TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
Sklep I R 104/2004
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2004-11-25

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - obrazložitev predloga za delegacijo pristojnosti

Neargumentirani predlog stranke ne predstavlja zadostne podlage za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča.

Toženec je na naroku za glavno obravnavo 9.9.2004 zahteval "izločitev celotnega Okrožnega sodišča v Novem mestu". Njegov pooblaščenec je na zahtevo sodišča dne 21.10.2004 v pisni vlogi pojasnil, da predstavlja toženčeva zahteva predlog, da se za sojenje določi drugo stvarno pristojno sodišče v smislu 67. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS, št. 36/04 - uradno prečiščeno besedilo).

Vrhovno sodišče lahko na predlog stranke določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako lažje opravil postopek ali če so za to drugi tehtni razlogi. Toženec v zvezi s predpostavkami določitve drugega stvarno pristojnega sodišča (lažja izvedba postopka oziroma drugi tehtni razlogi) ni postavil nikakršnih določnih trditev. Predlog je popolnoma neargumentiran in že zato ni podlage za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II Ips 561/2004
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2004-12-16

dovoljenost revizije - vrednost spornega predmeta - opredelitev vrednosti spornega predmeta v reviziji - zavrženje revizije

Šele v izrednem pravnem sredstvu označena vrednost spornega predmeta je prepozna, saj bi to stranka morala storiti v tožbi.

Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek tožnikov za ugotovitev obstoja služnostne pravice hoje in vožnje in tudi tožbeni zahtevek iz nasprotne tožbe za ugotovitev, da taka služnostna pravica preneha. Odločilo je tudi o pravdnih stroških. Višje sodišče je zavrnilo pritožbo tožeče stranke in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

Zoper tako pravnomočno sodbo je tožeča stranka vložila pravočasno revizijo, v kateri uveljavlja zmotno uporabo materialnega prava in terja od revizijskega sodišča, da v celoti ugodi njeni reviziji in njenemu tožbenemu zahtevku.

Revizija je bila vročena nasprotni stranki in Vrhovnemu državnemu tožilstvu RS (375. člen Zakona o pravdnem postopku, Ur. l. RS, št. 36/2004 - prečiščeno besedilo, ZPP).

Revizija ni dovoljena. Revizijo je dovoljeno vložiti zoper pravnomočno sodbo, če vrednost izpodbijanega dela presega 1,000.000 tolarjev (drugi odstavek 367. člena ZPP).

Tožeča stranka je v tej zadevi uveljavljala nedenarno terjatev. Zato bi morala v skladu z drugim odstavkom 44. člena ZPP že v tožbi (in ob njeni modifikaciji) navesti vrednost spornega predmeta. Ta je odločilna za ugotovitev stvarne pristojnosti sodišča in tudi za ugotovitev, ali sme stranka vložiti izredno pravno sredstvo. Tožeča stranka (pa tudi tožena ne) v rednem postopku ni ocenila vrednosti spornega predmeta. Šele v reviziji je prvič navedla vrednost 1,200.000 tolarjev. Šele v izrednem pravnem sredstvu označena vrednost spornega predmeta pa je prepozna, saj bi to stranka morala storiti v tožbi.

Revizija zato ni dovoljena in jo je moralo revizijsko sodišča zavreči (377. člen ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 127/2004
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2004-12-23

spor o pristojnosti - izvršilni postopek - izvršba na plačo - krajevna pristojnost - stalno prebivališče dolžnika

Za izvršbo na dolžničino plačo je krajevno pristojno Okrajno sodišče v Kopru, ker je dolžničino stalno prebivališče na območju sodnega okraja Koper.

Za odločanje v tej zadevi je pristojno Okrajno sodišče v Kopru.

Upnica je pri Okrajnem sodišču v Slovenski Bistrici vložila predlog za izvršbo zoper dolžnico zaradi izterjave preživnine. Predlagala je izvršbo na plačo, izvršbo na dolžničina denarna sredstva pri organizacijah za plačilni promet in izvršbo na premičnine.

Okrajno sodišče v Slovenski Bistrici se je s sklepom, opr. št. I 898/2004 z dne 14.9.2004 izreklo za krajevno nepristojno za odločanje v tej izvršilni zadevi in je zadevo odstopilo Okrajnemu sodišču v Piranu.

