TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
Sklep I R 40/2002
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2002-05-08

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz drugih tehtnih razlogov - več odškodninskih sporov iz istega škodnega dogodka

Okoliščina, da teče spor iz istega škodnega dogodka tudi na Okrožnem sodišču v Novi Gorici ter da je v obeh zadevah sporen temelj odškodninske odgovornosti ne utemeljujejo predpostavk za delegacijo iz 67. člena ZPP. Spor pa je tudi odškodninski, v katerem ima oškodovanec pravico do izbire sodišča v okviru 52. člena ZPP.

Na Okrožnem sodišču na Ptuju je tožnica vložila tožbo, s katero iztožuje od tožencev plačilo škode, nastale zaradi poškodb, ki jih je povzročilo eno od tekmovalnih vozil na avtomobilski dirki v Grgarju 13.06.1999. Okrožno sodišče je v predlogu za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča navedlo, da je na Okrožnem sodišču v Novi Gorici že v teku pravdni postopek tožnice T. S., pod opr. št. P 192/2000, v katerem iztožuje škodo, ki ji je prav tako nastala na isti motorni dirki. Ker je v obeh pravdnih zadevah sporen temelj odškodninske odgovornosti, se bo postopek z določitvijo drugega stvarno pristojnega sodišča lažje opravil ter zato predlaga, da vrhovno sodišče na podlagi 67. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) določi drugo stvarno pristojno sodišče tudi za rešitev predmetnega spora.

Po določilu 67. člena ZPP vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Navedeno določilo tako navaja predpostavke, ki morajo biti podane, da se delegacija drugega sodišča lahko določi. V tem primeru pa navaja predlog za delegacijo zgolj okolnost, da teče spor iz istega škodnega dogodka tudi na Okrožnem sodišču v Novi Gorici ter da je v obeh zadevah sporen temelj odškodninske odgovornosti. Take navedbe same zase ne utemeljujejo predpostavk za delegacijo iz 67. člena ZPP. Spor pa je tudi odškodninski, v katerem ima oškodovanec pravico do izbire sodišča v okviru 52. člena ZPP. Take ugotovitve po presoji vrhovnega sodišča ne utemeljujejo predlagane delegacije drugega sodišča. Namreč uveljavljani razlogi ne izpolnjujejo predpisanih predpostavk iz 67. člena ZPP. Zato vrhovno sodišče predlogu ni ugodilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 42/2002
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2002-05-09

spor o pristojnosti - izvršba na denarno terjatev - krajevna pristojnost - stalno bivališče dolžnika

Za odločitev o izvršbi na denarno terjatev je krajevno pristojno sodišče, na območju katerega ima dolžnik stalno prebivališče (100. člen ZIZ).

Za odločitev o predlogu za izvršbo je pristojno Okrajno sodišče v Žalcu.

V tej izvršilni zadevi se je Okrajno sodišče v Slovenj Gradcu izreklo za krajevno nepristojno in jo odstopilo v reševanje Okrajnemu sodišču v Velenju. To sodišče pristojnosti ni sprejelo in predlaga Vrhovnemu sodišču, da na podlagi 24. in 25. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) v zvezi s 15. členom Zakona o izvršbi in zavarovanju (ZIZ)

določi kot krajevno pristojno Okrajno sodišče v Žalcu, kjer je stalno prebivališče dolžnice.

Za odločitev o izvršbi na denarno terjatev je krajevno pristojno sodišče, na območju katerega ima dolžnik stalno prebivališče (100. člen ZIZ). Po podatkih spisa prebiva dolžnica na naslovu Letuš, Šmartno ob Paki. Kraj Letuš spada v sodno območje Okrajnega sodišča v Žalcu. Zato je to sodišče krajevno pristojno za odločanje o predlogu za izvršbo v tej zadevi.

