Sklep I R 123/2002
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2003-01-16

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - - dvom v nepristranskost sojenja

Znanstvo med pripravniki ali sodniki ne more vplivati na subjektivno nepristranost sodnikov, ki se kaže v njihovem osebnem prepričanju v konkretni zadevi in se domneva; pa tudi objektivna nepristranost sodišča ob tako daljnih povezavah ni tehten razlog za prenos pristojnosti na drugo sodišče.

Predlogu drugotožene stranke se ne ugodi.

V tej zadevi je bila na predlog sodnic Okrajnega sodišča v A. na podlagi 67. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS, št. 26/99-26/02) prenesena pristojnost z Okrajnega sodišča v A. na Okrajno sodišče v B., ker sta tožnika starša ene od sodnic sodišča A. Sedaj predlaga določitev drugega sodišča drugotožena stranka. Navaja, da je hči tožnikov vstopila v pravdo in ker je pred izvolitvijo za sodnico delala na Okrajnem in na Okrožnem sodišču v B., trdi, da ima tesne stike z zaposlenimi sodniki. Poleg tega je predsednica Okrožnega sodišča v B. sestra tožnikove svakinje. Zato meni, da tesne vezi spet lahko vzbujajo dvom v nepristranost sodišča. To še toliko bolj, ker iz razveljavitvenega sklepa Višjega sodišča v Ljubljani izhaja, da je sodišče prve stopnje prezrlo dokazne predloge tožene stranke in se je zaupanje drugotožene stranke v delo sodišča omajalo, tako da je preprosto nezaupljiva do kakršnekoli, še tako rahle povezave med tožečo stranko in sodiščem.

Po določilu 67. člena ZPP lahko vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. To določilo je izjema od pravil v ZPP, ki določajo pristojnost sodišča za odločanje v civilnih sporih. Z njim je zakonodajalec omogočil, da najvišje sodišče v državi določi, naj v zadevi postopa drugo sodišče, ki sicer ne bi bilo pristojno, če drugače ni mogoče opraviti postopka, če gre za razloge smotrnosti, ki so izjemni in jih zakonodajalec ni predvidel, ali za druge tehtne razloge.

Temeljni razlog za to, da Vrhovno sodišče Republike Slovenije uredi pristojnost sodišč drugače, kot je predvideno v zakonu, je smotrnost. Toda drugotožena stranka takih razlogov ne navaja, in glede na to, da gre za spor v zvezi z nepremičnino, je vsako oddaljevanje sodišča od kraja, kjer nepremičnina leži, v nasprotju s smotrnostjo postopka. Drugotožena stranka navaja hudo nezaupanje v delo sodišča, čeprav tožeča stranka ni v nobeni zvezi s sodnico, ki vodi zadevo pri Okrajnem sodišču v B. Znanstvo med pripravniki ali sodniki ne more vplivati na subjektivno nepristranost sodnikov, ki se kaže v njihovem osebnem prepričanju v konkretni zadevi in se domneva; pa tudi objektivna nepristranost sodišča ob tako daljnih povezavah ni tehten razlog za prenos pristojnosti na drugo sodišče. Kolikor drugotožena stranka izraža nezaupanje v sojenje zaradi tega, ker je višje sodišče razveljavilo prvo sodbo, pa ni rešitev v izbiranju drugih sodišč, temveč so za to predvidena redna pravna sredstva.

Tako se izkaže, da predlog druge tožene stranke ni utemeljen, zato mu Vrhovno sodišče Republike Slovenije ni ugodilo (67. člen ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.