Okrajno sodišče v Piranu ni sprejelo pristojnosti in je s predlogom opr. št. I 1415/2004 z dne 10.12.2004 predlagalo, da Vrhovno sodišče Republike Slovenije odloči v sporu o pristojnosti. Zadeva je bila neutemeljeno odstopljena Okrajnemu sodišču v Piranu. Za predlagano izvršbo je po 100. členu Zakona o izvršbi in zavarovanju pristojno sodišče, na območju katerega ima dolžnik stalno prebivališče. Ker je upnica navedla dolžničin naslov P. ulica 25, K., bi v navedeni izvršilni zadevi moralo biti krajevno pristojno Okrajno sodišče v Kopru.

Za odločanje v tej zadevi je krajevno pristojno Okrajno sodišče v Kopru.

Upnica je predlagala več sredstev izvršbe. Po drugem odstavku 35. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju (ZIZ, Uradni list RS, št.

21/98, 75/2002 in 16/2004) je v izvršilnem postopku krajevno pristojno tisto sodišče, ki je krajevno pristojno za odločanje po prvo navedenem sredstvu izvršbe. V obravnavani zadevi je to izvršba na dolžničino plačo (128. člen ZIZ). Za tako izvršbo je po 100. členu ZIZ krajevno pristojno sodišče, na območju katerega ima dolžnik oziroma dolžnica stalno prebivališče. Dolžnica I. G. ima stalno prebivališče na naslovu ..., Koper. Mesto Koper spada na območje sodnega okraja Koper, zanj pa je pristojno Okrajno sodišče v Kopru. Vrhovno sodišče je tako na podlagi drugega odstavka 25. člena Zakona o pravdnem postopku v zvezi s 15. členom ZIZ odločilo, da je za odločanje v tej izvršilni zadevi pristojno Okrajno sodišče v Kopru.

ZIZ člen 15, 35, 35/2, 100, 128.ZPP člen 25, 25/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II Ips 159/2004, enako tudi II Ips 362/2004, II Ips 231/2004
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2004-11-10

dovoljenost revizije - vrednost spornega predmeta - zavrženje revizije

Vrednost izpodbijanega dela pravnomočne sodbe ne presega 1.000.000,00 SIT, zato revizija ni dovoljena.

Sodišče prve stopnje je zavrnilo primarni tožbeni zahtevek na ugotovitev ničnosti kupne pogodbe z dne 20.6.1996, sklenjene med R.B. kot kupcem in družbo T. d.o.o. S. kot prodajalcem glede nepremičnine s parc. št. 728/3 k.o... Zato je zavrnilo tudi zahtevek na izstavitev ustrezne zemljiškoknjižne listine. Zavrnilo je tudi podrejeni zahtevek na ugotovitev, da je pogodba neveljavna. Sodišče druge stopnje je zavrnilo pritožbo tožnika in sodbo sodišča prve stopnje potrdilo.

Tožeča stranka je vložila revizijo zaradi zmotne uporabe materialnega prava s predlogom na razveljavitev sodb nižjih sodišč in vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v novo sojenje. Materialno pravo je v izpodbijani sodbi napačno uporabljeno zaradi nepopolno ugotovljenega dejanskega stanja. Sporna kupna pogodba je bila sklenjena šele leta 1996, listine, ki so bile uporabljene, pa izhajajo iz let 1992 in 1993. Predlogu, naj se uporabijo knjigovodske listine iz spornega obdobja, ni bilo ugodeno. Zmotno je tudi ugotovljeno, kako je bila nakazana kupnina. Nekaj dni pred iztekom roka za plačilo drugega obroka kupnine je toženka R.B. sklenila aneks k prodajni pogodbi, v katerem pa je plačilo še dolžne kupnine drugače dogovorjeno.

Revizija je bila dostavljena Vrhovnemu državnemu tožilstvu RS in toženi stranki, ki pa nanjo ni odgovorila.

V obravnavanem primeru gre za premoženjski spor (drugi odstavek 367. člena ZPP). V takšnem sporu pa je revizija dovoljena, če vrednost izpodbijanega dela pravnomočne sodbe presega 1.000.000 SIT. Tožeča stranka je opredelila vrednost spornega predmeta z zneskom 1.000.000 SIT, vendar pa ta znesek v drugem odstavku 367. člena ZPP predvidenega zneska, ki še omogoča obravnavo revizije s stališča njene dovoljenosti, ne presega. Res je sicer, da je bila tožba vložena že dne 22.7.1997, torej še v času veljavnosti ZPP/77, vendar pa se po določbi 498. člena ZPP/99, ki velja od 14.7.1999, postopek nadaljuje po njegovih določbah, če je bila izdana sodba, s katero je postopek pred sodiščem prve stopnje končan, po njegovi uveljavitvi. Sodišče prve stopnje pa je sodbo v tej stvari izreklo dne 10.4.2003.