Vrhovno sodišče je v tem sporu o pristojnosti odločilo na podlagi drugega odstavka 25. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ. Spor o pristojnosti je med okrajnima sodiščema v Slovenj Gradcu in Velenju, to je med okrajnima sodiščema z območja različnih višjih sodišč. Na podlagi prvega odstavka 24. člena ZPP je Okrajno sodišče v Velenju utemeljeno sprožilo spor o pristojnosti, ko je po prejemu zadeve v reševanje ugotovilo, da samo ni krajevno pristojno in da je krajevno pristojno drugo sodišče, torej ne Okrajno sodišče v Slovenj Gradcu, ki mu je zadevo odstopilo.

ZPP člen 24, 24/1, 25, 25/2.ZIZ člen 15, 100.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep I R 25/2008, enako tudi I R 44/2008, I R 39/2008
Sklep I R 36/2002
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2002-04-25

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz drugih tehtnih razlogov - osebno razmerje med sodnico pristojnega sodišča in mld. tožnico

Okoliščina, da je sodnica stvarno in krajevno pristojnega sodišča rejnica mladoletne tožnice, lahko moteče vpliva na postopek. Gre za tehten razlog, kakršnega ima v mislih 67. člen ZPP.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrajno sodišče v Novem mestu.

Pri Okrajnem sodišču v ... teče pod opr. št. P 97/2000 pravdni postopek ml. M. S. zoper Zavarovalnico Triglav d.d. zaradi plačila odškodnine. Predsednica sodišča v predlogu za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča navaja, da sta sodnica tega sodišča ... in njen mož rejnika mladoletne tožnice. To je okoliščina, ki bi pri nasprotni stranki utegnila povzročiti dvom v nepristranost sodišča pri sojenju v tej zadevi.

Okoliščina, da je sodnica stvarno in krajevno pristojnega sodišča rejnica mladoletne tožnice, lahko moteče vpliva na postopek. Gre za tehten razlog, kakršnega ima v mislih 67. člen Zakona o pravdnem postopku. Zato je Vrhovno sodišče predlogu ugodilo in določilo za postopanje Okrajno sodišče v Novem mestu kot bližnje večje sodišče.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 19/2002
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2002-04-11

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti v primeru dogovora o krajevni pristojnosti

Zavrnitev predloga za delegacijo - dogovor strank o krajevni pristojnosti.

Predlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča se zavrne.

Tožeča stranka je pri Okrajnem sodišču v Kopru zahtevala razveljavitev pogodbe o življenjskem zavarovanju, tožena stranka pa je po zavrnitvi njenega ugovora, da Okrajno sodišče v Kopru ni krajevno pristojno za razsojo, podala predlog za prenos pristojnosti na drugo stvarno pristojno sodišče, Okrajno sodišče v Murski Soboti. Pri tem sodišču ima tožeča stranka svojo poslovno enoto ter angažirane odvetnike. V postopku bo treba zaslišati toženko in priče, zaradi česar se bo postopek laže opravil v Murski Soboti.

Predlog za prenos pristojnosti ni utemeljen.

Po določbi sedaj veljavnega 67. člena ZPP (Zakona o pravdnem postopku - 1999) lahko vrhovno sodišče na predlog stranke določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Tožena stranka očitno poudarja razloge ekonomičnosti postopka, ker naj bi njeno bivališče bilo na območju drugega stvarno pristojnega sodišča, kjer naj bi na razpolago bila tudi večina dokazov. Vendar pa iz spisa sledi, da sta se pravdni stranki za primer spora dogovorili, da jima bo sodilo stvarno pristojno sodišče v Kopru, pri čemer je situacija na strani tožene stranke že ob sklenitvi zavarovalne pogodbe in dogovora o krajevni pristojnosti bila enaka današnji. Pogoji za utemeljenost prenosa krajevne pristojnosti ob sicer dogovorjeni krajevni pristojnosti so načeloma strožji, po drugi strani pa iz navedb odgovora na tožbo ne sledi, da bi izvedba predlaganih dokazov pred sodiščem dogovorjene pristojnosti bila tako neekonomična, da bi ta okoliščina sama po sebi mogla utemeljevati delegacijo pristojnosti na Okrajno sodišče v Murski Soboti - posebej zato, ker je pred tem sodiščem nekatere dokaze mogoče izvajati kot pred zaprošenim sodiščem.

