Sklep III Ips 98/2003
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2004-08-31

dovoljenost revizije proti sklepu - sklep sodišča druge stopnje - vrednost spornega predmeta - gospodarski spor - zavrženje revizije

Če revizija proti sodbi, če bi sodišče druge stopnje sodilo meritorno, ne bi bila dovoljena, tudi ni dovoljena proti sklepu sodišča druge stopnje.

Okrožno sodišče v Celju (sodišče prve stopnje) je zavrnilo ugovor tožene stranke, da za rešitev tega spora ni pristojno sodišče, ampak arbitraža (sklep - I. točka izreka). Posledično pa je toženi stranki naložilo, da tožeči stranki plača 2,740.885,00 SIT z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 1.1.1994 do plačila in ji povrne 299.988,00 SIT pravdnih stroškov (sodba - II.1. točka izreka), medtem ko je zahtevek tožeče stranke na plačilo 1,153.691,00 SIT z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 15.3.1994 dalje kot neutemeljen zavrnilo (sodba - II.2. točka izreka).

Višje sodišče v Celju (sodišče druge stopnje) je ugodilo pritožbi tožene stranke ter sklep sodišča prve stopnje spremenilo tako, da je ugodilo ugovoru tožene stranke in ugotovilo, da za rešitev tega spora ni podana sodna pristojnost (1. točka izreka). Posledično pa je razveljavilo sodbo sodišča prve stopnje in zavrglo tožbo (2. točka izreka), pri čemer je tožeči stranki naložilo, da toženi stranki povrne 518.880,00 (366.000,00 SIT pravdnih in 152.880,00 SIT pritožbenih) stroškov z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 26.2.2003 do plačila.

Tožeča stranka je proti navedenemu sklepu vložila revizijo. Kot revizijski razlog bistvene kršitve določb postopka je uveljavljala zmotno izključitev sodne pristojnosti za reševanje spora. Sicer pa naj bi bilo o stvarni pristojnosti Okrožnega sodišča v Celju že pravnomočno odločeno (s sklepom Delovnega sodišča v Celju z dne 23.1.1995, opr. št. Pd 790/94-8, ki je postal pravnomočen dne 9.2.1995). Predlagala je spremembo sklepa sodišča druge stopnje s potrditvijo sklepa (posledično pa tudi sodbe) sodišča prve stopnje. Pri tem ni priglasila revizijskih stroškov.

Revizija je bila vročena toženi stranki (ki nanjo ni odgovorila) in Državnemu tožilstvu Republike Slovenije.

(1) Čeprav se je postopek v tej zadevi začel z vložitvijo predloga pred Delovnim sodiščem v Celju (oziroma tožbe pred Okrožnim sodiščem v Celju) dne 7.3.1994, torej v času, ko je veljal Zakon o pravdnem postopku iz l. 1977 (ZPP/1977; Uradni list RS, št. 4/1977 - 27/1990), je bilo treba v revizijskem postopku uporabiti Zakon o pravdnem postopku iz l. 1999 (ZPP/1999; Uradni list RS, št. 26/1999 - 2/2004), ker se je postopek pred sodiščem prve stopnje končal z izdajo sklepa in sodbe dne 22.1. 2002, torej po uveljavitvi ZPP/1999 (prvi odstavek njegovega 498. člena). Slednji je namreč začel veljati dne 14.7.1999.

(2) Po prvem odstavku 384. člena ZPP/1999 je revizija dovoljena proti sklepu sodišča druge stopnje, s katerim je bil postopek pravnomočno končan (v konkretnem primeru s sklepom po drugem odstavku 354. člena v zvezi s 3. točko drugega odstavka 339. člena ZPP/1999). Vendar pa je po drugem odstavku 384. člena ZPP/1999 proti takšnemu sklepu revizija dovoljena le, če bi bila dovoljena tudi proti sodbi, ki bi jo sodišče druge stopnje izdalo, če bi sodilo v stvari sami. Če namreč revizija ni dovoljena proti sodbi, ki bi jo izdalo sodišče druge stopnje, tudi revizija proti sklepu sodišča druge stopnje ni dovoljena.

(3) Po 490. členu ZPP/1999 revizija v gospodarskih sporih ni dovoljena, če vrednost spornega predmeta glede izpodbijanega dela pravnomočne sodbe ne presega 5,000.000,00 SIT. Ker vrednost spornega revizijskega predmeta ustreza predmetu tožbenega zahtevka, ki je denarni znesek v višini 2,740.885,00 SIT, revizija v tej zadevi ni dovoljena. Ker revizija proti sodbi, če bi sodišče druge stopnje sodilo meritorno, ne bi bila dovoljena, tudi ni dovoljena proti sklepu sodišča druge stopnje.

(4) Tožeča stranka je v reviziji sicer zatrjevala, da ne gre za premoženjski spor, ampak "za predhodno vprašanje, ki je vezano na veljavnost pogodbe o arbitraži", vendar zmotno, saj se tožbeni zahtevek nanaša na denarni znesek (na plačilo spornih 2,740.885,00 SIT). Poleg tega pa gre za predhodno vprašanje (iz 13. člena ZPP/1999) takrat, kadar je odločitev sodišča odvisna od ugotovitve obstoja kakšne druge pravice ali pravnega razmerja, medtem ko gre pri morebitni odločitvi o zahtevku v sporu, ki ne spada v sodno pristojnost (18. člen ZPP/1999), za absolutno bistveno postopkovno kršitev iz 3. točke drugega odstavka 339. člena ZPP/1999.

(5) S tem je Vrhovno sodišče odgovorilo na revizijske navedbe odločilnega pomena.

(6) Ker vrednost spornega revizijskega predmeta ne presega 5,000.000,00 SIT, je Vrhovno sodišče revizijo v skladu s 377. členom (in v zvezi s 480. členom) ZPP/1999 kot nedovoljeno zavrglo, ker tega v mejah svojih pravic iz 374. člena ZPP/1999 ni storil že sodnik sodišča prve stopnje.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.