TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
Sklep I R 8/2001
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2001-02-15

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz drugih tehtnih razlogov

Dejstvo, da je tožnik upokojeni sodnik, ki je pred upokojitvijo opravljal funkcijo predsednika sodišča, ki naj bi odločalo o vloženem pravnem sredstvu, predstavlja tehten razlog za delegacijo pristojnosti v smislu določbe 67. člena ZPP.

Za odločanje na drugi stopnji se v tej zadevi določi Višje sodišče v Ljubljani.

Višje sodišče v ... je z dopisom z dne 29.1.2001 Vrhovnemu sodišču Republike Slovenije predlagalo, da naj za odločanje na pritožbeni stopnji določi drugo stvarno pristojno sodišče. Kot razlog je navedlo, da je tožnik upokojeni sodnik, ki je bil pred upokojitvijo predsednik Višjega sodišča v ..., tedaj sodišča, ki naj bi odločalo v pritožbenem postopku.

Vrhovno sodišče lahko na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi.

Dejstvo, da je tožnik upokojeni sodnik, ki je pred upokojitvijo opravljal funkcijo predsednika sodišča, ki naj bi odločalo o vloženem pravnem sredstvu, predstavlja tehten razlog za delegacijo pristojnosti v smislu določbe 67. člena ZPP. Zato je vrhovno sodišče predlogu ugodilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 92/2000
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2001-03-01

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti zaradi spremembe bivališča tožene stranke

Zavrnitev predloga za prenos pristojnosti, ker kriteriji iz 67. člena ZPP niso podani.

Predlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča se zavrne.

Tožnik je pri Okrajnem sodišču v Novem mestu proti tožencu vložil tožbo zaradi plačila zneska 394.746,00 SIT. S sklepom z dne 25.10.1995 se je Okrajno sodišče v Novem mestu izreklo za krajevno nepristojno in zadevo odstopilo krajevno pristojnemu Okrajnemu sodišču v Kopru. Prenos pristojnosti je utemeljilo z dejstvom, da je toženec spremenil začasno bivališče.

Okrajno sodišče v Kopru predlaga, da Vrhovno sodišče Republike Slovenije odloči, da je za sojenje v tej stvari pristojno Okrajno sodišče v Novem mestu. Sklep o nepristojnosti je namreč izdan v nasprotju z določbo 22. člena ZPP oziroma 20. člena v času odločanja veljavnega ZPP (1977). Okrajno sodišče v Novem mestu se je za krajevno nepristojno očitno izreklo po uradni dolžnosti, vendar iz podatkov spisa ni razvidno, da bi šlo za izključno krajevno pristojnost.

Po določbi 67. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) Vrhovno sodišče Republike Slovenije na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Navedena situacija pa v obravnavanem primeru ni podana. Ne glede na razlago, ki je v predlogu opisana glede uporabe določbe tretjega odstavka 17. člena ter 27. člena ZPP, obvelja, da je Okrajno sodišče v Kopru, potem ko se je Okrajno sodišče v Novem mestu izreklo za krajevno nepristojno, že začelo z obravnavanjem stvari s pozivanjem tožnika, naj tožbo popravi z navedbo prebivališča tožene stranke. Ob takem stanju pa bi se z določitvijo drugega stvarno pristojnega sodišča postopek ne opravil laže. Obstoja drugih tehtnih razlogov za prenos pristojnosti (67. člen ZPP) pa predlagajoče sodišče niti ne zatrjuje.

Po povedanem je bilo treba predlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča zavrniti.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II Ips 42/2001
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2001-03-15

revizija - dovoljenost revizije - delitev skupnega premoženja v nepravdnem postopku

34. člen ZNP vsebuje splošno določbo, ki v nepravdnem postopku izključuje revizijo kot izredno pravno sredstvo.

