Sklep Cp 10/2003
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2003-07-10

priznanje tuje sodne odločbe - pravni interes predlagatelja - tuja sodna odločba kot dokaz

Namen priznanja tuje sodne odločbe je v njenem učinkovanju na teritoriju RS. Uporaba tuje sodne odločbe zgolj v dokazne namene v drugem postopku ne more služiti kot podlaga za postopek priznanja.

Pritožbi se ugodi, izpodbijani sklep pa se spremeni tako, da se ugovoru ugodi, predlog za priznanje pravne veljavnosti sklepa Občinskega sodišča v Orahovici, R Hrvaška, z dne 17.9.1998, opr. št. P 115/97, pa zavrne.

Sodišče prve stopnje je priznalo pravno veljavnost sklepa Občinskega sodišča v Orahovici, R Hrvaška, z dne 17.9.1998, opr.št. P 115/97, s katerim je bilo ugotovljeno, da se šteje za umaknjeno tožba tožeče stranke S. d.d., Z. (sedaj nasprotnega udeleženca) proti toženi stranki F. H. iz O., sedaj v Z. (sedanjega predlagatelja). Nasprotni udeleženec je vložil proti priznanju opisane sodne odločbe ugovor, ki pa ga je sodišče prve stopnje zavrnilo s sklepom z dne 19.8.2002.

Nasprotni udeleženec sedaj vlaga proti odločitvi sodišča prve stopnje pritožbo z navedbo vseh pritožbenih razlogov in predlogom, naj se s spremembo sklepa sodišča prve stopnje predlog za priznanje tuje sodne odločbe zavrne, podrejeno pa predlaga razveljavitev izpodbijanega sklepa in vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v novo odločanje. Meni, da bi moral predlagatelj za priznanje tuje sodne odločbe izkazati pravni interes. Gre namreč za ugotovitveni sklep, da se šteje tožba za umaknjeno. Predlagatelj skuša doseči izdajo neke listine, s katero bi lahko oviral postopek, ki sicer teče proti njemu.

Zakon o mednarodnem zasebnem pravu in postopku (ZMZPP - Ur. l. RS, št. 56/99) ima v svojem IV. poglavju določbe o priznanju in izvršitvi tujih odločb. Določbe členov 94 do 103 zakona sicer posebej ne opredeljujejo pravnega interesa, ki naj bi ga imel vlagatelj, vendar je namen priznanja tuje sodne odločbe iz navedenih določb jasno razviden. Po eni strani gre za povezavo med priznanjem in izvršitvijo, kar pomeni, da je mogoče priznati tujo sodno odločbo predvsem tedaj, kadar naj bi na teritoriju Republike Slovenije imela določene pravne učinke. Predlagatelj svoj interes in s tem obstoj namena instituta priznanja tuje sodne odločbe dokazuje z dejstvom, da bo sklep hrvaškega sodišča predložil v zadevi opr. št. Pg 291/98 sodišča prve stopnje, kjer ga nasprotni udeleženec toži za isto stvar (izročitev 100 delnic družbe S. d.d. B.). Vendar pa sklep Občinskega sodišča v Orahovici nima učinkov, ki bi lahko posegli v razmerje med strankama tega postopka, ki sta istočasno tudi stranki gospodarskega spora. Predlagatelj namerava tujo sodno odločbo uporabiti zaradi dokazovanja, da je v domnevno enakem sporu med strankama zaradi neaktivnosti nasprotnega udeleženca prišlo do ugotovitve, da se njegova tožba šteje za umaknjeno. Očitno je torej, da tujo sodno odločbo predlagatelj potrebuje kot dokaz, to pa ni namen instituta priznanja in izvršitve sodnih odločb. Predlagatelj lahko navedeni sklep uporabi v dokazne namene izven postopka za priznanje tuje sodne odločbe - s prevodom listine v slovenščino in predložitvijo sodišču skupaj z drugimi dokazili.

Ker torej tuja sodna listina po svoji naravi ni sodna odločba, ki bi mogla imeti učinke na pravna razmerja v Republiki Sloveniji, je pritožbeno sodišče postopalo v skladu z določbo 4. točke 358. člena ZPP, pritožbi ugodilo in sklep sodišča prve stopnje tako spremenilo, da je predlog za priznanje tuje sodne odločbe zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.