Vse povedano utemeljuje zavrnitev predloga za prenos pristojnosti na drugo stvarno pristojno sodišče.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 43/2002
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2002-05-16

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz razloga smotrnosti - dvom v nepristranskost sodnikov višjega sodišča - sodnik pristojnega višjega sodišča dodeljen na sodišče prve stopnje

Sodniki morajo vselej ravnati tako, da varujejo nepristranskost in neodvisnost sojenja (2. člen ZSS). Dejstvo, da je njihov kolega iz kolektiva sodil na prvi stopnji, pač ne more biti razumen razlog za to, da bi omajal njihovo nepristranskost in neodvisnost pri odločanju. Sodno oblast izvajajo sodniki (1. člen ZS), pri čemer so neodvisni in vezani le na ustavo in zakon (125. člen URS), ne pa, kakor je mogoče razbrati iz zahteve, na nekakšne kolegialne odnose.

Predlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča se zavrne.

Tožnik je v pritožbi zoper sodbo sodišča prve stopnje podal zahtevo za izločitev sodnikov Višjega sodišča v Ljubljani. Ker je na prvi stopnji sodila sodnica tega sodišča, ne bi smeli zaradi varovanja korektnosti in objektivnega postopka odločati na pritožbeni stopnji sodniki sodišča, katerega član je sodnik, ki je sodil na prvi stopnji. Gre za sicer spoštovani kolektiv, a očitno s podobnimi stališči.

Višje sodišče je menilo, da tožnik smiselno predlaga prenos pristojnosti po 67. členu Zakona o pravdnem postopku (ZPP). Zato je zahtevo posredovalo vrhovnemu sodišču.

Višje sodišče je utemeljeno štelo tožnikovo zahtevo za izločitev sodnikov kot predlog stranke, naj se določi drugi stvarno pristojno sodišče. V predlogu ni namreč poimensko navedeno, katere sodnike izloča tožnik, niti zakaj imajo ti sodniki "podobna stališča", kar vse bi bilo potrebno, če naj bi šlo za zahtevo za izločitev sodnikov.

Vendar tožnikova zahteva kot predlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča ni utemeljena. Zakon določa, da lahko vrhovno sodišče na predlog stranke določi drugo stvarno pristojno sodišče, da obravnava zadevo, če so za to dani tehtni razlogi (67. člen ZPP). Med te pa nikakor ni mogoče uvrstiti primerov, ko sodnik sodišča, ki naj bi odločalo na drugi stopnji, obravnava zadevo in o njej odloča na prvi stopnji. Sodniki morajo vselej ravnati tako, da varujejo nepristranskost in neodvisnost sojenja (2. člen Zakona o sodniški službi). Dejstvo, da je njihov kolega iz kolektiva sodil na prvi stopnji, pač ne more biti razumen razlog za to, da bi omajal njihovo nepristranskost in neodvisnost pri odločanju. Sodno oblast izvajajo sodniki (1. člen Zakona o sodiščih), pri čemer so neodvisni in vezani le na ustavo in zakon (125. člen Ustave RS), ne pa, kakor je mogoče razbrati iz zahteve, na nekakšne kolegialne odnose. V zvezi z že omenjenima razlogom iz zahteve o podobnih stališčih sodnikov, pa bi bilo mogoče le ugibati, kam meri tožnik, saj ne pove niti za kakšna stališča naj bi šlo. To seveda ne more biti povod za vsebinsko odločanje o tem razlogu.

Neutemeljen predlog za smotrno delegacijo je bilo zato treba zavrniti.

ZPP člen 67.ZSS člen 2.ZS člen 1.URS člen 125.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep I R 49/2002, enako tudi sklep I R 50/2002
Sklep I R 38/2002
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2002-05-30

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz drugih tehtnih razlogov - dvom v nepristranskost sodišča - sodni izvršitelj kot stranka v postopku

Med tožencem kot sodnim izvršiteljem tega sodišča in samim sodiščem obstaja tesna povezava, ki lahko pri tožeči stranki vzbudi dvom v nepristranskost sodišča. Dodaten dvom lahko vzbudi pri tožeči stranki tudi okoliščina, da naj bi toženec zatrjevano škodno dejanje storil prav kot sodni izvršitelj v izvršilnem postopku proti tožeči stranki, ki teče pri istem sodišču.