Sodišče prve stopnje je razdružila skupno premoženje udeležencev nepravdnega postopka, ki sta razvezana zakonca. Sodišče druge stopnje je delno ugodilo pritožbi nasprotne udeleženke in spremenilo del odločitve, ki se nanaša na izplačilo denarnega zneska, v ostalem delu pa jo je zavrnilo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje.

Zoper pravnomočni sklep je nasprotna udeleženka vložila pravočasno revizijo, v kateri trdi, da je ta dovoljena kljub temu, da gre za nepravdni postopek, saj je predmet postopka odločanje o stanovanjski pravici oziroma pravici uporabe stanovanja.

V postopku, ki je bil opravljen po 375. členu Zakona o pravdnem postopku (Uradni list RS, št. 26/99, naprej ZPP), predlagatelj na vročeno revizijo ni odgovoril, Državno tožilstvo Republike Slovenije pa se o njej ni izjavilo.

Postopek za delitev skupnega premoženja je urejen v Zakonu o nepravdnem postopku (ZNP) v členih od 128. do 130., s sklicevanjem na določbe o postopku za delitev stvari v solastnini, obe področji sta urejeni v trinajstem poglavju navedenega zakona. V tem poglavju ni določbe, ki bi predpisovala izjemo od splošnega določila 34. člena ZNP in dovoljevala revizijo v takem postopku. V 34. členu je namreč splošna določba, ki v nepravdnem postopku izključuje revizijo kot izredno pravno sredstvo.

Revizijsko sodišče je moralo revizijo zavreči, saj ta skladno z opisanimi določbami ni dovoljena (374. člena ZPP v zvezi s 34 in 37. členom ZNP).

ZPP člen 374.ZNP člen 34, 37, 128, 129, 130.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II R 52/2001
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2001-03-08

denarna kazen zaradi žalitve sodišča - kaznovanje pravdne stranke

Razžalitev je napad na čast in dobro ime drugega v obliki žaljive vrednostne ocene. Za prav takšno pa gre v citiranem sklepnem delu revizije, v katerem tožnik napada poimensko člane senata višjega sodišča, ki so odločali o pritožbah pravdnih strank. Gre za izničevanje dostojanstva in preziranje ugleda omenjenih oseb, in to tako kot posameznikov, kakor tudi v njihovi funkciji sodnikov, se pravi tistih, ki izvajajo sodno oblast na sodišču.

Tožnik S. J. S. se za žalitev sodnikov v reviziji z dne 21.06.2000, v zadevi II Ips 434/2000, kaznuje z denarno kaznijo 25.000,00 SIT.

Izrečeno denarno kazen mora plačati na žiro račun Okrožnega sodišča v Ljubljani št. 50100-845-50727 v 15 dneh.

V tej pravdni zadevi je vrhovno sodišče odločalo o tožnikovi reviziji. Ta je v njej med drugim zapisal, "da je treba po uradni dolžnosti odstraniti s funkcije drugostopne sodnike .... Do temelja moralno pohabljeni podtikajo tožniku neresnične sklepe...".

Po prvem odstavku 110. členu Zakona o pravdnem postopku iz leta 1977 pravdno sodišče kaznuje z denarno kaznijo do 25.000,00 SIT tistega, ki v vlogi žali sodišče, stranko ali drugega udeleženca v postopku.

Razžalitev je napad na čast in dobro ime drugega v obliki žaljive vrednostne ocene. Za prav takšno pa gre v citiranem sklepnem delu revizije, v katerem tožnik napada poimensko člane senata višjega sodišča, ki so odločali o pritožbah pravdnih strank. Gre za izničevanje dostojanstva in preziranje ugleda omenjenih oseb, in to tako kot posameznikov, kakor tudi v njihovi funkciji sodnikov, se pravi tistih, ki izvajajo sodno oblast na sodišču.

