TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
Sklep VIII R 18/2004
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2004-10-22

SOCIALNO VARSTVO - CIVILNO PROCESNO PRAVO

vrsta spora - pristojnost - spor o pristojnosti

V obravnavani zadevi ne gre za spor o socialni varnosti, ampak za spor o premoženjsko pravnem (odškodninskem) zahtevku zaradi posledic poškodb zadobljenih v prometni nezgodi. To pa je spor, o katerem je pristojno odločati redno sodišče in ne specializirano sodišče, kar je delovno oziroma socialno sodišče.

Za odločanje v tej zadevi je stvarno pristojno Okrožno sodišče v Ljubljani.

Tožnik je 20.5.2004 pri Okrajnem sodišču v Ljubljani vložil tožbo, v kateri je uveljavljal plačilo odškodnine v znesku 2,768.000,00 SIT s pp.

Okrajno sodišče v Ljubljani se je s sklepom opr. št. V P 1639/2004-3 z dne 26.5.2004 izreklo za stvarno nepristojno in je zadevo odstopilo Delovnemu in socialnemu sodišču v Ljubljani, kot stvarno pristojnemu sodišču, čeprav je svoj sklep obrazložilo, kot da je za odločanje stvarno pristojno Okrožno sodišče v Ljubljani.

Delovno in socialno sodišče v Ljubljani, pri katerem je zadeva vpisana pod opr. št. Ps 2086/2004, z odstopom pristojnosti ni soglašalo, ampak je na podlagi določb prvega odstavka 24. člena v zvezi z določbo drugega odstavka 25. člena zakona o pravdnem postopku (ZPP - Uradni list RS, št. 26/99 in nadalj.) sprožilo spor o pristojnosti. Sprejelo je stališče, da ne gre za socialni spor, kar pomeni, da glede na določbe 5. člena zakona o delovnih in socialnih sodiščih (ZDSS - Uradni list RS, št. 19/94 in naslednji) ni podana pristojnost socialnega sodišča. Predlagalo je, da Vrhovno sodišče Republike Slovenije odloči o stvarni pristojnosti.

Za odločanje v sporu je stvarno pristojno Okrožno sodišče v Lj.

Po določbi drugega odstavka 5. člena ZDSS je socialno sodišče pristojno odločati tudi v sporih s področja socialne varnosti. V obravnavani zadevi ne gre za spor o socialni varnosti, ampak za spor o premoženjsko pravnem (odškodninskem) zahtevku zaradi posledic poškodb zadobljenih v prometni nezgodi. To pa je spor, o katerem je pristojno odločati redno sodišče in ne specializirano sodišče, kar je delovno oziroma socialno sodišče.

Ker je iz listin v spisu razvidno, da ne gre za spor s področja socialne varnosti v smislu določil 5. člena ZDSS, ampak za odškodninski zahtevek in s tem premoženjsko pravni spor, je za rešitev tega spora pristojno okrožno sodišče, kot sodišče splošne pristojnosti, ne pa specializirano socialno sodišče.

Zato je ob upoštevanju določb prvega odstavka 24. in prvega odstavka 25. člena ZPP ter prvega odstavka 32. člena ZPP Vrhovno sodišče Republike Slovenije sklenilo, da je za odločanje v tem sporu pristojno Okrožno sodišče v Lj.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sodba VIII Ips 153/2004
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2004-12-21

razrešitev delavca s posebnimi pooblastili in odgovornostmi - prenehanje delovnega razmerja - odpravnina

Ker po ugotovitvah sodišča ni šlo za izsiljeno oziroma nezakonito razrešitev in prenehanje delovnega razmerja, tožniku ne gre odpravnina, dogovorjena za tak primer s pogodbo o zaposlitvi.

Tožena stranka krije sama svoje stroške za odgovor na revizijo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep VIII R 12/2004
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2004-08-24

določitev drugega sodišča - delegacija pristojnosti

Določitev drugega stvarno pristojnega sodišča pride v poštev le, če je očitno, da se bo tako lažje opravil postopek ali če so zato drugi tehtni razlogi.

