Sklep II Ips 450/2001
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2001-10-25

dovoljenost revizije v sporih o preživljanju - vrednost spornega predmeta - zvišanje preživnine

Dovoljenost revizije v sporih o preživljanju samo tedaj ni odvisna od vrednosti spornega predmeta, ko je preživnina prvič določena ali je ukinjena (1. točka tretjega odstavka 367. člena ZPP). V vseh drugih sporih o preživljanju - torej v pravdah zaradi zvišanja ali znižanja preživnine - pa je dovoljenost revizije odvisna od vrednosti izpodbijanega dela pravnomočne sodbe. Tožbeni zahtevek za plačevanje (zvišane) preživnine je denarni zahtevek, ki se nanaša na ponavljajoče se bodoče dajatve. Za ugotovitev vrednosti spornega predmeta je zato treba uporabiti 40. člen ZPP.

Sodišče prve stopnje je z obravnavano sodbo delno ugodilo tožničinemu tožbenemu zahtevku za zvišanje preživnine. Njenemu očetu - tožencu je naložilo, da ji mora od 1. 12.1997 naprej plačevati preživnino po 16.000,00 SIT na mesec, namesto preživnine, ki je bila najprej določena s sodbo Temeljnega sodišča v Ljubljani, enote v Ljubljani opr. št. III P 395/85 z dne 18. 10. 1995 v višini tedanjih 16.000,00 din, pozneje pa valorizirana po sklepih Vlade Republike Slovenije, nazadnje pred tožbo na 10.470,00 SIT po obvestilu Centra za socialno delo Novo mesto z dne 1.5.1997. Obenem je sodišče prve stopnje zavrnilo presežni tožbeni zahtevek.

Sodišče druge stopnje je z izpodbijano sodbo le delno ugodilo toženčevi pritožbi, tako da je z delno spremembo sodbe sodišča prve stopnje zavrnilo zahtevek za zvišanje preživnine za čas od 1.9.1999 do 26.5.2000. V preostalem delu pa je zavrnilo toženčevo pritožbo in potrdilo sodbo prve stopnje.

Zoper to pravnomočno sodbo sodišča druge stopnje je toženec vložil revizijo, v kateri uveljavlja revizijska razloga bistvene kršitve določb pravdnega postopka (vendar brez formalne opredelitve kršitev) in zmotne uporabe materialnega prava (namreč 79., 123. in 130. člena Zakona o zakonski zvezi in družinskih razmerjih). Predlaga "razveljavitev obeh sodb in zavrnitev zahtevka ali pa vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v novo sojenje".

V postopku, ki je bil opravljen po 375. členu Zakona o pravdnem postopku (Ur. l. RS št. 26/99, v nadaljevanju ZPP), se Državno tožilstvo Republike Slovenije o reviziji ni izjavilo, tožnica pa nanjo ni odgovorila.

Revizija je izredno pravno sredstvo zoper pravnomočno sodbo, izdano na drugi stopnji, ki je v premoženjskih sporih dovoljena le, če vrednost izpodbijanega dela sodbe presega 1,000.000,00 SIT (prvi in drugi odstavek 367. člena ZPP). Spor o plačevanju preživnine je premoženjski spor v smislu drugega odstavka 367. člena ZPP.

Dovoljenost revizije v sporih o preživljanju ni odvisna od vrednosti spornega predmeta samo tedaj, ko je preživnina prvič določena ali je ukinjena (1. točka tretjega odstavka 367. člena ZPP). V vseh drugih sporih o preživljanju - torej v pravdah zaradi zvišanja ali znižanja preživnine -, pa je dovoljenost revizije odvisna od vrednosti izpodbijanega dela pravnomočne sodbe.

Tožbeni zahtevek za plačevanje (zvišane) preživnine je denarni zahtevek, ki se nanaša na ponavljajoče se bodoče dajatve. Za ugotovitev vrednosti spornega predmeta je zato treba uporabiti 40. člen ZPP, po katerem se pri takih zahtevkih, med drugim za ugotovitev pravice do revizije, vzame kot vrednost spornega predmeta seštevek dajatev, toda največ znesek, ki ustreza seštevku dajatev za dobo petih let. Za ugotovitev vrednosti izpodbijanega dela pravnomočne sodbe o zvišanju preživnine, s katero je bilo delno ugodeno tožbenemu zahtevku, se tako po drugem odstavku 367. člena, v zvezi s 40. členom ZPP vzame seštevek revizijsko spornih zneskov preživnine (največ) za dobo petih let - ali z drugimi besedami, v primeru toženčeve revizije šestdesetkratni znesek zvišanja preživnine za en mesec (razlike med zvišano preživnino in v sodbi navedeno zadnjo dotedanjo preživnino), v primeru tožnikove revizije pa šestdesetkratni znesek tistega dela tožbenega zahtevka, s katerim tožnik ni uspel - v obeh primerih seveda manjši mnogokratnik, če zvišana preživnina ni prisojena brez omejitve, temveč za določen čas, krajši kot pet let.

Tožencu je bila z izpodbijano pravnomočno sodbo zvišana preživnina na znesek 16.000,00 SIT na mesec, namesto v sodbi navedene dotedanje preživnine v zadnjem znesku 10.470,00 SIT na mesec, in to brez končne časovne omejitve. Po prej obrazloženih načelnih izhodiščih za ugotovitev vrednosti spornega predmeta v revizijskem postopku je torej treba ugotoviti vrednost izpodbijanega dela pravnomočne drugostopenjske sodbe v višini šestdesetkratnega zneska 5.530,00 SIT - in torej v znesku 331.800,00 SIT. Čeprav je glede na kvalificiranost revidenta to nepotrebno, bodi vseeno zapisano kot pripomba: za presojo dovoljenosti toženčeve revizije ni pomembna vrednost spornega predmeta ("za odvetniško tarifo"), ki jo je v tožbi navedla tožeča stranka; ta je presegala 1,000.000,00 SIT - ker je šestdesetkratni znesek zahtevanega zvišanja preživnine (od 10.470,00 SIT na 30.000,00 SIT, torej za 19.530,00 SIT na mesec) presegal 1,000.000,00 SIT.

Vse povedano pomeni, da vrednost izpodbijanega dela obravnavane pravnomočne sodbe ne presega zneska 1,000.000,00 SIT. Zato toženčeva revizija ni dovoljena in jo je revizijsko sodišče na podlagi 377. člena ZPP zavrglo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.