Gre torej za razžalitev v smislu citirane zakonske določbe. Zato je sodišče izreklo tožniku kazen, in to v najvišjem znesku, saj nižji ne bi bil primeren glede na razmere v času razžalitve, glede na njeno težo in dejstvo, da je tožnik tako ravnal v zadevi, v kateri sam terja denarno zadoščenje zaradi zatrjevanega blatenja njegovega dobrega imena in časti.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II ips 572/2000
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2001-05-10

dovoljenost revizije - vrednost spornega predmeta - zavrženje revizije

Presoja dovoljenosti revizije glede na opredeljeno vrednost spornega predmeta.

Sodišče prve stopnje je tožencu naložilo, da mora plačati tožniku 1.500.000,00 SIT odškodnine za duševne bolečine zaradi več žaljivih pisem, objavljenih v lokalnem časopisu v obdobju od avgusta 1996 do oktobra 1996. Presežni tožbeni zahtevek je zavrnilo in odločilo še o pravdnih stroških.

Sodišče druge stopnje je toženčevi pritožbi delno ugodilo, prisojeno odškodnino znižalo na 500.000,00 SIT in drugače odločilo o pravdnih stroških, v ostalem pa je pritožbo zavrnilo in v nespremenjenem delu potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

Tožnik v pravočasni reviziji proti sodbi sodišča druge stopnje uveljavlja revizijski razlog zmotne uporabe materialnega prava in predlaga tako spremembo, da se toženčeva pritožba v celoti zavrne in potrdi sodba sodišča prve stopnje.

Revizija je bila vročena tožencu, ki nanjo ni odgovoril, in Državnemu tožilstvu Republike Slovenije, ki se o njej ni izjavilo (tretji odstavek 375. člena novega Zakona o pravdnem postopku - Ur. l. RS, št. 26/99 - v nadaljevanju ZPP).

V tej pravdni zadevi je glede na prehodne določbe ZPP in datum izdaje sodbe prve stopnje treba uporabiti določbe novega zakona, ki je nekoliko drugače uredil tudi vprašanje dovoljenosti revizije. Za to pravdno zadevo je pomembno, da je dvignil mejni znesek za dovoljenost revizije. Po drugem odstavku 367. člena ZPP je revizija dovoljena, če vrednost izpodbijanega dela pravnomočne sodbe presega 1.000.000,00 SIT. Revizijsko sporni znesek v tej zadevi je 1.000.000,00 SIT, to pa je znesek, ki le dosega mejni znesek za dovoljenost revizije in ga torej ne presega.

Zato je revizijsko sodišče na podlagi 377. člena ZPP nedovoljeno tožnikovo revizijo zavrglo, z njo pa tudi tožnikove priglašene revizijske stroške.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep II Ips 707/2009, enako tudi VS RS Sklep II Ips 846/2009, VS RS Sklep II Ips 760/2009, VS RS Sklep II Ips 685/2009, VS RS Sklep II Ips 490/2009
Sklep I R 28/2001
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2001-04-25

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija iz razlogov smotrnosti - stvarna pristojnost

Čeprav bi to narekovali razlogi smotrnosti Vrhovno sodišče ne sme določiti drugega sodišča, da postopa v zadevi, če to sodišče (okrožno) ni stvarno pristojno (ker je pristojno okrajno sodišče).

Okrajno sodišče v Kopru je v tej odškodninski pravdni zadevi posredovalo predlog tožene stranke, kateremu se pridružuje tudi samo, vrhovnemu sodišču, naj na podlagi 67. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) delegira okrožno sodišče, ki bo enotno obravnavalo devet pravd, ki tečejo pred različnimi sodišči zoper toženo stranko, vse pa izvirajo iz prometne nezgode 08.08.1994.