Predlog tožnikov za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča se zavrne.

Tožnika sta v tožbi, zaradi ugotovitve ničnosti imenovanja direktorice in ničnosti pogodb o zaposlitvi, naslovljeni na Delovno sodišče v Mariboru, Oddelek na Ptuju, navedla tudi, da gre sočasno za "predlog za delegacijo krajevne pristojnosti po čl. 67 Zakona o pravdnem postopku". Tega predloga v tožbi nista obrazložila.

V vlogi, s katero je posredovalo prvostopni spis Vrhovnemu sodišču RS, zaradi odločanja o predlogu za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča, prvostopno sodišče do predloga tožnikov ni zavzelo stališča, je pa navedlo seznam devetih drugih zadev, ki so bile od leta 1997 dalje pred sodiščem prve stopnje vodene na podlagi tožb in drugih vlog tožnika K. zoper Č. d.o.o., K. in druge tožence.

V skladu z določili 67. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP -

prečiščeno besedilo, Ur. l. RS, št. 36/04) lahko Vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako lažje opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi.

Tožnika razlogov za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča v svojem predlogu nista navedla, prav tako pa jih v svoji vlogi, s katero je posredovalo svoj spis Vrhovnemu sodišču RS, ni navedlo sodišče prve stopnje. Večje število sporov, ki so bili ali so še vodeni pred prvostopnim sodiščem med istima pravdnima strankama, z vidika procesne ekonomije (1. odstavek 11. člena ZPP) ne govori v prid določitvi drugega stvarno pristojnega sodišča, Vrhovnemu sodišču pa hkrati niso poznana druga splošno znana dejstva, ki bi pogojevala določitev drugega stvarno pristojnega sodišča v smislu določb 67.

člena ZPP. Zato je predlog tožnikov kot neutemeljen zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III R 12/2004
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2004-02-17

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz drugih tehtnih razlogov - odškodninski zahtevek zaradi nedopustnega ravnanja sodišča - dvom v nepristranskost sodišča

V primeru, ko je podlaga za odškodninski zahtevek zatrjevano nedopustno in protipravno ravnanje sodišča, tehtni razlogi govorijo za to, naj to sodišče ne odloča o utemeljenosti takšnega zahtevka. Gre za poseben primer, ko možnost nastanka dvoma v nepristranskost sodišča - ne da bi bilo treba ugotavljati izločitvene razloge za posamezne (vse) sodnike (gl. 66. člen ZPP) - pomeni tehten razlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča.

Za postopanje v zadevi, ki se vodi pred Okrožnim sodiščem v Kranju pod opr. št. II Pg 33/2003, se kot krajevno pristojno določi Okrožno sodišče v Celju.

Predlagatelj je pri Okrožnem sodišču v Kranju vložil tožbo, s katero med drugim zahteva od tožene stranke Republike Slovenije plačilo zneska 1.172.834,00 CHF z obrestmi. Podlaga za zahtevek je odgovornost tožene stranke za škodo, ki naj bi predlagatelju nastala zaradi domnevno nezakonitega ravnanja Okrožnega sodišča v Kranju v kazenskem postopku v zadevi, ki se je vodila pod opr. št. K-190/99.

Glede na takšen pravni temelj zahtevka predlagatelj meni, da tehtni razlogi govorijo za to, naj o njem ne odloča sodišče, ki naj bi bilo škodo povzročilo. Predlaga, naj Vrhovno sodišče določi drugo stvarno pristojno sodišče.

