Sodba VIII Ips 298/2002
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2003-12-16

disciplinski ukrep prenehanja delovnega razmerja - disciplinska odgovornost direktorja - disciplinske kršitve - kršitve delovnih obveznosti

I. Tožnica je storila hujšo kršitev delovnih obveznosti zlorabe položaja, ko je kot direktorica oddala investicijsko vzdrževalna dela moževi firmi brez obvestila sveta tožene stranke, saj bi to morala storiti že zaradi nasprotja interesov pri oddaji del.

II. Kot direktorica je bila tožnica pooblaščenka za zastopanje tožene stranke nasproti tretjim, ne pa v razmerju do same sebe. Zato je z izplačilom avtorskega honorarja sama sebi, brez podpisa ustrezne avtorske pogodbe, tožnica storila hujšo kršitev delovnih obveznosti zlorabe položaja.

III. Tožnica je storila hujšo kršitev delovnih obveznosti zlorabe položaja, ker po dejanskem prenehanju opravljanja funkcije direktorice kljub izrečenim zahtevam ni vrnila službenega avtomobila, ki je bil nabavljen za operativne službene potrebe.

Sodišče prve stopnje je ob na novo opredeljenih disciplinskih kršitvah, ki naj bi jih storila tožnica kot direktorica tožene stranke, glede izreka disciplinskega ukrepa prenehanje delovnega razmerja zavrnilo zahtevek za razveljavitev odločb sveta tožene stranke z dne 31.8.1992 in 14.9.1992. Hkrati je zavrnilo tudi zahtevek za vrnitev tožnice na delo ter izplačilo denarnih pravic iz naslova delovnega razmerja od 25.9.1992 dalje.

Sodišče druge stopnje je tožničino pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

Zoper pravnomočno sodbo sodišča druge stopnje vlaga tožnica revizijo iz razlogov bistvene kršitve določb pravdnega postopka in zmotne uporabe materialnega prava. Navaja, da izpodbijana sodba glede zavrnitve pritožbe v zvezi z disciplinskim očitkom prekoračitve pooblastil pri oddaji del investicijskega vzdrževanja družbi L.

nima razlogov. Glede disciplinskega očitka sklenitve pogodbe z družbo K. naj bi prvostopno sodišče storilo absolutno bistveno kršitev določb postopka, saj v izreku sodbe te disciplinske kršitve ni, v obrazložitvi pa jo po vsebini obravnava kot kršitev. Glede uveljavljanja navedene postopkovne kršitve v pritožbi sodišče druge stopnje ni odločalo. Prav tako drugostopno sodišče ni odgovorilo na pritožbene navedbe glede očitane zlorabe položaja v zvezi z uporabo službenega avtomobila. Tako prvo, kot drugostopno sodišče naj bi storili absolutno bistveni kršitvi postopka, ko sta v nasprotju z izvedenimi dokazi ugotovili, da si je tožnica dala izplačati honorar za delo, ki naj ne bi bilo opravljeno. Glede presoje očitane zlorabe pravic v zvezi z naročilom tajnici, da ji namesto bolniške odsotnosti vpiše koriščenje viška ur, oziroma očitka zlorabe pravice do bolniškega dopusta, pa revizija očita sodišču druge stopnje zmotno uporabo materialnega prava oziroma bistveno kršitev določb postopka, ker ni odgovorilo na pritožbeno trditev, da so bili zaključki sodišča prve stopnje s tem v zvezi v nasprotju z izvedenimi dokazi. Poleg tega revizija očita zmotno uporabo materialnega prava tudi v zvezi z upoštevanjem tako imenovanih kvalifikatornih okoliščin, ki bi ob očitanih disciplinskih kršitvah pogojevale zakonitost disciplinskega ukrepa prenehanje delovnega razmerja.

Revizija je bila v skladu z določili 375. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP - Ur. l. RS, št. 26/99) vročena toženi stranki, ki nanjo ni odgovorila, in Državnemu tožilstvu Republike Slovenije, ki se o njej ni izjavilo.

V skladu z določili 371. člena ZPP revizijsko sodišče preizkusi izpodbijano sodbo samo v tistem delu, v katerem se z revizijo izpodbija, in v mejah razlogov, ki so v njej navedeni, pri čemer na pravilno uporabo materialnega prava pazi tudi po uradni dolžnosti. Zaradi zmotne ali nepopolne ugotovitve dejanskega stanja v skladu s 3. odstavkom 370. člena ZPP revizije ni mogoče vložiti.