Zakon o pravdnem postopku določa v 67. členu, da lahko vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Okrožna sodišča so pristojna za sojenje v sporih o premoženjskopravnih zahtevkih (za takšnega pa gre v tej zadevi), če vrednost spornega predmeta presega dva milijona tolarjev (prvi odstavek 32. člena ZPP). Vrednost spornega predmeta v tej zadevi ne presega te vsote, saj zahteva tožeča stranka plačilo 1,144.888,00 SIT (39. člen ZPP). Tako ni podan zakonski pogoj za delegacijo okrožnega sodišča in tako predlogu zanjo ni mogoče ugoditi.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 26/2001
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2001-04-19

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti zaradi oddaljenosti sodišča

Samo dejstvo, da je predlagano sodišče eni od strank bližje od drugega sodišča, ne utemeljuje predloga za delegacijo.

V tej pravdni zadevi je vrhovno sodišče s sklepom z dne 15.02.2001 pod opr. št. I R 7/2001 ugodilo predlogu Okrajnega sodišča v Mariboru in za odločanje v tej pravdni zadevi določilo Okrajno sodišče v Slovenski Bistrici, ker je toženčeva hčerka sodnica civilnega oddelka stvarno in krajevno pristojnega sodišča. Tožnik je po prejemu tega sklepa vložil svoj predlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča. V predlogu se sicer strinja z razlogi za delegacijo, vendar želi, da bi bilo za odločanje v tej pravdni zadevi določeno Okrajno sodišče v Lenartu, ker je to sodišče od njegovega bivališča oddaljeno manj kot 10 kilometrov, Okrajno sodišče v Slovenski Bistrici pa je oddaljeno 70 kilometrov. Tožnik ima zelo nizek socialni standard, v tej zadevi je zaprosil za taksno oprostitev, ima preko 20 let star osebni avtomobil, ki pa ni več primeren za podaljšanje registracije in se bo zato moral na Okrajno sodišče v Slovenski Bistrici voziti z avtobusom. Njegov pristop na Okrajno sodišče v Lenartu je mnogo bolj enostaven.

Po določbi 67. člena Zakona o pravdnem postopku lahko vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Samo dejstvo, da je predlagano sodišče eni od strank bližje od drugega sodišča, ne utemeljuje predloga za delegacijo. Prihod na sodišče z javnim prevoznim sredstvom namesto z avtomobilom je v večini primerov cenejši. Ne glede na to pa dosedanji podatki v spisu ne potrjujejo tožnikovih zatrjevanj o njegovem slabem premoženjskem stanju, saj iz prilog v spisu izhaja, da je direktor podjetja, predloga za oprostitev plačila sodnih taks pa tudi ni vložil. Vrhovno sodišče je zato moralo tožnikov neutemeljen predlog za delegacijo pristojnosti zavrniti.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 27/2001
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2001-04-19

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija iz razlogov smotrnosti

Dejstvo, da je druga toženka zaposlena pri sodišču, ki vodi postopek, lahko moteče vpliva na potek postopka.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrajno sodišče v Škofji Loki.

Pri Okrajnem sodišču v Kranju teče pravda opr. št. P 677/98 tožeče stranke A. A. proti tožencema B. in C. D. zaradi plačila 165.124,98 SIT.

Okrajno sodišče v Kranju predlaga, da Vrhovno sodišče Republike Slovenije določi, da v zadevi postopa drugo stvarno pristojno sodišče, ker je druga toženka C. D. zaposlena pri tem sodišču kot strokovna sodelavka, kar bi pri nasprotni stranki lahko povzročilo dvom v nepristranost sojenja.

Dejstvo, da je druga toženka zaposlena pri sodišču, ki vodi postopek, lahko moteče vpliva na potek postopka. Zato je Vrhovno sodišče na podlagi 67. člena Zakona o pravdnem postopku odločilo, da bo v tej zadevi postopalo Okrajno sodišče v Škofji Loki kot bližnje stvarno pristojno sodišče.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 18/2001
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2001-04-19

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija iz razlogov smotrnosti

Okoliščina, da je tožnik sodnik pri Okrožnem sodišču v Slovenj Gradcu, v primeru, ko je bil sprožen postopek pred Okrajnim sodiščem v Slovenj Gradcu, pomeni tehten razlog iz 67. člena ZPP, saj se obe sodišči nahajata v isti stavbi, sodniki se med seboj osebno poznajo, se dnevno srečujejo in med seboj komunicirajo.

