Sklep I R 49/2003
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2003-07-10

zapuščinski postopek - določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti zaradi domnevnih nepravilnosti pri delu sodišča - razlogi smotrnosti - bivališče dedičev izven kraja sedeža pristojnega sodišča

Razlog za delegacijo pristojnosti po 67. členu ZPP je predvsem v smotrnosti in ekonomičnosti postopka, ne pa morebitno napačno delo sodišča. Za odpravo morebitnih nepravilnosti pri delu sodišča imajo namreč udeleženci sodnih postopkov na razpolago pravna sredstva in nadzorstveno pritožbo.

Razlogi, ki bi lahko bili upoštevani, so le trditve, da noben od dedičev ni iz Maribora, kjer je v teku zapuščinski postopek. Vendar pa je bil v zapuščinskem postopku že izdan sklep o dedovanju, proti njemu pa so bila vložena pravna sredstva. O njih bo, če bodo izpolnjeni pogoji iz ZD, odločilo sodišče, ki je izdalo sklep o dedovanju. Če to ne bo mogoče, pa bo spis predložen pritožbenemu sodišču. V tej fazi postopka določitev pristojnosti drugega stvarno pristojnega sodišča zato prav gotovo ne bi bila niti smotrna niti ekonomična.

Predlogu za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča se ne ugodi.

Pri Okrajnem sodišču v Mariboru je v teku zapuščinski postopek po pok. M. I. Zapuščinsko sodišče je dne 28.3.2003 izdalo sklep o dedovanju, ki ga dedinja O. O. izpodbija s pritožbo, ki jo je zapuščinsko sodišče prejelo dne 17.4.2003. Dne 30.6.2003 je dedinja O. O. vložila še predlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča. V predlogu izraža nestrinjanje z delom sodnice, ki zadevo obravnava. Ta ji je vročila vabilo za zapuščinsko obravnavo, ne pa tudi odločitve pritožbenega sodišča o njeni pritožbi. Tako ravnanje ni v skladu z določbo 361. člena ZPP. Če je sodnica prezrla, da sklep sodišča druge stopnje še ni bil vročen, bi jo morala na to, da je treba sklep pritožbenega sodišča vročiti udeležencem postopka, opozoriti administracija. O takem ravnanju sodnice je bilo obveščeno tudi pritožbeno sodišče. Dedinji se poraja dvom o tem, da je bila njena pritožba sploh predložena sodišču druge stopnje. Ta negotovost povzroča pri njej hudo duševno stisko. Določitev drugega stvarno pristojnega sodišča je potrebna zato, da bo predlagateljici delegacije omogočeno zakonito in nepristransko obravnavanje zapuščinske zadeve opr. št. II D 448/2002. Delegacijo pristojnosti narekuje tudi dejstvo, da so dediči iz Celja, Velenja, Prevalj in Črne. Za obravnavanje zadeve naj se določi Okrajno sodišče v Celju.

Vrhovno sodišče lahko na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi (67. člen Zakona o pravdnem postopku - ZPP).

V obravnavanem primeru je delegacija pristojnosti predlagana v zapuščinskem postopku, pretežni del razlogov, s katerimi se predlog za delegacijo utemeljuje, pa se nanaša na postopanje zapuščinskega sodišča v zvezi s pritožbo, ki jo je proti sklepu o dedovanju vložila O. O., ki je ena od dedinj. Razlog za delegacijo pristojnosti po 67. členu ZPP je predvsem v smotrnosti in ekonomičnosti postopka, ne pa morebitno napačno delo sodišča. Za odpravo morebitnih nepravilnosti pri delu sodišča imajo namreč udeleženci sodnih postopkov na razpolago pravna sredstva in nadzorstveno pritožbo. Iz razlogov, ki se nanašajo na postopanje zapuščinskega sodišča v zvezi z vloženo pritožbo, zato na podlagi določbe 67. člena ZPP delegacije pristojnosti ni mogoče dovoliti. Kljub temu pa Vrhovno sodišče glede na obširne trditve o nekorektnem postopanju, do katerega naj bi prišlo v zvezi z vloženo pritožbo, pripominja, da je v Zakonu o dedovanju (ZD) postopek s pritožbo urejen drugače kot pa v Zakonu o pravdnem postopku. Po 173. členu ZD namreč lahko sodišče, ki je izdalo sklep o dedovanju, po pritožbi tudi samo z novim sklepom spremeni svoj prejšnji sklep, če so seveda za to izpolnjeni v zakonu določeni pogoji. Iz podatkov zapisnika zapuščinske obravnave, ki je bila dne 3.7.2003 (tedaj po izdaji sklepa o dedovanju) in na kateri je bila predlagateljica delegacije prisotna, je povsem jasno razvidno, da je zapuščinsko sodišče novo obravnavo razpisalo prav s sklicevanjem na določbo 173. člena ZD, kar je bilo navzočim tudi pojasnjeno.

Razlogi, ki sodijo med primere, ki jih ureja določba 67. člena ZPP, in ki bi lahko bili upoštevni, so le trditve v predlogu za delegacijo, da so vsi dediči iz drugih krajev in ne iz Maribora, kjer je v teku zapuščinski postopek. Vendar tudi to dejstvo ne utemeljuje določitve drugega stvarno pristojnega sodišča. V zapuščinskem postopku je bil namreč že izdan sklep o dedovanju, proti njemu pa so bila vložena pravna sredstva. O njih bo, če bodo izpolnjeni pogoji iz ZD, odločilo sodišče, ki je izdalo sklep o dedovanju. Če to ne bo mogoče, pa bo spis predložen pritožbenemu sodišču. V tej fazi postopka določitev pristojnosti drugega stvarno pristojnega sodišča zato prav gotovo ne bi bila niti smotrna niti ekonomična.

Iz navedenih razlogov Vrhovno sodišče predlogu ni ugodilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.