Člen 67 ZPP določa, da Vrhovno sodišče lahko na predlog stranke določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če (med drugim) za to obstajajo tehtni razlogi. Vrhovno sodišče soglaša s predlagateljevim stališčem, da v primeru, ko je podlaga za odškodninski zahtevek zatrjevano nedopustno in protipravno ravnanje sodišča, tehtni razlogi govorijo za to, naj to sodišče ne odloča o utemeljenosti takšnega zahtevka. Ni primerno, da bi morali o ravnanju sodnikov, ki delajo na Okrožnem sodišču v Kranju, odločati njihovi kolegi in bi lahko prišlo do dvoma v nepristranskost sojenja sodišča. Gre za poseben primer, ko možnost nastanka dvoma v nepristranskost sodišča - ne da bi bilo treba ugotavljati izločitvene razloge za posamezne (vse) sodnike (gl. 66. člen ZPP) - pomeni tehten razlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča. Tako je o tem vprašanju že večkrat odločilo Vrhovno sodišče (npr. v zadevah pod opr. št. I R 19/03, III R 61/2002, I R 50/98, I R 76/99, I Pr 42/94 in drugih).

Vrhovno sodišče je določilo za postopanje v tej zadevi Okrožno sodišče v Celju. Glede na sedeže strank in njihovih pooblaščencev bi prišlo v poštev kot najprimernejše Okrožno sodišče v Ljubljani.

Vendar je to na območju Višjega sodišča v Ljubljani, ki je kot instančno sodišče pristojno v kazenski zadevi, ki je podlaga za to pravdo. Z upoštevanjem te okoliščine Vrhovno sodišče šteje, da je Okrožno sodišče v Celju tisto, ki bo med vsemi okrožnimi sodišči, ki prihajajo v poštev, najlaže opravilo postopek.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III Ips 36/2003
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2004-09-07

izbris družbe iz sodnega registra - prenehanje revidenta med revizijskim postopkom - zavrženje revizije

Če je bila gospodarska družba, ki je vložila revizijo, med revizijskim postopkom izbrisana iz sodnega registra zaradi zaključka stečajnega postopka, je s tem prenehala njena pravica do revizije, zato jo revizijsko sodišče zavrže.

Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek tožeče stranke, da ji mora tožena stranka na podlagi končnega obračuna za izvršena gradbena dela plačati tolarsko protivrednost 38.832,78 USD z zamudnimi obrestmi (in tudi podredni zahtevek na plačilo iste terjatve v tolarjih).

Pritožbeno sodišče je pritožbi tožeče stranke ugodilo in sodbo sodišča prve stopnje spremenilo tako, da je primarnemu tožbenemu zahtevku ugodilo.

Zoper sodbo sodišča druge stopnje je tožena stranka vložila revizijo, v kateri je predlagala prvenstveno njeno spremembo, podredno pa razveljavitev in vrnitev zadeve v ponovno sojenje drugostopenjskemu sodišču.

Revizija je bila vročena tožeči stranki, ki je odgovorila, da revizija ni utemeljena, predlagala njeno zavrnitev in zahtevala povrnitev stroškov revizijskega postopka, in Državnemu tožilstvu Republike Slovenije.

Iz podatkov sodnega registra sledi, da je bila tožena stranka dne 14.7.2004 izbrisana iz sodnega registra. Podlaga za izbris je bil sklep Okrožnega sodišča v Mariboru St 175/2003 z dne 9.6.2004 o začetku in hkratnem zaključku stečajnega postopka. Z dnem vpisa tega sklepa v sodni register je tako tožena stranka prenehala (drugi odstavek 171. člena Zakona o prisilni poravnavi, stečaju in likvidaciji). Zaradi prenehanja kot posledice stečaja tožena stranka tudi nima pravnega naslednika, ki bi lahko prevzel pravdo. Zato ne pride v poštev uporaba določbe 3. ali 4. točke prvega odstavka 205. člena ZPP o prekinitvi postopka (ki bi bila nesmiselna, saj se postopek nikoli ne bi mogel nadaljevati).