Za odločanje v tej pravdni zadevi se določi Okrajno sodišče v Celju.

Tožnik je vložil pri Okrajnem sodišču v Slovenj Gradcu predlog za izvršbo zaradi izterjave zneska 609.271,00 SIT. Predlogu je sodišče najprej ugodilo, nato pa na podlagi dolžnikovega ugovora sklep o dovolitvi izvršbe razveljavilo ter odločilo, da bo o zahtevku in stroških odločalo v pravdnem postopku.

Predsednica navedenega sodišča je z vlogo z dne 22.3.2001 predlagala Vrhovnemu sodišču Republike Slovenije, naj na podlagi 67. člena ZPP za odločanje določi drugo stvarno pristojno sodišče. V predlogu ugotavlja, da je tožnik sodnik Okrožnega sodišča v Slovenj Gradcu. Okrožno in Okrajno sodišče v Slovenj Gradcu se nahajata v isti stavbi, sodniki se med seboj osebno poznajo, se dnevno srečujejo in med seboj komunicirajo. Predsednica sodišča meni, da bi to dejstvo utegnilo pri toženi stranki in v javnosti vzbuditi dvom v nepristranskost sojenja. Zato predlaga, naj vrhovno sodišče za sojenje o tej pravdni zadevi določi drugo stvarno pristojno sodišče.

Po 67. členu Zakona o pravdnem postopku (Ur.l. RS, št. 26/99, v nadaljevanju ZPP) Vrhovno sodišče Republike Slovenije na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi, da naj postopa v posamezni zadevi drugo stvarno pristojno sodišče, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi.

Okoliščina, da je tožnik sodnik pri Okrožnem sodišču v Slovenj Gradcu, v obravnavanem primeru pomeni tehten razlog iz 67. člena ZPP. Takšne prostorske in osebne povezave v eni stavbi bi mogle pri nasprotni stranki povzročiti dvom v nepristranskost Okrajnega sodišča v Slovenj Gradcu. Zato je vrhovno sodišče za odločanje v tej pravdni zadevi določilo drugo stvarno pristojno sodišče, in sicer Okrajno sodišče v Celju. Pri določitvi tega sodišča je v okviru načela ekonomičnosti postopka upoštevalo njegovo bližino in dostopnost.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 23/2001
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2001-04-20

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti zaradi tehtnih razlogov

Dejstvo, da je ena od toženih strank zaposlena pri stvarno in krajevno pristojnem okrajnem sodišču, predstavlja tehten razlog za delegacijo pristojnosti po 67. členu ZPP.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrajno sodišče v Kamniku.

Tožeča stranka je vložila proti toženima strankama pri Okrajnem sodišču v Domžalah tožbo zaradi plačila 88.876,00 SIT s pp.

Sodišče, pri katerem je bila tožba vložena, je predlagalo določitev drugega stvarno pristojnega sodišča. Kot razlog je navedlo dejstvo, da je toženka A. B. zaposlena kot ... pri Okrajnem sodišču v Domžalah, kar bi lahko vzbudilo dvom v pristranost vseh sodnikov tega sodišča.

Po 67. členu Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) lahko Vrhovno sodišče Republike Slovenije določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno da se bo tako lažje opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Dejstvo, da je ena od toženih strank zaposlena na delovnem mestu ... pri stvarno in krajevno pristojnem Okrajnem sodišču v Domžalah, predstavlja tehten razlog za delegacijo pristojnosti po 67. členu ZPP. Zato je Vrhovno sodišče Republike Slovenije predlogu ugodilo in določilo drugo sodišče, ki je stvarno pristojno in je v krajevni bližini.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II Ips 76/2001
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2001-04-20

dovoljenost revizije zoper sklep - sklep o dovolitvi obnove postopka - zavrženje revizije

Sklep o dovolitvi obnove pravnomočno končanega sodnega postopka ni sklep, s katerim bi bil postopek pravnomočno končan, zato revizija zoper sklep ni dovoljena.