Za odločanje v tej pravdni zadevi se določi Okrajno sodišče v Kranju.

Tožeča stranka zahteva od toženca plačilo 2,000.000 SIT odškodnine za nepremoženjsko škodo, do katere je prišlo zaradi zatrjevano nepravilnega in žaljivega vročanja sodnih pisanj. Okrožno sodišče v Kranju je po pravnomočnosti sklepa o svoji stvarni nepristojnosti zadevo odstopilo v reševanje Okrajnemu sodišču v .... Sodnica tega sodišča je na podlagi 67. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP)

poslala vrhovnemu sodišču predlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča. V predlogu pojasnjuje, da je toženec izvršitelj za območje tega sodišča, da sodišče z njim vsakodnevno sodeluje in da tudi podpisana sodnica rešuje izvršilne zadeve, na katere se posredno nanaša tudi ta odškodninska pravda. Zato predlaga prenos pristojnosti in meni, da bi se drugje postopek laže opravil.

Na podlagi 67. člena ZPP lahko vrhovno sodišče na predlog pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da obravnava zadevo, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Vrhovno sodišče ugotavlja, da so v tej zadevi izkazani drugi tehtni razlogi za delegacijo. Toženec je sodni izvršitelj, ki je imenovan prav za območje sodišča, pri katerem teče postopek. Vsakodnevno opravlja neposredna dejanja izvršbe in zavarovanja, pri opravljanju teh dejanj pa tudi vsakodnevno sodeluje s sodiščem, ki mu daje naloge za neposredna dejanja izvršbe in zavarovanja. Zato med tožencem kot sodnim izvršiteljem tega sodišča in samim sodiščem obstaja tesna povezava, ki lahko pri tožeči stranki vzbudi dvom v nepristranskost sodišča. Dodaten dvom pa lahko vzbudi pri tožeči stranki tudi okoliščina, da naj bi toženec zatrjevano škodno dejanje storil prav kot sodni izvršitelj v izvršilnem postopku proti tožeči stranki, ki teče pri istem sodišču. Da bo odpravljen sleherni dvom v nepristranskost sodišča, je vrhovno sodišče odločilo kot v izreku tega sklepa.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 44/2002
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2002-05-30

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz drugih tehtnih razlogov - nezaupanje do sodnikov določenega sodišča

Nasprotni udeleženec je vložil več obtožnih predlogov proti vsem poimensko navedenim sodnikom tega sodišča, ki pa so bili oškodovanci v več kazenskih postopkih proti nasprotnemu udeležencu, vendar so se ti kazenski postopki zaradi ugotovitev izvedenca končali z umikom obtožbe in več obtožnih predlogov. Vse te okoliščine izkazujejo globoko nezaupanje nasprotnega udeleženca do posameznih sodnikov določenega sodišča. Te okoliščine in sama narava nepravdnega postopka za delni odvzem poslovne sposobnosti izkazujejo obstoj drugega tehtnega razloga iz 67. člena ZPP.

Za odločanje v tej nepravdni zadevi se določi Okrajno sodišče v Novem mestu.

Okrožno državno tožilstvo v Novem mestu je proti nasprotnemu udeležencu vložilo predlog za delni odvzem poslovne sposobnosti in mu priložilo izvedeniško mnenje. Okrajno sodišče v ... predlaga, da se za odločanje v tej nepravdni zadevi določi drugo stvarno pristojno sodišče. Svoj predlog utemeljuje z navedbami, da je nasprotni udeleženec vsem sodnikom tega sodišča očital nepravilno ravnanje in proti njim vložil več obtožnih predlogov. Tudi proti samemu nasprotnemu udeležencu so tekli kazenski postopki, v katerih so sodniki tega sodišča nastopali kot oškodovanci. Zato Okrajno sodišče v ... meni, da bi bilo povsem neprimerno, da ono izvede postopek delnega odvzema poslovne nesposobnosti nasprotnemu udeležencu.