Nastala je situacija, ko je revidentka izgubila sposobnost biti stranka, na kar mora sodišče ves čas postopka paziti po uradni dolžnosti (80. člen ZPP). Sposobnost biti stranka je torej procesna predpostavka, ki mora biti podana v vseh fazah postopka. Za postopek z revizijo kot izrednim pravnim sredstvom to pomeni, da mora ta procesna predpostavka obstajati ves čas, od njene vložitve do odločitve revizijskega sodišča. Če v tem času pride do tega, da navedene procesne predpostavke zaradi prenehanja pravdne stranke brez pravnega nasledstva ni več in se torej te pomanjkljivosti ne da odpraviti (glej peti odstavek 81. člena ZPP), nastane situacija, ko je revizija vložena po osebi, ki nima (več) te pravice. Revizija je postala nedovoljena (drugi odstavek 374. člena ZPP) in jo mora revizijsko sodišče zavreči (377. člen ZPP).

Glede na to, da je tožena stranka prenehala, revizijsko sodišče ni moglo odločati o zahtevku tožeče stranke za povrnitev stroškov za odgovor na revizijo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III R 51/2004
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2004-08-31

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - stečajni upravitelj kot stranka v postopku

Pri odločanju o odškodninski odgovornosti stečajnega upravitelja se ni mogoče izogniti razmerju med njim in stečajnim senatom (zlasti v zvezi z navodili in kontrolo stečajnega senata oziroma njegovega predsednika). Navedeno razmerje je zato dovolj tehten razlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrožno sodišče v Celju

Okrožno sodišče v Mariboru predlaga določitev drugega stvarno pristojnega sodišča, ker so v stečajnih postopkih zoper T.d.d. in njegove družbe sodelovali v stečajnih senatih vsi sodniki oddelka za gospodarsko sodstvo Okrožnega sodišča v Mariboru. Tožbo je povzročilo isto ravnanje tožene stranke, zaradi katerega je bil tudi razrešen kot stečajni upravitelj. Odločanje o tožbenem zahtevku pri istem sodišču bi zato lahko pri toženi stranki vzbudilo dvome v objektivno sojenje.

Vrhovno sodišče lahko na podlagi določbe 67. člena ZPP določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Gre za t.i. smotrno delegacijo pristojnosti. Pri odločanju o odškodninski odgovornosti stečajnega upravitelja se ni mogoče izogniti razmerju med njim in stečajnim senatom (zlasti v zvezi z navodili in kontrolo stečajnega senata oziroma njenega predsednika). Navedeno razmerje je zato dovolj tehten razlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča. Ker je glede na navedeno predlog za delegacijo krajevne pristojnosti utemeljen, mu je Vrhovno sodišče ugodilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III R 54/2004, enako tudi III R 48/2004
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2004-08-31

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz razlogov smotrnosti

Domnevna zainteresiranost sodnika za uspeh ene od strank postopka je razlog za izločitev takega sodnika (70. člen ZPP).

Predlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča se zavrne.

Tožeča stranka predlaga določitev drugega stvarno pristojnega sodišča, ker kot tožena stranka nastopa Mestna občina Ptuj in ker naj bi odločitev sodišča v tej zadevi precedenčno vplivala na pravni položaj drugih solastnikov (vlagateljev) kabelsko distribucijskega sistema, med njimi pa so tudi sodniki ali njihovi zakonci.

Vrhovno sodišče lahko na podlagi določbe 67. člena ZPP določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Gre za t.i. smotrno delegacijo pristojnosti. Okrožno sodišče na Ptuju je z Mestno občino P. povezano zgolj v geografskem smislu. Nobenih drugih povezav (finančnih, kadrovskih ali podobnih) ni med njima. Samo s tem, da je Mestna občina Ptuj v tej zadevi tožena stranka, zato ni mogoče uspešno utemeljevati predloga za krajevno delegacijo.

Domnevna zainteresiranost sodnika za uspeh ene od strank postopka je razlog za izločitev takega sodnika (70. člen ZPP). Če bi bili zaradi tega razloga izločeni vsi sodniki sodišča, bi šele prišla v poštev določba 66. člena ZPP, po kateri bi to sodišče na predlog višjega sodišča določilo drugo stvarno pristojno sodišče z območja višjega sodišča.

