tožene stranke z dne 12.12.2001 in 24.1.2004 neutemeljena in nezakonita, da je tožnik (v sodbi je pisna napaka, ki bi jo bilo potrebno odpraviti) od 1.2.2002 pri toženi stranki v delovnem razmerju za nedoločen čas in da ga je tožena stranka dolžna pozvati nazaj na delo in razporediti na delovno mesto kalupar livar na ročnem oblikovanju in mu za nazaj priznati vse pravice iz delovnega razmerja.

Drugostopenjsko sodišče je pritožbi tožnika delno ugodilo, spremenilo izpodbijano sodbo sodišča prve stopnje, ugotovilo, da sta izpodbijana sklepa tožene stranke neutemeljena in nezakonita in da je tožnik od 1.1.2002 pri toženi stranki v delovnem razmerju za nedoločen čas, da ga je tožena stranka dolžna sprejeti nazaj in ga razporediti na delovno mesto ustrezno njegovi strokovni izobrazbi in mu priznati za nazaj vse pravice iz delovnega razmerja.

Zoper pravnomočno sodbo, izdano na drugi stopnji, je tožena stranka vložila revizijo iz revizijskih razlogov bistvene kršitve določb pravdnega postopka in zmotne uporabe materialnega prava. Navajala je, da je bilo delovno razmerje s tožnikom sklenjeno za določen čas v skladu z veljavnimi predpisi, saj je bilo v vseh pogodbah o zaposlitvi, razen v prvih treh, zapisano, da se sklepajo za določen čas, ker je taka narava dela. To je tožena stranka v postopku tudi dokazala. Samo opustitev navedbe razlogov v pogodbi ne more biti razlog za ugotovitev, da je delovno razmerje sklenjeno v nasprotju z zakonom. Predlagala je, da revizijsko sodišče reviziji ugodi in izpodbijano sodbo spremeni in pritožbo tožeče stranke zavrne kot neutemeljeno.

Revizija je bila v skladu z določbo 375. člena zakona o pravdnem postopku (ZPP - Uradni list RS, št. 26/99 in nadalj.) vročena nasprotni stranki, ki na revizijo ni odgovorila, in Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije.

Revizija je izredno, nesuspenzivno, devolutivno, dvostransko in samostojno pravno sredstvo proti pravnomočnim odločbam sodišč druge stopnje. Zato revizijsko sodišče izpodbijano sodbo preizkusi le v delu, ki se z revizijo izpodbija, in v mejah razlogov, ki so v njej navedeni, po uradni dolžnosti pazi le na pravilno uporabo materialnega prava (določba 371. člena ZPP).

Ker revizija ne pove, katera določba 339. člena ZPP naj bi bila kršena in vsebinsko ne obrazloži zatrjevane bistvene kršitve določb pravdnega postopka, revizijsko sodišče izpodbijane sodbe glede tega revizijskega očitka ni preizkušalo.

Materialno pravo ni bilo zmotno uporabljeno. Iz določbe prvega odstavka 17. člena zakona o delovnih razmerjih (ZDR (1990) - Uradni list RS, št. 14/90 in nadalj) izhaja, da se delovno razmerje za določen čas lahko sklene iz razlogov, ki so našteti v zakonu, v prvem odstavku 18. člena ZDR (1990) pa je določba, da se, če je iz razlogov, ki so na strani delodajalca, delovno razmerje sklenjeno za določen čas v nasprotju z zakonom, šteje, da je delavec sklenil delovno razmerje za nedoločen čas.

Glede na ugotovitve sodišča v izpodbijani sodbi, da je tožena stranka delovno razmerje s tožnikom za določen čas sklepala zato, ker še ni imela obratovalnega dovoljenja za glavno dejavnost in ker ni imela lastnih prostorov, je pravilen tudi zaključek sodišča, da to ne morejo biti zakoniti razlogi za sklepanje delovnega razmerja za določen čas. Če se upošteva še dejanska ugotovitev, da tožnikovo delo tudi kasneje ni bilo tako, da bi se lahko štelo, da njegovo izvrševanje traja le določen čas, je pravilna odločitev sodišča druge stopnje, da se šteje, da je tožnik sklenil pri toženi stranki delovno razmerje za nedoločen čas in da zato ni bilo razlogov, da bi mu po poteku zadnje pogodbe o zaposlitvi delovno razmerje prenehalo.

Zaradi navedenih razlogov je revizijsko sodišče v skladu z določbo 378. člena ZPP revizijo kot neutemeljeno zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.