Sodba II Ips 608/2002
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2003-12-11

povrnitev negmotne škode - denarna odškodnina - duševne bolečine zaradi posebno težke invalidnosti posredni oškodovanci - posebno težka invalidnost kot pravni standard

Posebna težka invalidnost zajema le tiste primere, ki po Fischerjevem sistemu spadajo v VI. skupino (izguba obeh očes, paraplegija, dvojne amputacije, druge hude trajne posledice povezane s trajno nemočnostjo, kot je izguba bistvene življenjske funkcije v telesni ali duševni sferi, ki ima za posledico odvisnost od oskrbe in pomoči drugih).

Sodišče prve stopnje je zavrnilo zahtevek druge tožnice (v nadaljevanju tožnica) za plačilo 1.500.000 SIT odškodnine za duševne bolečine zaradi partnerjeve težke invalidnosti. Njeno pritožbo zoper to sodbo je pritožbeno sodišče zavrnilo, v razlogih pa navedlo, da invalidnost tožničinega družinskega člana ne dosega standarda posebne težke invalidnosti (ki predstavlja predpostavko za priznanje denarne odškodnine za duševne bolečine svojcev).

Zoper to sodbo vlaga tožnica revizijo zaradi zmotne uporabe materialnega prava. Izraža nezadovoljstvo nad potekom in izidom kazenskega postopka zoper povzročitelja škode ter navaja, da se je tožničin mož iz radoživega in samozavestnega človeka spremenil v razvalino. Prikrajšan je za sleherno obliko normalnega življenja, tožnica pa mu mora pomagati tudi pri najvsakdanjejših opravilih.

Skrbeti mora tudi za njegovo duševno počutje, saj je zaradi trajnih posledic poškodb depresiven. Njegova invalidnost je tako povsem spremenila njeno življenje, saj mora vso svojo energijo vlagati v skrb zanj, gospodinjstvo, v gradnjo hiše ipd. Zamrlo je njeno družabno življenje, težave pa ima tudi na področju spolnosti. Stanje se ne izboljušuje, marveč se celo slabša. Tožniku so psihiatri sicer svetovali, naj nadaljuje s kabinetnim delom, vendar delovni čas praktično preždi.

Revizija je bila vročena Državnemu tožilstvu Republike Slovenije, ki se o njej ni izjavilo ter toženima strankama, ki nanjo niso odgovorile.

Posebno težka invalidnost, ki je predpostavka za pravno priznanost nepremoženjske škode posrednega oškodovanca (201. člen Zakona o obligacijskih razmerjih - Ur. l. SFRJ, št. 29/78-57/89) je pravni standard, ki terja omejevalen pristop. Prvič zato, ker je odškodnina za škodo posrednih oškodovancev izjema, drugič pa, ker že sam pojem posebna težka invalidnost (gramatikalno) pove, da gre za najtežje primere hudih primerov invalidnosti. Sodna praksa je v to kategorijo uvrščala le izjemne primere invalidnosti kot je npr. tetraplegija (II Ips 323/94, II Ips 596/98), odstranitev desne zgornje okončine nad komolcem, odstranitev desne spodnje okončine pod kolenom in postkomocijski sindrom s hudo reaktivno depresijo (II Ips 784/94), nesamostojnost in nesposobnost opravljati osnovne življenjske aktivnosti (II Ips 378/95), primer ko je prej nadpovprečno intelektualno in telesno sposoben mlad človek le na meji med nizkim povprečjem in podpovrečjem, z izrazitimi slabimi telesnimi sposobnostmi, in ki ni sposoben samostojnega življenja brez ustreznega nadzora (II Ips 55/2002). Gre torej za primere, ki po Fischerjevem sistemu spadajo v VI. skupino (izguba obeh očes, paraplegija, dvojne amputacije, druge hude trajne posledice povezane s trajno nemočnostjo, kot je izguba bistvene življenjske funkcije v telesni ali duševni sferi, ki ima za posledico odvisnost od oskrbe in pomoči drugih).

Konkreten primer v to kategorijo ne sodi. Kljub temu, da je tožničin mož (ob škodnem dogodku zunajzakonski partner) na desno oko praktično slep, zaradi česar ima zoženo vidno polje ter je brez globinskega vida (zaradi bleščanja ima težave tudi pri gibanju na svetlobi in pri prehodih iz svetlobe v temo, kar terja potrebno pazljivost pri vsakodnevnih opravilih), še najprej opravlja delo s polnim delovnim časom (z edino omejitvijo, da ne sme stalno delati z računalnikom), izvedenca pa sta njegovo invalidnost ocenila s 15% oziroma s 35%. Ob uporabi kontaktnih leč in očal je še vedno sposoben samostojno opravljati večino običajnih opravil. Težave ima le zaradi nemožnosti ukvarjanja s športnimi aktivnosti in z lovom.

Ker sta tako sodišči druge in prve stopnje pravilno uporabili pravni standard "posebna težka invalidnost", je revizijsko sodišče revizijo zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.