Sodba VIII Ips 88/2002
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2003-04-08

Delavec je zaradi nujne potrebe delovnega procesa in organizacije dela lahko razporejen na vsako delovno mesto, ki ustreza stopnji njegove strokovne izobrazbe za določeno vrsto poklica, znanju in zmožnostim.

Prvostopenjsko sodišče je z izpodbijano sodbo ugodilo tožbenemu zahtevku tožnika, razveljavilo sklepa tožene stranke z dne 4.3.1996 in 18.4.1996 o razporeditvi tožnika na drugo delovno mesto "razvijalec informacijskega sistema" in razsodilo, da mu mora tožena stranka izplačati razliko v plači in povrniti odmerjene stroške postopka.

Drugostopenjsko sodišče je zavrnilo pritožbo tožene stranke zoper prvostopenjsko sodbo kot neutemeljeno in potrdilo njegovo odločitev.

Zoper pravnomočno sodbo sodišča druge stopnje je tožena stranka vložila revizijo iz revizijskega razloga zmotne uporabe materialnega prava. Navajala je, da je sodišče zamenjalo opise delovnih mest vodje operativne priprave dela in razvijalca informacijskih sistemov.

Tožnik je bil namreč razporejen na delovno mesto, za katerega pogoje izpolnjuje v celoti. Zato ugoditev tožbenemu zahtevku pomeni poseg v kadrovsko politiko tožene stranke. Predlagala je, da revizijsko sodišče reviziji ugodi, izpodbijano sodbo spremeni in tožbeni zahtevek zavrne.

Revizija je bila v skladu z določbo 375. člena zakona o pravdnem postopku (ZPP - Uradni list RS, št. 26/99) vročena nasprotni stranki, ki na revizijo ni odgovorila, in Državnemu tožilstvu Republike Slovenije, ki se o njej ni izjavilo.

Revizija je izredno, nesuspenzivno, devolutivno, dvostransko in samostojno pravno sredstvo proti pravnomočnim odločbam sodišč druge stopnje. Revizijsko sodišče izpodbijano sodbo preizkusi le v delu, ki se z revizijo izpodbija, in v mejah razlogov, ki so v njej navedeni, po uradni dolžnosti pazi le na pravilno uporabo materialnega prava (371. člen ZPP).

Revizija ne izpodbija dela sodbe, ki se nanaša na denarno terjatev, zato revizijsko sodišče v tem delu ni ugotavljalo dovoljenosti revizije.

Revizijsko sodišče je pri odločanju vezano na ugotovitve dejanskega stanja, kot ga je ugotovilo nižje sodišče, saj revizija ni dopustna zaradi zmotne ali nepopolne ugotovitve dejanskega stanja (370. člen ZPP).

Materialno pravo pri odločanju ni bilo zmotno uporabljeno.

Po določbi drugega odstavka 17. člena zakona o temeljnih pravicah iz delovnega razmerja (ZTPDR - Uradni list SFRJ, št. 60/89 in 42/90) je delavec zaradi nujne potrebe delovnega procesa in organizacije dela lahko razporejen na vsako delovno mesto, ki ustreza stopnji njegove strokovne izobrazbe za določeno vrsto poklica, znanju in zmožnostim. Ker sta nižji sodišči ugotovili (dejansko stanje), da razporeditev tožnika ni bila opravljena zaradi nujnih potreb delovnega procesa in organizacije dela, že samo zaradi tega razporeditev ni bila zakonita. Če se še upošteva, da sta sodišči pravilno uporabili akte tožene stranke in da sodišče ni zamenjalo opisov posameznih delovnih mest, kot to v nasprotju z listinami, ki jih je sama predložila, zatrjuje tožena stranka, je s tem zaključek sodišča o nezakoniti razporeditvi tožnika samo še toliko bolj utemeljen. Po sistemizaciji delovnih mest pri toženi stranki je za razvijalca informacijskega sistema pod VIII zahtevana smer strokovne izobrazbe - organizacija dela, pod IX pa poklic - diplomirani organizator (7. stopnja izobrazbe), smer informatika - račun. ali organizator dela (6. stopnja izobrazbe) - smer informatik. Ker tožnik ima diplomo organizatorja dela (smer pod VIII), vendar v organizacijsko proizvodni smeri, to pomeni, da ga tožena stranka ni razporedila ustrezno njegovi strokovni izobrazbi za določeno vrsto poklica (smer pod IX), kar sta že pravilno ugotovili tudi obe nižji sodišči. Zato sta tudi pravilno razveljavili nezakonite sklepe o tožnikovi razporeditvi.

Kam in zakaj je bil tožnik razporejen ob sprejemu na delo pri toženi stranki, za odločitev v tem sporu ni pomembno. Pomembno je samo, ali so bili izpolnjeni pogoji iz 17. člena ZTPDR za razporeditev tožnika z delovega mesta vodje operativne priprave dela na delovno mesto razvijalec informacijskega programa. Ker ti niso bili izpolnjeni, odločitev sodišča ne pomeni poseganja v kadrovsko politiko tožene stranke, kot mu to očita revizija, ampak samo odpravo nezakonitosti, ki jih je zagrešila v postopku razporeditve svojega delavca tožena stranka.

Zaradi navedenih razlogov je revizijsko sodišče v skladu z določbo 378. člena ZPP revizijo kot neutemeljeno zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.