Sklep VIII Ips 207/2001
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2002-09-17

delovno razmerje pri delodajalcu - disciplinski ukrep prenehanja delovnega razmerja - disciplinski postopek - meje preizkusa sodbe prve stopnje - bistvena kršitev določb pravdnega postopka

Vprašanje, ali je imel organ, ki je odločal o ugovoru v disciplinskem postopku, mandat za odločanje, oziroma je bil imenovan ali izvoljen v skladu s predpisi, je tudi v disciplinskem postopku lahko bistveno vprašanje, na katerega bi pritožbeno sodišče, glede na to, da je bilo navajano v pritožbi, moralo odgovoriti in ta del pritožbe preizkusiti.

Reviziji se ugodi in se sodba sodišča druge stopnje v zavrnilnem delu razveljavi in se v tem obsegu zadeva vrne sodišču druge stopnje v novo sojenje.

Revizijski stroški so nadaljnji stroški postopka.

Prvostopenjsko sodišče je zavrnilo zahtevek tožnika, da se razveljavita sklepa tožene stranke, s katerima je bil tožniku izrečen disciplinski ukrep prenehanja delovnega razmerja, zato je bil zavrnjen tudi njegov reintegracijski zahtevek.

Drugostopenjsko sodišče je delno ugodilo pritožbi tožnika zoper prvostopenjsko sodbo in spremenilo izpodbijana sklepa tožene stranke tako, da je tožnika oprostilo hujše kršitve delovne obveznosti po dveh točkah, v ostalem pa je pritožbo zavrnilo in potrdilo njegovo odločitev. (V bistvu sodišče druge stopnje ni spremenilo sodbe sodišča prve stopnje, ker ni spremenilo vrste izrečenega disciplinskega ukrepa.)

Zoper pravnomočno sodbo, izdano na drugi stopnji, je tožnik vložil revizijo iz revizijskih razlogov bistvene kršitve določb pravdnega postopka in zmotne uporabe materialnega prava. Navajal je, da je sodišče odločalo v škodo pritožniku (prepoved reformatio in peius) in da kljub izrecni pritožbeni navedbi, da je o ugovoru zoper odločitev disciplinske komisije odločal organ, ki ni imel več mandata (ni bil legitimen), pritožbeno sodišče o tem ugovoru sploh ni odločilo. Dalje je navajal, da očitane disciplinske kršitve bodisi niso bile storjene ali pa sploh ne gre za disciplinske kršitve.

Revizija je bila v skladu z določbo 390. člena zakona o pravdnem postopku (ZPP-77 - Uradni list SFRJ, št. 4/77 in 35/91 in Uradni list RS, št. 55/92 in 19/94), ki se glede na določbo 498. člena zakona o pravdnem postopku (ZPP - Uradni list RS, št. 26/99) v tem postopku še uporablja, vročena nasprotni stranki, ki na revizijo ni odgovorila, in Državnemu tožilstvu Republike Slovenije, ki se o njej ni izjavilo.

Revizija je izredno, nesuspenzivno, devolutivno, dvostransko in samostojno pravno sredstvo proti pravnomočnim odločbam sodišč druge stopnje. Revizijsko sodišče izpodbijano sodbo preizkusi le v delu, ki se z revizijo izpodbija, in v mejah razlogov, ki so v njej navedeni. Po uradni dolžnosti pazi na absolutno bistveno kršitev določb pravdnega postopka iz 10. točke drugega odstavka 354. člena ZPP-77 ter na pravilno uporabo materialnega prava.

Revizijsko sodišče ni ugotovilo bistvene kršitve določb pravdnega postopka iz 10. točke drugega odstavka 354. člena ZPP-77, ki se upošteva po uradni dolžnosti (386. člen ZPP-77). Ker pa uveljavlja revizija vsebinsko še kršitev določb pravdnega postopka iz 365. člena ZPP-77, je revizijsko sodišče izpodbijano sodbo preizkusilo tudi v tej smeri.

Revizijsko sodišče ugotavlja, da je revident v pritožbi, ki jo je vložil zoper sodbo sodišča prve stopnje, izrecno navedel, da mu "je znano, da je mandat članov delavskega sveta ob odločanju o ugovoru že potekel in da zato delavski svet na seji dne 17.2.1993 ni bil zakonsko konstituiran oz. je odločal brez mandata". Sodišče druge stopnje o tem ugovoru ni zavzelo stališča in o njem ni odločalo.

Vprašanje, ali je imel organ, ki je odločal o ugovoru v disciplinskem postopku, mandat za odločanje, oziroma je bil imenovan ali izvoljen v skladu s predpisi, je tudi v disciplinskem postopku lahko bistveno vprašanje, na katerega bi pritožbeno sodišče, glede na to, da je bilo navajano v pritožbi, moralo odgovoriti in ta del pritožbe preizkusiti. Ker pritožbeno sodišče ni preizkušalo izpodbijane sodbe v delu, ki se je izpodbijal s pritožbo (365. člen ZPP-77), je bistveno kršilo določbe pravdnega postopka, saj je ta njegova opustitev lahko vplivala na zakonitost in pravilnost izpodbijane sodbe (prvi odstavek 354. člena ZPP-77).

Zaradi navedenih razlogov je revizijsko sodišče v skladu z določbo prvega odstavka 394. člena ZPP-77 reviziji ugodilo, razveljavilo sodbo sodišča druge stopnje in sodišču druge stopnje zadevo vrnilo v novo sojenje.

O stroških je revizijsko sodišče odločilo v skladu z določbo tretjega odstavka 166. člena ZPP-77.

Sodišče je določbe ZPP-77 uporabilo smiselno kot predpis Republike Slovenije v skladu z določbo prvega odstavka 4. člena ustavnega zakona za izvedbo temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (Uradni list RS, št. 1/91-I in 45/1/94).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.