Vrhovno sodišče lahko v skladu s 67. členu Zakona o pravdnem postopku na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Po presoji vrhovnega sodišča prej povzeti razlogi za prenos pristojnosti utemeljujejo predlog sodišča, saj iz njih in tudi iz priloženih kazenskih spisov izhaja globoko prepričanje nasprotnega udeleženca, da vsi poimensko navedeni sodniki odločajo nepravilno in v njegovo škodo in da naj bi pri tem storili več kaznivih dejanj. Zaradi same narave nepravdnega postopka za delni odvzem poslovne sposobnosti že samo ta okoliščina predstavlja drug tehten razlog v smislu 76. člena Zakona o pravdnem postopku. Dodaten razlog za prenos pristojnosti pa predstavlja tudi dejstvo, da so bili sodniki tega sodišča oškodovanci v kazenskih postopkih proti nasprotnemu udeležencu. Ne glede na to, da so se ti kazenski postopki končali z umikom obtožbe in obtožnih predlogov zaradi ugotovitev izvedenca, so pri nasprotnem udeležencu nedvomno dodatno utrdili njegovo prepričanje o sodnikih tega sodišča. Zato je vrhovno sodišče predlogu ugodilo in za odločanje v tej nepravdni zadevi določilo Okrajno sodišče v Novem mestu.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 39/2002
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2002-06-13

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz drugih tehtnih razlogov - dvomi v nepristranost sodišča

Dejstvo, da je do-lžnik oz. sedaj toženec raznašalec zunanje pošte pri drugem državnem organu v isti stavbi, objektivno ne more povzročati dvoma v pristranskost sodišča, gotovo pa ne vpliva na subjektivno nepristranost sodnikov, ki se kaže v njihovem osebnem prepričanju v konkretni zadevi in se domneva.

Predlog za določitev drugega krajevno pristojnega okrajnega sodišča se zavrne.

Tožeča stranka je vložila izvršilni predlog zaradi izterjave 427.260 tolarjev s pripadki. Predlogu je sodišče najprej ugodilo, nato pa je na podlagi dolžnikovega ugovora sklep o dovolitvi izvršbe razveljavilo in odločilo, da bo o zahtevku odločeno v pravdnem postopku. Ker je na glavni obravnavi dne 28.3.2002 ugotovilo, da je toženec delavec Okrožnega sodišča v ..., kjer dela kot raznašalec pošte od leta 1975 dalje, in ker se to sodišče nahaja v isti stavbi kot okrajno sodišče ter se sodniki in raznašalci osebno poznajo, je menilo, da bi lahko nastal dvom v nepristranost sojenja, zato je predlagalo določitev drugega okrajnega sodišča in sicer Okrajnega sodišča v ..., kjer teče spor med pravdnima strankama zaradi sklenitve pogodbe o upravljanju.

Po 67. členu Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS, št. 26/99) Vrhovno sodišče Republike Slovenije določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako lažje opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Gre za ukrep, ki v izjemnih primerih omogoča spremembo v zakonu določene krajevne pristojnosti sodišča in za to pooblašča najvišje sodišče v državi. Zato Vrhovno sodišče Republike Slovenije ta ukrep uporablja izjemoma.

V 23. členu Ustave Republike Slovenije (URS, Ur. l. RS, št. 33/91) je med človekovimi pravicami predvidena pravica do sodnega varstva, ki med drugim vsakomur omogoča, da mu sodi nepristransko sodišče.

