Sklep II Ips 29/2003
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2004-01-08

dovoljenost revizije - revizija, ki jo vloži stranka sama - opravljen pravniški državni izpit - zavrženje revizije

V konkretnem primeru je tožnico zastopal odvetnik, toda vlogo z naslovom: Predlog za omogočitev pritožbe na Vrhovno sodišče z dne 13.11.2002 ni napisal on, marveč tožnica sama, ki ne navaja, da bi bila univerzitetna diplomirana pravnica in bi imela opravljen še pravniški državni izpit. Zato je revizijsko sodišče njeno revizijo zavrglo po prvem odstavku 91. člena ZPP v zvezi z drugim odstavkom 374. člena in 377. členom ZPP.

Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek, s katerim je tožeča stranka zahtevala ugotovitev, da ne obstoja služnost hoje in vožnje za potrebe vsakokratnega lastnika nepremičnine parc. št.

160/12, vl. št. 270, k.o... v breme vsakokratnega lastnika nepremičnine parc. št. 160/9, 160/10, vl. št. 475 k.o... in parc. št. 160/30, vl. št. 480, k.o... Zato tožencu ni naložilo izstavitve zemljiškoknjižne listine za izbris služnostne pravice po navedenih parcelah, tožeči stranki pa je naložilo plačilo pravdnih stroškov. Proti tej sodbi se je tožeča stranka pritožila, toda sodišče druge stopnje je zavrnilo pritožbo in potrdilo sodbo prvega sodišča.

Proti sodbi pritožbenega sodišča je vložila revizijo tožnica sama, ki ne sprejema sodne odločitve, navaja da je bila prisiljena v podpis pogodbe o služnosti in se pritožuje čez postopek sodišča in neresnične navedbe tožene stranke.

Po 375. členu Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur.l. RS, št. 12/03 - uradno prečiščeno besedilo) je bila revizija vročena toženi stranki, ki nanjo ni odgovorila, in naknadno še Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije.

Uvodoma je treba pojasniti, da je revizija izredno pravno sredstvo, ki ga je mogoče vložiti potem, ko pravdna stranka izčrpa svojo ustavno varovano pravico do pritožbe. Ker je torej naperjeno proti pravnomočni sodni odločbi, je omejeno in je dovoljeno samo v tistih primerih in pod tistimi pogoji, ki jih ZPP posebej določa.

ZPP je v postopku z izrednimi pravnimi sredstvi predpisal obvezno zastopanje strank. Po določilu tretjega odstavka 86. členu ZPP v zvezi s tretjim odstavkom 87. člena ZPP lahko stranka v postopkih z izrednimi pravnimi sredstvi opravlja pravdna dejanja samo po pooblaščencu, ki je odvetnik. Tako obvezno zastopanje ne velja le tedaj, ko ima stranka ali njen zakoniti zastopnik opravljen pravniški državni izpit.

V konkretnem primeru je tožnico zastopal odvetnik I.S., toda vlogo z naslovom: Predlog za omogočitev pritožbe na Vrhovno sodišče z dne 13.11.2002 ni napisal on, marveč tožnica sama, ki ne navaja, da bi bila univerzitetna diplomirana pravnica in bi imela opravljen še pravniški državni izpit. Zato je revizijsko sodišče njeno revizijo zavrglo po prvem odstavku 91. člena ZPP v zvezi z drugim odstavkom 374. člena in 377. členom ZPP.

Glede na to, da tožeča stranka navaja, da želi zadevo urejati brez dodatnih stroškov, je treba še pojasniti, da tudi revizija, ki bi jo vložil pooblaščeni odvetnik, ne bi bila dovoljena. ZPP v drugem odstavku 367. člena določa, da je v premoženjskih sporih revizija dovoljena, če vrednost izpodbijanega dela sodbe presega 1.000.000 tolarjev. Ker tožeča stranka v tožbi ni navedla vrednosti spornega predmeta, si ni zagotovila pravice do revizije in ta po 374. členu ZPP ni dovoljena.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.