Ker po povedanem predlog za delegacijo krajevne pristojnosti ni utemeljen, mu Vrhovno sodišče ni ugodilo.

Opr. št: III R 48/2004, ECLI:SI:VSRS:2004:III.R.48.2004

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III R 47/2004
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2004-08-31

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz razlogov smotrnosti - sorodstvo med bivšim sodnikom pristojnega sodišča in stranko v postopku

Sorodstvena vez med sodnikom in stranko postopka pride v poštev kot razlog za delegacijo pristojnosti le pri manjših sodiščih.

Predlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča se zavrne.

Okrožno sodišče v Kopru (po nalogu predsednika sodišča je predlog izdelala sodnica, ki ji je spis dodeljen) predlaga določitev drugega stvarno pristojnega sodišča, ker kot tožeča stranka nastopa mož nekdanje sodnice Okrožnega sodišča v Kopru.

Vrhovno sodišče lahko na podlagi določbe 67. člena ZPP določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Gre za t.i. smotrno delegacijo pristojnosti. Sorodstvena vez med sodnikom in stranko postopka pride v poštev kot razlog za delegacijo pristojnosti le pri manjših sodiščih (glej npr. sklep tega sodišča, opr. št. I R 101/2002 z dne 24.10.2002). Okrožno sodišče v Kopru ni tako sodišče, saj ima čez dvajset sodnikov, od tega šest gospodarskih. Poleg tega gre v tej zadevi za sorodstveno vez med tožečo stranko in bivšo sodnico, kar v bistveno manjši meri vpliva na pričakovanja strank o (ne)pristranskosti odločanja sodišča. Ker glede na navedeno predlog za delegacijo krajevne pristojnosti ni utemeljen, mu Vrhovno sodišče ni ugodilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep III R 54/2004, enako tudi III R 48/2004
Sklep III R 45/2004
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2004-10-05

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz razlogov smotrnosti - obrazložitev predloga

Za utemeljenost predlaga pa delegacijo pristojnosti ne zadostuje zgolj splošno sklicevanje na določbo 67. člena ZPP.

Predlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča se zavrne.

Tožena stranka predlaga določitev drugega stvarno pristojnega sodišča, to je Okrožnega sodišča v Ljubljani, da bi zadevo obravnavalo v združenem postopku pod opr. št. VII Pg 269/2002.

Najprej je sicer predlagala Okrožnemu sodišču v Kopru, da ono predlaga temu sodišču delegacijo pristojnosti, ker pa je na naroku za glavno obravnavo vztrajala pri predlogu, "da sodišče odstopi predlog z dne 8.4.2004 Vrhovnemu sodišču", je šteti, da se je sama postavila v vlogo predlagatelja. Predlog utemeljuje s tem, da pred Okrožnim sodiščem v Ljubljani v navedeni zadevi že teče postopek "na podlagi pogodbe o poslovnem sodelovanju z aneksom, ki (jo) je tožeča stranka bistveno kršila v eni najpomembnejših točk, to je glede pridobitve uporabnega dovoljenja za poslovne prostore...". V združenem postopku bi se po mnenju predlagateljice "lažje ugotovilo dejansko stanje in lažje opravil postopek ter dokončno uredila razmerja med pravdnima strankama."

Vrhovno sodišče lahko na podlagi določbe 67. člena ZPP določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Gre za t.i. smotrno delegacijo pristojnosti. V tej zadevi zahteva tožeča stranka s tožbo v pretežnem delu plačilo stroškov uvoza, skladiščne stroške, carinske dajatve, uporabo carinske garancije, provizijo za založena finančna sredstva za uvoženo blago ipd., torej predvsem uveljavlja zahtevke v zvezi s svojimi opravljenimi storitvami. Čeprav terja tudi plačilo najemnin oziroma uporabnin v znesku 4.959.666,47 SIT s pripadki, samo zaradi tega še ni mogoče šteti, da bi se celotni postopek lažje opravil, če bi ga vodilo Okrožno sodišče v Ljubljani. Za tako sklepanje bi morala predlagateljica ponuditi prepričljivejše konkretne argumente (npr. zatrjevati komplicirano dejansko stanje, ki bi terjalo ugotavljanje z zaslišanjem večjega števila prič, ki prebivajo na območju Okrožnega sodišča v Ljubljani ipd.).

