Sklep III Ips 32/2004
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2004-11-16

dovoljenost revizije - vrednost spornega predmeta - denarna obveznost v tuji valuti - denominacija dinarja - gospodarski spor - zavrženje revizije

Ker je vrednost spornega predmeta v izpodbijanem delu sodbe drugostopenjskega sodišča nižja od tiste, določene v 490. členu ZPP, revizija po določbi 2. odstavka 374. člena ZPP ni dovoljena.

Tožeča stranka sama nosi stroške revizijskega postopka.

Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek, s katerim je tožeča stranka zahtevala, da ji toženca nerazdelno plačata 10,000.000,00 ATS oziroma po preračunu sodišča 726.728,34167 EUR z zamudnimi obrestmi in ji povrneta pravdne stroške. Pritožbeno sodišče je pritožbo tožeče stranke zavrnilo in potrdilo prvostopenjsko sodbo.

Sodbo pritožbenega sodišča izpodbija z revizijo tožeča stranka zaradi bistvene kršitve določb pravdnega postopka in zmotne uporabe materialnega prava. Predlaga razveljavitev obeh sodb nižjih sodišč in vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v novo sojenje, podrejeno pa spremembo izpodbijane sodbe in ugoditev tožbenemu zahtevku.

Revizija je bila vročena toženi stranki, ki nanjo ni odgovorila.

Postopek pred sodiščem prve stopnje se je končal s sodbo, ki jo je Okrožno sodišče v Murski Soboti izdalo dne 10.5.2002. Ker se je postopek na prvi stopnji končal po uveljavitvi ZPP/99 (14.7.1999), se uporabljajo določbe ZPP/99 (sklepanje na podlagi določbe 1. odstavka 498. člena ZPP/99). V gospodarskem sporu je za dovoljenost revizije z določbo 490. člena ZPP/99 predpisano, da mora vrednost spornega predmeta znašati več kot 5,000.000,00 SIT.

Pri določitvi vrednosti spornega predmeta se upošteva vrednost glavnega zahtevka (1. odstavek 39. člena ZPP/99). V tej zadevi zahteva tožeča stranka plačilo 10,000.000,00 ATS. Če je zahtevek postavljen v tuji valuti, se mora vrednost izpodbijanega dela sodne odločbe določiti v slovenskih tolarjih (glej npr. sklepa Vrhovnega sodišča RS, opr. št. III Ips 76/2001 z dne 7.3.2002 in III Ips 21/2002 z dne 14.6.2002). Izračuna se po srednjem tečaju Banke Slovenije (oziroma njene prednice, Narodne banke Jugoslavije) na dan vložitve tožbe.

Na dan vložitve tožbe (28.11.1988) je znašal srednji tečaj NBJ za en ATS 363,6068 tedanjih jugoslovanskih dinarjev. Vtoževanih 10,000.000,00 ATS je tedaj zato pomenilo 3.636.068.000,00 din. Upoštevajoč spremembo vrednosti (denominacijo) dinarja na podlagi Zakona o spremembi vrednosti dinarja (Uradni list SFRJ, št. 83/89) na dan 21.12.1989 (10.000,00 din za en konvertibilni dinar) in menjalno razmerje 1:1 med jugoslovanskim dinarjem in slovenskim tolarjem, določeno v 1. odstavka 5. člena Zakona o uporabi denarne enote Republike Slovenije (Uradni list RS/I, št. 17/91), veljavno na dan 8.10.1991, izračun pokaže, da dinarska protivrednost 10,000.000,00 ATS ob vložitvi tožbe ustreza 363.606,80 SIT.

Ker je vrednost spornega predmeta v izpodbijanem delu sodbe drugostopenjskega sodišča nižja od tiste, določene v 490. členu ZPP/99, revizija po določbi 2. odstavka 374. člena ZPP/99 ni dovoljena. Revizijsko sodišče jo je zato na podlagi določbe 377. člena ZPP/99 zavrglo.

Izrek o revizijskih stroških temelji na določbah 1. odstavka 165. člena in 1. odstavka 154. člena ZPP/99.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.