Po povedanem je revizija nedovoljena, zaradi česar jo je bilo treba po določbi 377. člena ZPP zavreči.

Opr. št: II Ips 362/2004, ECLI:SI:VSRS:2004:II.IPS.362.2004

Opr. št: II Ips 231/2004, ECLI:SI:VSRS:2004:II.IPS.231.2004

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep II Ips 707/2009, enako tudi VS RS Sklep II Ips 846/2009, VS RS Sklep II Ips 760/2009, VS RS Sklep II Ips 685/2009, VS RS Sklep II Ips 490/2009
Sklep Cp 12/2004
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2004-12-09

izločitev sodnika - razlogi za izločitev - sojenje v drugih pravdnih zadevah ene od strank v postopku

Sojenje v drugih zadevah ni razlog za izločitev.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Predsednik Višjega sodišča v Kopru ni ugodil v pritožbi podani zahtevi za izločitev sodnic tega sodišča A.A. in B.B. Tožnik namreč ni navedel okoliščin, ki bi vzbujale dvom o nepristranskosti obeh sodnic. Dejstvo, da sta sodelovali v nekem prejšnjem postopku v zadevi, v kateri je bil tožnik stranka, ne more pomeniti okoliščine, kakršno ima v mislih določilo 6. točke 70. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP).

Proti temu sklepu se je tožnik pritožil, ker vztraja pri izločitvi teh sodnic, pa tudi sodnice C.C., če je ta sodnica višjega sodišča. Trdi, da je sodba v tožbi za ukinitev služnostne poti (P 355/2000) neverjetno pristranska, da je v pritožbi navedel, da sodišče ignorira njegove navedbe. Izjavi obeh sodnic bi bilo treba podati v primerjavi z dokumenti, ki jih je navedel v pritožbi. Razlogi za izločitev so navedeni v pritožbi in jih ne bo ponavljal. Sodišče bi moralo navesti, če tako misli, da navedeni razlogi ne pomenijo okoliščin iz 6. točke 70. člena ZPP. Sodišče se ne bi smelo sklicevati na to, da nezadovoljstvo z odločitvami sodišč ni razlog za izločitev sodnikov. Motivov za pristransko sojenje ne pozna.

V tej pravdni zadevi pritožbeno sodišče poprej še ni odločalo. Zato niso pravno pomembne pritožbene trditve o pristranskem odločanju, saj bi se to lahko nanašalo le na sojenje na prvi stopnji, kar pa nima opravka s postopkom za izločitev višjih sodišč.

Nekorektna trditev o tem, da sodišče ignorira tožnikove trditve tudi v postopku za izločitev, je neutemeljena. Pritožnik je dobil odgovore na vse pravno pomembne trditve. Ko je predsednik višjega sodišča zavzel pravilno stališče, da samo dejstvo, da je ena ali druga sodnica sodelovala že v nekem prejšnjem pritožbenem postopku v zadevi, v kateri je nastopal kot stranka tožnik, s tamkajšnjo odločitvijo pa ni bil zadovoljen, ni takšna okoliščina, ki jo ima v mislih 6. točka 70. člena ZPP, - ni bil dolžan posebej analizirati trditev, v katerih vseh drugih postopkih sta sodelovali izločani sodnici in kako je bilo v teh zadevah odločeno. Tožnik v zahtevi za izločitev ni niti pojasnil, kaj šele izkazal, da bi bili izločani sodnici kakorkoli neposredno zainteresirani za izid pravde. Sicer pa so za saniranje napak v sodnem odločanju stranki na voljo redna in izredna pravna sredstva, ne pa institut izločitve sodnika.

Izpodbijani sklep po povedanem ni obremenjen ne s procesno napako v očitanem smislu, da je obrazložitev nezadostna, ne v materialnopravnem pogledu, da razlog, ki ga navaja tožnik - sojenje v drugih zadevah, ni razlog za izločitev. Neutemeljeno pritožbo je bilo zato treba zavrniti in potrditi izpodbijani sklep (2. točka 365.

Sodnica C.C. ni (bila) sodnica višjega sodišča v Kopru.