Ker glede na navedeno predlog za delegacijo krajevne pristojnosti ni utemeljen, mu Vrhovno sodišče ni ugodilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III R 57/2004
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2004-09-29

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz drugih tehtnih razlogov - sodnik nekdanji pooblaščenec stranke

Razmerje med stranko in sodnikom je razlog za izločitev sodnika in ne za delegacijo pristojnosti.

Predlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča se zavrne.

Toženec predlaga določitev drugega stvarno pristojnega sodišča, ker ga je sedanji sodnik mag. A.A. zastopal prej, ko je bil še odvetnik, pri neki drugi zadevi, prav tako pa tudi nasprotno stranko. Dodaja, da je zoper sodnika "podal kazensko pobudo" zaradi njegovega protipravnega ravnanja.

Vrhovno sodišče lahko na podlagi določbe 67. člena ZPP določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Gre za t.i. smotrno delegacijo pristojnosti. Opisano razmerje med tožencem in sodnikom je razlog za izločitev takega sodnika (70. člen ZPP). Če bi bili zaradi takega ali podobnega razloga izločeni vsi sodniki sodišča, bi šele prišla v poštev določba 66. člena ZPP, po kateri bi to sodišče na predlog višjega sodišča določilo drugo stvarno pristojno sodišče z območja višjega sodišča.

Ker po povedanem predlog za delegacijo krajevne pristojnosti ni utemeljen, mu Vrhovno sodišče ni ugodilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep III Ips 69/2004, enako tudi III Ips 56/2004
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2004-10-05

dovoljenost revizije - gospodarski spor - vrednost spornega predmeta - zavrženje revizije

V gospodarskem sporu je za dovoljenost revizije z določbo 490. člena ZPP predpisano, da mora vrednost spornega predmeta znašati več kot 5,000.000,00 SIT.

Sodišče prve stopnje je štelo napoved pritožbe tožene stranke z dne 11.12.2003 zoper sodbo Okrožnega sodišča opr. št. I Pg 78/2001 z dne 28.10.2003 za umaknjeno, ker tožena stranka ni plačala celotne predpisane sodne takse v 15 dneh od vročitve sklepa, s katerim je bila pozvana k plačilu sodne takse. Pritožbeno sodišče je pritožbo tožene stranke zavrnilo in izpodbijani sklep potrdilo.

Tožena stranka je v vlogi, naslovljeni "Zahteva po reviziji v zadevi I Pg 78/2001 - K. d.o.o.", zahtevala revizijo postopka. Uveljavlja, da ji je bila odvzeta možnost pritožbe zaradi pomanjkljive informacije o višini takse.

Revizija je bila vročena tožeči stranki, ki nanjo ni odgovorila.

V gospodarskem sporu je za dovoljenost revizije z določbo 490. člena ZPP predpisano, da mora vrednost spornega predmeta znašati več kot 5,000.000,00 SIT. Pri določitvi vrednosti spornega predmeta se upošteva vrednost glavnega zahtevka (1. odstavek 39. člena ZPP). V tej zadevi vrednost glavnega zahtevka znaša 142.113,00 SIT. Ker ne presega 5,000.000,00 SIT, revizija po določbi 490. člena in 2.

odstavka 384. člena ZPP (ker se izpodbija sklep) ni dovoljena in jo je zato revizijsko sodišče na podlagi določbe 377. člena in 4.

Opr. št: III Ips 56/2004, ECLI:SI:VSRS:2004:III.IPS.56.2004

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.