Sodba VIII Ips 141/2001
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2002-04-09

delovno razmerje pri delodajalcih - zakonitost pogodbe o zaposlitvi

Pri delovnih mestih zdravstvenih tehnikov - mavčarjev gre za stalno opravljanje dela v težjih delovnih pogojih, kar bi tožena stranka pri sklepanju pogodb o zaposlitvi glede na določbe kolektivne pogodbe morala upoštevati in tožnikom priznati ustrezni dodatek. Zato je odločitev v izpodbijani sodbi, da je dolžna tožena stranka pogodbe o zaposlitvi uskladiti z določbami kolektivne pogodbe, pravilna, saj brez take uskladitve pogodbe o zaposlitvi ne bi bile v skladu z veljavnimi predpisi in sprejetimi obveznostmi revidentke.

Sodišče prve stopnje je z obravnavano sodbo ugotovilo, da pogodbe o zaposlitvi, ki so jih sklenili tožniki s toženo stranko dne 24.12.1991, v 2. točki V. člena niso zakonite (pravilno bi bilo, da niso skladne z določili kolektivne pogodbe) in odločilo, da jih je tožena stranka dolžna uskladiti s kolektivno pogodbo za dejavnost zdravstva in socialnega skrbstva (iz leta 1991), v osmih dneh pod izvršbo.

Drugostopenjsko sodišče je pritožbo tožene stranke zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

Zoper pravnomočno sodbo sodišča druge stopnje je tožena stranka vložila revizijo iz revizijskega razloga zmotne uporabe materialnega prava. Navajala je, da je tožena stranka pogodbe o zaposlitvi sestavila v skladu z določbami 135. člena zakona o delovnih razmerjih in določbami kolektivne pogodbe za negospodarske dejavnosti in branžne kolektivne pogodbe. Tožnikom se status delovnega razmerja ni spremenil, ostali so razporejeni na ista delovna mesta, določena pa jim je bila plača, kot jo določata obe kolektivni pogodbi. Zato je predlagala, da revizijsko sodišče reviziji ugodi in spremeni izpodbijano sodbo tako, da tožbeni zahtevek kot neutemeljen zavrne.

Revizija je bila v skladu z določbo 375. člena zakona o pravdnem postopku (ZPP - Uradni list RS, št. 26/99) vročena nasprotni stranki, ki na revizijo ni odgovorila, in Državnemu tožilstvu Republike Slovenije, ki se o njej ni izjavilo.

Revizija je izredno, nesuspenzivno, devolutivno, dvostransko in samostojno pravno sredstvo proti pravnomočnim odločbam sodišč druge stopnje. Zato revizijsko sodišče izpodbijano sodbo preizkusi le v delu, ki se z revizijo izpodbija, in v mejah razlogov, ki so v njej navedeni. Po uradni dolžnosti pazi le na pravilno uporabo materialnega prava.

Revizijsko sodišče ni ugotovilo zmotne uporabe materialnega prava.

Po določbi 135. člena zakona o delovnih razmerjih (ZDR - Uradni list RS, št. 14/90, 5/91 in 71/93) je bilo določeno, da delavec, ki je v delovnem razmerju sklene pogodbo o zaposlitvi. Zakon je v drugem odstavku tega člena izrecno določal, da se pri sklenitvi take pogodbe delovno razmerje ne sme spremeniti iz delovnega razmerja za nedoločen čas v delovno razmerje za določen čas, v tretjem odstavku pa, da ni mogoča sprememba razporeditve delavca. Pri tem je 63. člen kolektivne pogodbe za dejavnost zdravstvenega in socialnega skrbstva Slovenije (Kolektivna pogodba - Uradni list RS, št. 26/91) še določal, da se pri prvem razvrščanju delavcu ne sme zmanjšati osebnega dohodka.

Citirane zakonske določbe je tožena stranka pri sklepanju pogodb o zaposlitvi upoštevala. Četrti člen citirane zakonske določbe izrecno določal, da delavec lahko pred pristojnim sodiščem zahteva presojo zakonitosti predloga pogodbe in njene skladnosti z zakonom, kolektivno pogodbo oziroma splošnim aktom.

Ker so bile pogodbe o zaposlitvi sklepane v mesecu decembru 1991. leta, bi tožena stranka morala upoštevati tudi ostale določbe takrat veljavne kolektivne pogodbe. V 66. členu kolektivne pogodbe je bilo določeno, da se delavcu priznavajo dodatki v višini najmanj 5% od osnovnega osebnega dohodka za težje delovne pogoje. Kaj se šteje za težje delovne pogoje je bilo v prvem odstavku tega člena tudi našteto.

Iz opisov del in nalog zdravstveni tehnik - mavčar I in zdravstveni tehnik - mavčar I z dodatnimi znanji, ki jih je v spis vložila revidentka, izhaja, da je pri delu mavčar I nevarnost infekcije, da je delo izpostavljeno neugodnim čutnim zaznavam in neustrezni klimi, da se dela z razkužili in v zaprtem prostoru, pri čemer je delavec tem vplivom izpostavljen stalno, velika pa je tudi intenzivnost delovanja. Tako dejansko stanje je ugotovilo tudi sodišče prve stopnje. Delo se poleg tega opravlja pretežno stoje in z obremenitvijo telesa in čutil, pogosto je dvigovanje in premikanje bolnika.

Pri delovnih mestih zdravstvenih tehnikov - mavčarjev gre torej za stalno opravljanje dela v težjih delovnih pogojih, kar bi tožena stranka pri sklepanju pogodb o zaposlitvi glede na določbe kolektivne pogodbe morala upoštevati in tožnikom priznati ustrezni dodatek. Zato je odločitev v izpodbijani sodbi, da je dolžna tožena stranka pogodbe o zaposlitvi uskladiti z določbami kolektivne pogodbe, pravilna, saj brez take uskladitve pogodbe o zaposlitvi ne bi bile v skladu z veljavnimi predpisi in sprejetimi obveznostmi revidentke.

Ob upoštevanju povedanega, ko je revizijsko sodišče ugotovilo, da je revidentka zmotno uporabila materialno pravo pri sklepanju pogodb o zaposlitvi, je na podlagi določb 378. člena ZPP revizijo kot neutemeljeno zavrnilo.

ZDR (1990) člen 135, 135/2, 135/3, 135/4. Kolektivna pogodba za dejavnost zdravstvenega in socialnega skrbstva Slovenije člen 63, 66.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.