Sodba VIII Ips 64/2003
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2003-12-02

pokojninsko zavarovanje - tujec - štetje zavarovalne dobe

Osebi, ki nima državljanstva Republike Slovenije, šteje v zavarovalno dobo čas, dopolnjen v zavarovanju pri zavodu do 31.3.1992 po predpisih, ki so veljali do navedenega datuma, razen če ni s tem zakonom ali mednarodnim sporazumom drugače določeno. Glede na to določbo, je tožnik, ki ni bil državljan Republike Slovenije do datuma, s katerim je uveljavljal pravico do starostne pokojnine, dopolnil 56,5 let starosti in imel skupaj z zavarovanjem za primer brezposelnosti in dokupljeno dobo za čas rednega šolanja 18 let, 2 meseca in 21 dni pokojninske dobe. To pa po določbah 39. člena ZPIZ (1992) ni zadoščalo za priznanje pravice do starostne pokojnine.

Prvostopenjsko sodišče je zavrnilo tožnikov tožbeni zahtevek na razveljavitev odločb tožene stranke št. P-14.4.025.468 z dne 29.1.1997 in št. P-4.025.468 z dne 1.9.1997, in na priznanje pravice do starostne pokojnine, ker je ugotovilo, da za priznanje pravice niso izpolnjeni zakonski pogoji.

Drugostopenjsko sodišče je zavrnilo pritožbo tožnika kot neutemeljeno in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

Zoper pravnomočno sodbo, izdano na drugi stopnji, je tožnik vložil revizijo zaradi revizijskega razloga zmotne uporabe materialnega prava. Navajal je, da sodišče ni pravilno razlagalo zakona, saj je razlagalo, da se doba dosežena v JLA ne upošteva kot domača doba, torej doba, ki naj bi bila opravljena pri toženi stranki. To dobo bi bilo treba šteti v zavarovalno dobo, s tem pa bi tožnik izpolnil pogoje za priznanje pravice do starostne pokojnine. Zato je predlagal, da revizijsko sodišče reviziji ugodi in razveljavi sodbi sodišč druge in prve stopnje in zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje oziroma, da jo spremeni in tožbenemu zahtevku ugodi.

Naknadno, po izteku roka, določenega za vložitev revizije, je bil vložen še dodatek k reviziji, v katerem je tožnik sodišču sporočil, da je bil tožnik sprejet v državljanstvo Republike Slovenije.

Revizija je bila v skladu z določbo 375. člena zakona o pravdnem postopku (ZPP - Uradni list RS, št. 26/99, 96/2002) vročena nasprotni stranki, ki na revizijo ni odgovorila, in Državnemu tožilstvu Republike Slovenije.

Revizija je izredno, nesuspenzivno, devolutivno, dvostransko in samostojno pravno sredstvo proti pravnomočnim odločbam sodišč druge stopnje. Revizijsko sodišče izpodbijano sodbo preizkusi le v delu, ki se z revizijo izpodbija, in v mejah razlogov, ki so v njej navedeni. Po uradni dolžnosti pazi le na pravilno uporabo materialnega prava (371. člen ZPP).

Revizijsko sodišče ni ugotovilo zmotne uporabe materialnega prava v izpodbijani sodbi, saj je sodišče odločilo skladno z določbami zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju (ZPIZ (1992) - Uradni list RS, št. 12/92 in nadalj.).

Že tožena stranka, enako pa tudi obe sodišči sta tožniku pravilno predočili, da pogoje za pridobitev pravice do starostne pokojnine določa 39. člen ZPIZ (1992), način vštevanja časa v zavarovalno dobo osebi, ki ni državljan Republike Slovenije pa noveliran drugi odstavek 202. člena ZPIZ (1992) (Uradni list RS, št. 7/96). Ta določa, da se osebi, ki nima državljanstva Republike Slovenije, šteje v zavarovalno dobo čas, dopolnjen v zavarovanju pri zavodu do 31.3.1992 po predpisih, ki so veljali do navedenega datuma, razen če ni s tem zakonom ali mednarodnim sporazumom drugače določeno. Glede na to določbo, je tožnik, ki ni bil državljan Republike Slovenije do datuma, s katerim je uveljavljal pravico do starostne pokojnine, dopolnil 56,5 let starosti in imel skupaj z zavarovanjem za primer brezposelnosti in dokupljeno dobo za čas rednega šolanja 18 let, 2 meseca in 21 dni pokojninske dobe. To pa po določbah 39. člena ZPIZ (1992) ni zadoščalo za priznanje pravice do starostne pokojnine.

V reviziji je tožnik sicer predložil odločbo o sprejemu v državljanstvo Republike Slovenije, kar pa odločitve o priznanju pravice v tem postopku (tudi če bi bila vložena v roku) ne more spremeniti, saj gre za novo dejstvo oziroma nov dokaz (novoto), ki je v revizijskem postopku ni mogoče uveljavljati.

Zaradi navedenih razlogov je revizijsko sodišče v skladu z določbo 378. člena ZPP revizijo kot neutemeljeno zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.