Predlog za izločitev predsednika Višjega sodišča v Kopru ni predmet tega pritožbenega postopka.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 120/2004
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2004-12-09

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - dvom v nepristranskost sodnika

Posplošene trditve pravdne stranke, da se je kot odvetnik zameril mnogim sodnikom na določenem sodišču, ne predstavljajo podlage za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča.

Tožnik je dne 28.10.2004 z vlogo predlagal obnovo postopka, izločitev sodnice A.A. in sodnika B.B. ter določitev drugega stvarno pristojnega sodišča. Predlagatelj trdi, "da se je v več kot 38 letih odvetniškega dela zaradi svojih svobodomiselnih stališč zameril mnogim sodnikom na območju Višjega sodišča v Mariboru", določitev drugega okrajnega in višjega sodišča pa predlaga zaradi lažje izvedbe postopka.

Vrhovno sodišče lahko na predlog stranke določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi (67. člen Zakona o pravdnem postopku). Iz tožnikovih trditev v predlogu očitno ne izhaja, da bi se pred drugim stvarno pristojnim sodiščem laže opravil postopek. Tožnik tudi ni postavil ustreznih trditev, na podlagi katerih bi bilo mogoče sklepati, da so podani tehtni razlogi za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II Ips 398/2004
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2004-12-29

dovoljenost revizije - opredelitev vrednosti izpodbijanega dela pravnomočne sodbe - v odstotkih opredeljena odškodninska odgovornost strank - vmesna sodba - zavrženje revizije

Ni dopustna revizija tožnika proti vmesni sodbi s katero je bilo odločeno, da je toženka do 70 % odgovorna za nastanek škode, če 30 % vtoževane odškodnine ne dosega revizijske vrednosti.

Sodišče prve stopnje je izdalo vmesno sodbo, da je tožena stranka po temelju odgovorna za škodo, nastalo tožnikoma v prometni nesreči dne 6.3.1997, do 60%. Pritožbeno sodišče je v zvezi s pritožbo tožeče stranke spremenilo navedeno vmesno sodbo tako, da je tožena stranka po temelju odgovorna za škodo do 70%.

Tožnika sta po svojem pooblaščencu proti navedeni sodbi (kolikor jima nalaga 30% prispevek k nastanku škode) vložili revizijo "iz razlogov po 1. točki prvega odstavka 370. člena ZPP v zvezi s 14. točko drugega odstavka 339. člena ZPP in po 3. točki prvega odstavka 370. člena ZPP".

Revizija je bila vročena Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije in toženi stranki, ki nanjo ni odgovorila.

V premoženjskih sporih je revizija dovoljena le, če vrednost izpodbijanega dela pravnomočne sodbe presega 1,000.000 SIT (drugi odstavek 367. člena Zakona o pravdnem postopku). Če imajo zahtevki v tožbi različno podlago, je za dovoljenost revizije odločilna vrednost vsakega posameznega zahtevka (drugi odstavek 41. člena v zvezi s prvim odstavkom 39. člena ZPP). Tožnik s tožbo uveljavlja odškodnino za premoženjsko škodo v znesku 125.000 SIT in odškodnino za nepremoženjsko škodo v znesku 2,450.000 SIT, tožnica pa uveljavlja odškodnino za škodo na avtomobilu v znesku 800.000 SIT. Izpodbijani del pravnomočne sodbe lahko znaša le 30% posameznih navedenih zneskov in zato vrednost izpodbijanega dela pravnomočne sodbe za noben zahtevek ne presega 1.000.000 SIT.

Revizijsko sodišče je zavrglo revizijo na podlagi 377. člena ZPP.

ZPP člen 39, 39/1, 41, 41/2, 367, 367/2, 377.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 112/2004
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2004-11-27

spor o pristojnosti - izvršilni postopek - izključna krajevna pristojnost - kraj stalnega bivališča dolžnika

V izvršilnem postopku je podana izključna krajevna pristojnost sodišča po kraju dolžnikovega stalnega bivališča.

V tej izvršilni zadevi je pristojno Okrajno sodišče v Slovenskih Konjicah.

Okrajno sodišče v Mariboru se je s sklepom I 2004/07115 dne 13.7.2004 izreklo za krajevno nepristojno za odločanje v izvršilni zadevi in po pravnomočnosti sklepa odstopilo zadevo Okrajnemu sodišču v Celju, ki je sprožilo spor o pristojnosti. Stališče Okrajnega sodišča v Celju je, da je za odločanje pristojno Okrajno sodišče v Slovenskih Konjicah.