Podobno določilo vsebuje tudi 6. člen Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (EKČP, Ur.l. RS, št. 33/94 - MP, št.7). Vrhovno sodišče ocenjuje, da samo dejstvo, da sodniki poznajo pravdni stranki ali eno od njiju, ni razlog za izločitev sodnikov tega sodišča. Dejstvo, da je dolžnik oz. sedaj toženec raznašalec zunanje pošte pri drugem državnem organu v isti stavbi, objektivno ne more povzročati dvoma v pristranskost sodišča, gotovo pa ne vpliva na subjektivno nepristranost sodnikov, ki se kaže v njihovem osebnem prepričanju v konkretni zadevi in se domneva.

Zato ni razlogov, da o zadevi ne bi odločalo sodišče, ki je po zakonu krajevno pristojno za odločitev o plačilu 427.260 tolarjev. To narekuje tudi načelo ekonomičnosti, ki omogoča čimbolj smotrno poslovanje sodišča, ki je že začelo odločati v zadevi, da o njej tudi razsodi.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 45/2002
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2002-06-13

izvršba - več sredstev izvršbe - sklep o izvršbi - ustalitev krajevne pristojnosti - spor o pristojnosti

V 35. členu ZIZ je določeno, da je za odločitev o predlogu krajevno pristojno tisto sodišče, ki je krajevno pristojno za odločanje po prvo navedenem sredstvu izvršbe. V konkretnem primeru je krajevno pristojno tisto sodišče, ki je pristojno za rubež dolžničinih premičnih stvari. To je Okrajno sodišče v Ljubljani, ki je že odločalo o predlogu za izvršbo, zato se po izdaji sklepa o izvršbi po uradni dolžnosti ne more več izreči za nepristojno (drugi odstavek 22. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ), saj se je krajevna pristojnost že ustalila.

Za odločanje v tej zadevi je pristojno Okrajno sodišče v Ljubljani.

Upnica je navedla, da je predlagala izvršbo na podlagi verodostojne listine za izterjavo terjatve 756.284,90 tolarjev z zakonskimi zamudnimi obrestmi, in sicer z rubežem dolžničinih premičnih stvari. Postopek vodi Okrajno sodišče v Ljubljani pod opr. št. I-97/19132. Dne 28.8.2000 je predlagala še dodatni sredstvi izvršbe in sicer rubež na prenos dolžničine plače in rubež njenih nematerializiranih vrednostnih papirjev. Ker je Okrajno sodišče v Ljubljani pod opr. št. I 2000/14463 dne 7.11.2000 sklenilo, da ni krajevno pristojno za odločanje v zadevi in je zadevo odstopilo Okrajnemu sodišču v Celju, slednje pa se s tem ni strinjalo, je sprožilo tako imenovani negativni kompetenčni spor.

Zakon o izvršbi in zavarovanju (ZIZ, Ur. l. RS, št. 51/98) nima posebnih določil o tem, kako ravna sodišče, ki meni, da ni krajevno pristojno, zato je treba po pooblastilu iz 15. člena tega zakona uporabiti določila Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS, št. 26/99), ki vsebuje določila o rešitvi kompetenčnega spora v poglavju o pristojnosti in sestavi sodišč. V drugem odstavku 25. člena določa, da odloči o sporu o pristojnosti med sodišči z območja različnih višjih sodišč, vrhovno sodišče.

Iz spisa izhaja, da je upnica predlagala več sredstev izvršbe, torej več sodnih dejanj, s katerimi je mogoče doseči namen izvršbe. Ker je krajevna pristojnost sodišča odvisna tudi od predlaganih izvršilnih sredstev, je v 35. členu ZIZ določeno, da je za odločitev o predlogu krajevno pristojno tisto sodišče, ki je krajevno pristojno za odločanje po prvo navedenem sredstvu izvršbe. V konkretnem primeru je krajevno pristojno tisto sodišče, ki je pristojno za rubež dolžničinih premičnih stvari. To je Okrajno sodišče v Ljubljani ki je že odločalo o predlogu za izvršbo, zato se po izdaji sklepa o izvršbi po uradni dolžnosti ne more več izreči za nepristojno (drugi odstavek 22. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ), saj se je krajevna pristojnost že ustalila. Zato je pristojno za nadaljevanje izvršbe, ne glede na morebitno spremembo okoliščin, ki nastopijo kasneje.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.