V okviru vložene revizije lahko revizijsko sodišče preizkuša izpodbijano sodbo sodišča druge stopnje le glede tožničinih disciplinskih kršitev, kot jih je v izreku svoje sodbe ugotovilo sodišče prve stopnje in so bile v okviru vložene pritožbe obravnavane pred sodiščem druge stopnje.

Revizijski očitki, da je sodišče druge stopnje pri odločanju o pritožbi glede teh disciplinskih kršitev bistveno kršilo določbe pravdnega postopka, so utemeljeni le glede očitane kršitve, da je tožnica zlorabila položaj oziroma prekoračila pooblastila zaradi sklenitve pogodbe o odstopu izobraževanja podjetju K. Te kršitve sodišče prve stopnje v izreku svoje sodbe ni navedlo in zato se pri presoji zakonitosti spornega disciplinskega ukrepa prenehanje delovnega razmerja ni smela upoštevati. Glede na pravno kvalifikacijo preostalih tožnici očitanih kršitev pa je bil lahko sporni disciplinski ukrep tožnici zakonito izrečen tudi ne glede na navedeno kršitev.

Glede preostalih disciplinskih kršitev v reviziji očitane bistvene kršitve določb pravdnega postopka pred sodiščem prve in pred sodiščem druge stopnje niso bile podane. Pritožbeno sodišče se je pri izdaji izpodbijane sodbe glede teh kršitev ustrezno opredelilo do bistvenih pritožbenih navedb.

Navedb tožnice, ki se nanašajo na ugotovitev dejanskega stanja, revizijsko sodišče ni moglo upoštevati, saj je glede tega vezano na dejansko stanje, kot je bilo ugotovljeno pred sodiščem prve stopnje in na podlagi katerega je izdalo izpodbijano pravnomočno sodbo sodišče druge stopnje (tretji odstavek 370. člena ZPP).

Revizijsko sodišče soglaša, da je tožnica storila hujšo kršitev delovnih obveznosti zlorabe položaja in prekoračitve pooblastil iz 3. odstavka 127. člena Pravilnika o delovnih razmerjih tožene stranke, ko je investicijsko vzdrževalna dela oddala moževi firmi brez obvestila sveta tožene stranke, saj bi to morala storiti že zaradi nasprotja interesov pri tem. Prav tako sodišče soglaša, da je tožnica storila istovrstno kršitev, ko v času, ko funkcije direktorice tožene stranke v letu 1992 dejansko ni več opravljala, pa do zaključka disciplinskega postopka, kljub pozivom ni vrnila službenega avtomobila, za katerega je bilo ugotovljeno, da je bil nabavljen za operativne službene potrebe.

Glede izplačila avtorskega honorarja je bilo pred sodiščem ugotovljeno, da si je tožnica dala izplačati avtorski honorar, ne da bi bila predhodno sklenjena avtorska pogodba. V skladu z določili 31. člena Zakona o zavodih (ZZ - Ur. l. RS, št. 12/91) je bila tožnica, kot direktorica, pooblaščena za zastopanje tožene stranke nasproti tretjim osebam, ne pa v razmerju do sama sebe. Zato je tako izplačilo dejansko pomenilo zlorabo položaja v smislu hujše kršitve delovnih obveznosti iz 3. odstavka 127. člena Pravilnika o delovnih razmerjih tožene stranke. Istovrstno kršitev pa je tožnica storila tudi z odreditvijo tajnici, da ji za potrebe obračuna plače beleži delovni čas oziroma odsotnost z dela v nasprotju z dejanskim razlogom odsotnosti.

Glede na povedano in ker sta nižji sodišči utemeljeno soglašali z ugotovitvijo disciplinskih organov tožene stranke, da so bile podane tudi okoliščine iz 4. odstavka 127. člena Pravilnika o delovnih razmerjih tožene stranke, ki ob storitvi kršitev iz 3. odstavka pogojujejo izrek ukrepa prenehanje delovnega razmerja (storitev kršitev namenoma ali iz velike malomarnosti, motenje delovnega procesa ali drugače oteženo poslovanje), revizijsko sodišče ugotavlja, da je bilo pri izdaji izpodbijane sodbe, s katero je bil pravnomočno zavrnjen zahtevek za razveljavitev odločb tožene stranke o izreku disciplinskega ukrepa prenehanje delovnega razmerja tožnici, materialno pravo pravilno uporabljeno.

Ker revizijski razlogi niso bili podani, je sodišče v skladu z določili 378. člena ZPP revizijo kot neutemeljeno zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.