Za odločanje je pristojno Okrajno sodišče v Slovenskih Konjicah.

Na podlagi 100. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju je v konkretnem primeru izključno krajevno pristojno izvršilno sodišče po kraju dolžnikovega stalnega prebivališča. S tem v zvezi je pomembno, da spada kraj Loče v sodni okraj Okrajnega sodišča Slovenske Konjice (114. člen Zakona o sodiščih v zvezi z Zakonom o postopku za ustanovitev, združitev oziroma spremembo območja občine ter o območjih občin).

Vrhovno sodišče je odločalo v sporu o pristojnosti na podlagi drugega odstavka 25. člena Zakona o pravdnem postopku.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 105/2004
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2004-11-11

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz razlogov smotrnosti - pogoji za izločitev sodnika - razvezna pravda - zveza toženca in partnerice s sodniki pristojnega sodišča - dvom v nepristranskost sodnikov

Razlogi, ki jih navaja tožnica, so okoliščine, ki vzbujajo dvom o nepristranskosti sodnika, ki bi obravnaval zadevo. V takšnih primerih se opravi postopek za izločitev sodnika po tretjem poglavju ZPP. Ker pa gre v tem primeru za službeno povezavo toženca (in njegove partnerice) z vsemi sodniki na okrožnem in okrajnem sodišču, ker gre po naravi spora za občutljivo zadevo in ker je treba preprečiti sleherni dvom o korektnosti postopka, pomeni našteto tehten razlog za določitev drugega bližnjega stvarno pristojnega sodišča.

Za odločanje v tej pravdni zadevi se določi Okrožno sodišče v A.

Tožnica je pri stvarno in krajevno pristojnem Okrožnem sodišču v B. vložila tožbo zaradi razveze zakonske zveze, odločitve o varstvu in vzgoji otrok in plačevanja preživnine. Hkrati je vložila predlog, naj se zadeva odstopi Okrožnemu sodišču v A. Predlog utemeljuje z dejstvi, da je toženec varnostnik in receptor sodišča v B., do razpada življenjske in ekonomske skupnosti med strankama pa je prišlo, ker je toženec vzpostavil zvezo z novo partnerico, ki je zaposlena pri tem sodišču kot vodja zemljiške knjige.

Razlogi, ki jih navaja tožnica, so okoliščine, ki vzbujajo dvom o nepristranskosti sodnika, ki bi obravnaval zadevo (6. točka prvega odstavka 70. člena Zakona o pravdnem postopku - ZPP). V takšnih primerih se opravi postopek za izločitev sodnika po tretjem poglavju ZPP. Ker pa gre v tem primeru za službeno povezavo toženca (in njegove partnerice) z vsemi sodniki na Okrožnem in Okrajnem sodišču v B., ker gre po naravi spora za občutljivo zadevo in ker je treba preprečiti sleherni dvom o korektnosti postopka, pomeni našteto tehten razlog za določitev drugega bližnjega stvarno pristojnega sodišča (67. člen ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 36/2004
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2004-04-22

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov - sodnik pristojnega sodišča je bivši pooblaščenec pravdne stranke - dvom v nepristranskost sodnikov

Okoliščina, da je bivši pooblaščenec stranke sedaj sodnik sodišča, pred katerim teče postopek, je tehten razlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča v pomenu določbe 67. člena Zakona o pravdnem postopku.

Za odločanje v tej zadevi se določi kot drugo stvarno pristojno sodišče Okrožno sodišče v Mariboru.

Med pravdnima strankama je pred Okrožnim sodiščem v Slovenj Gradcu v teku pravdni postopek zaradi ugotovitve neučinkovitosti pogodbe o prenosu pravice uporabe in izročitve stanovanja ali plačila 8.716.344,00 SIT s pripadki. Tožnik je prvotno v vlogi z dne 24.3.2004 zahteval izločitev razpravljajoče sodnice Okrožnega sodišča v Slovenj Gradcu in hkrati predlagal "prestavitev zadeve" na Okrožno sodišče v Mariboru, nato pa po pozivu sodišča v vlogi z dne 5.4.2004 izrecno vztrajal le še pri predlogu za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča po določbi 67. člena Zakona o pravdnem postopku. V njem je navajal, da ga je v tem postopku zastopal (v resnici prvotno tožečo stranko K. d.o.o., ki je bila izbrisana iz registra po Zakonu o finančnem poslovanju podjetij in katere družbenik -

ustanovitelj je bil tožnik s 50 % - nim. deležem in hkrati podpisnik pooblastila odvetniku) odvetnik A.A., ki je sedaj sodnik na Okrožnem sodišču v Slovenj Gradcu. Ob tem je tožnik še navedel, da je vrhovno sodišče iz istega razloga v sporu za objekt T. že določilo za odločanje Okrožno sodišče v Mariboru in predlagal, da enako odloči tudi v tej zadevi.