Zahteva tožeče stranke za povrnitev stroškov revizijskega odgovora se zavrne.

Sodišče prve stopnje je ugodilo predlogu tožnic z dne 23.4.1996 za obnovo pravnomočno končanega pravdnega postopka, sodišče druge stopnje pa je z izpodbijanim pravnomočnim sklepom tako odločitev sodišča prve stopnje potrdilo.

Proti sklepu druge stopnje je vložil toženec pravočasno revizijo in v njej uveljavljal revizijska razloga zmotne uporabe materialnega prava in bistvene kršitve določb postopka. Zaradi pomanjkljivosti se sklepa sodišča druge stopnje ne da preizkusiti. V dosedanjih postopkih je bilo ugotovljeno, da je toženec z verjetnostjo, ki znaša kar 95,55 odstotkov, izključen kot otrokov oče. Tožeča stranka ni predložila nobenih dokazov, na podlagi katerih bi bila lahko zanjo v ponovljenem postopku izdana ugodnejša sodna odločba. Z izpodbijanim sklepom dovoljena antropološko - morfološka analiza je nesmiselna. Reviziji naj se ugodi, sklepa sodišč druge in prve stopnje pa tako spremenita, da bo predlog tožeče stranke za obnovo postopka zavrnjen.

Revizija tožene stranke je bila vročena tožeči stranki, ki je nanjo odgovorila in Državnemu tožilstvu Republike Slovenije, ki se o njej ni izjavilo (375. člen ZPP).

V revizijskem odgovoru je tožeča stranka zavzela stališče, da je revizija neutemeljena in predlagala njeno zavrnitev.

Stranke lahko vložijo revizijo tudi zoper sklep sodišča druge stopnje, s katerim je bil postopek pravnomočno končan (prvi odstavek 384. člena ZPP), vendar le ob nadaljnjem pogoju, da bi bila revizija dovoljena zoper pravnomočno sodbo (drugi odstavek 384. člena ZPP). Pogoj iz drugega odstavka 384. člena ZPP je v obravnavanem primeru izpolnjen, pogoj iz prvega odstavka istega člena pa ne. Sklep o dovolitvi obnove pravnomočno končanega sodnega postopka namreč ni sklep, s katerim bi bil postopek pravnomočno končan. Zato je revizijsko sodišče revizijo kot nedovoljeno zavrglo (374. člen v zvezi z zadnjim odstavkom 384. člena ZPP).

Revizijski odgovor ni v ničemer pripomogel k odločitvi revizijskega sodišča. Zato ni bil potreben. V pravdnem postopku pa se pri odločanju o povrnitvi stroškov lahko upoštevajo samo tisti stroški, ki so bili za pravdo potrebni (prvi odstavek 155. člena ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 19/2001
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2001-04-05

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti zaradi tehtnih razlogov

Pravdna stranka je sodna zapisnikarica na pristojnem sodišču.

Za sojenje v tej zadevi se določi Okrajno sodišče v Celju.

Tožeča stranka je proti toženi stranki vložila pri Okrajnem sodišču v Žalcu tožbo zaradi plačila zneska 265.265,00 SIT.

Okrajno sodišče v Žalcu je dne 23.3.2001 podalo predlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča, ker je tožeča stranka sodna zapisnikarica pri omenjenem sodišču.

Po določbi 67. člena ZPP (Zakona o pravdnem postopku - 1999) lahko vrhovno sodišče na predlog pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če za to obstoje tehtni razlogi. V predlogu navedena okoliščina, da je tožnica sodna zapisnikarica pri stvarno in krajevno pristojnem sodišču je tehten razlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča. Zato je odločeno, kot izhaja iz izreka sklepa.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.