Vrhovno sodišče Republike Slovenije je v gospodarskem sporu s sklepom, opr. št. III R 3/2002, že odločilo, da je okoliščina, da je bivši pooblaščenec stranke sedaj sodnik sodišča, pred katerim teče postopek, tehten razlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča v pomenu določbe 67. člena Zakona o pravdnem postopku.

Vsebinska identičnost navedenega primera z obravnavanim terja glede na vse okoliščine enako odločitev - upoštevaje tudi številčnost sodniških mest na sicer krajevno (in stvarno) pristojnem sodišču, ki je v obeh primerih isto. Vrhovno sodišče je zato po obrazloženem predlogu ugodilo in določilo za odločanje v tej zadevi Okrožno sodišče v Mariboru.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 110/2004
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2004-11-10

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - prenos pristojnosti iz drugih tehtnih razlogov - sorodstveno razmerje med stranko in sodnikom krajevno pristojnega sodišča - dvom v nepristranskost sodnikov

Sorodstveno razmerje med stranko in enim od sodnikov krajevno pristojnega sodišča, ki ima zaposlenih malo sodnikov, je lahko podlaga delegacije pristojnosti.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrožno sodišče v Mariboru.

Tožeča stranka je proti toženim strankam pri stvarno in krajevno pristojnem Okrožnem sodišču na Ptuju vložila tožbo zaradi izpodbijanja arbitražne odločbe (vrednost spornega predmeta 14.000.000 SIT). Istočasno je predlagala tudi prenos krajevne pristojnosti na drugo stvarno pristojno sodišče, ker je toženec A.A. brat sodnice na Okrožnem sodišču na Ptuju, toženec B.B. je odvetnik z odvetniško pisarno na Ptuju, Okrožno sodišče na Ptuju pa je po okrožni sodnici C.C. izdalo sklepe z opr. št. R 38/2001 glede imenovanja predsednikov arbitraže, čeprav za to ni bilo osnove v skladu z drugim odstavkom 166. člena ZPP.

Okrožno sodišče na Ptuju je z dopisom z dne 29.10.2004 posredovalo vrhovnemu sodišču v odločitev delegacijski predlog tožeče stranke s predlogom, naj se mu ugodi, ker je toženi A.A. res brat okrožne sodnice - svetnice D.D., ki sodniško službo opravlja na stvarno in krajevno pristojnem Okrožnem sodišču na Ptuju.

Po določbi 67. člena ZPP lahko vrhovno sodišče na predlog stranke ali sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako lažje opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Predlog za prenos pristojnosti, ki ga je podala tožeča stranka, ima svojo utemeljitev le v okoliščini, da je eden od tožencev brat okrožne sodnice, ki opravlja sodniško službo na stvarno in krajevno pristojnem okrožnem sodišču na Ptuju. Ostala dva razloga v predlogu (toženi B. B. je odvetnik z odvetniško pisarno na Ptuju, okrožna sodnica na Ptuju C.C. pa je že sodelovala v arbitražnem postopku), ki naj bi utemeljevala delegacijo pristojnosti, sama po sebi nimata take teže, da bi zaradi njiju bilo potrebno odločiti o prenosu pristojnosti na drugo stvarno pristojno sodišče. S predlogom tožeče stranke, da se zaradi bližnjega sorodstvenega razmerja med enim od tožencev v tej pravdi in eno od okrožnih sodnic na stvarno in krajevno pristojnem sodišču, določi drugo sodišče, ki bo sodilo v zadevi, soglaša tudi Okrožno sodišče na Ptuju. Pri tem je poleg omenjenega sorodstvenega razmerja odločilno, da je Okrožno sodišče na Ptuju kadrovsko manjše sodišče, nahajajoče se v manjšem kraju, zaradi česar bi opisano sorodstveno razmerje med eno od strank in sodnico lahko povzročilo različne odzive. Predlogu za delegacijo je bilo tako potrebno ugoditi in zadevo odstopiti drugemu stvarno pristojnemu sodišču, Okrožnemu sodišču v Mariboru.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.