TomoTesten/trubar-sodna-praksa huggingface dataset:
Sklep I R 35/2001
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2001-06-14

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz razlogov smotrnosti - drugo strankam najbližje sodišče

Sodišče v primeru smotrne delegacije določi drugo sodišče, ki je najbližje sodišču, in to z vidika pravdnih strank (pooblaščenec odvetnik ima na voljo institut substitucije).

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrožno sodišče v Novem mestu.

Tožeča stranka je vložila tožbo na Okrožnem sodišču v Krškem. Kasneje je predlagala prenos zadeve na Okrožno sodišče v Celju, ker je toženčeva žena sodnica na sodišču, na katerem je vložena tožba.

Tožena stranka se je strinjala s predlogom za določitev drugega okrožnega sodišča, vendar tistega, ki je najbližje pravdnim strankam, to pa je Okrožno sodišče v Novem mestu.

Zakon o pravdnem postopku določa v 67. členu, da lahko vrhovno sodišče na predlog stranke določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če so za to tehtni razlogi. Med te je slejkoprej treba uvrstiti tudi primer, ko je zakonec pravdne stranke sodnik, ki je zaposlen na sodišču, na katerem naj bi sicer tekel postopek. Ob takšni okoliščini bi se namreč lahko porodil dvom o nepristranskosti odločanja in korektnosti postopka. Smotrna delegacija je torej umestna.

Sodišče v takšnem primeru določi drugo sodišče, ki je najbližje sodišču, in to z vidika pravdnih strank (pooblaščenec odvetnik ima na voljo institut substitucije). Zato je v tem primeru, ko sta pravdni stranki iz Brežic, določilo Okrožno sodišče v Novem mestu.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sklep III R 54/2004, enako tudi III R 48/2004
Sklep I R 40/2001
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2001-06-28

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti zaradi tehtnih razlogov

Okoliščina, da je tretji predlagatelj zaposlen pri Okrajnem sodišču ... kot vodja zemljiške knjige, je po mnenju vrhovnega sodišča tehten razlog iz 67. člena ZPP.

Za odločanje v tej nepravdni zadevi se določi Okrajno sodišče v ...

Pred Okrajnim sodiščem v ... teče nepravdni postopek med v uvodu navedenimi udeleženci.

Sodnica tega sodišča je posredovala vrhovnemu sodišču predlog nasprotnega udeleženca z dne 18.6.2001 za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča. Navaja, da je tretji predlagatelj zaposlen pri navedenem sodišču, prva predlagateljica pa je odvetnica s sedežem na območju tega sodišča. Sodnica poudarja, da so navedbe predlagateljev točne in tudi sama predlaga, da naj Vrhovno sodišče Republike Slovenije, zaradi odstranitve dvoma o pristranskosti, v tej zadevi določi drugo stvarno pristojno sodišče.

Po 67. členu Zakona o pravdnem postopku (Ur. l. RS, št. 26/99, v nadaljevanju ZPP, ki se na podlagi 37. člena Zakona o nepravdnem postopku, Ur.l. SRS, št. 30/86 uporablja tudi v tem postopku) Vrhovno sodišče Republike Slovenije na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi, da naj postopa v posamezni zadevi drugo stvarno pristojno sodišče, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi.

Okoliščina, da je tretji predlagatelj zaposlen pri Okrajnem sodišču ... kot vodja zemljiške knjige, je po mnenju vrhovnega sodišča tehten razlog iz 67. člena ZPP. Tehten zato, ker lahko dejstvo, da je ena od strank (udeležencev postopka) delavec sodišča, ki naj o zadevi razsodi, objektivno izpodkopava zaupanje druge stranke (udeleženca) v nepristranskost sodišča. Zaradi tega je vrhovno sodišče predlogu ugodilo. Za sojenje je določilo Okrajno sodišče v ..., ki je najbližje Okrajnemu sodišču ... S tem je zadoščeno tudi zahtevi po upoštevanju načela ekonomičnosti v postopku.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 24/2001
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2001-07-05

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti

Po 67. členu ZPP Vrhovno sodišče Republike Slovenije lahko določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako lažje opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Razlogi, ki jih navaja toženec, ne omogočajo, da se bo lažje opravil postopek pred drugim sodiščem; marveč nasprotno, zaradi lažjega postopka določa 57. člen ZPP celo izključno krajevno pristojnost sodišča, na katerem območju leži nepremičnina, ki je predmet spora o stvarnih pravicah. Razlogi, ki jih navaja toženec, tudi niso takšne narave, da bi vplivali na odločanje sodišča, saj prijateljstvo z nekom, ki ne dela na sodišču, temveč na pravobranilstvu, ni tehten razlog, zaradi katerega bi bilo treba odločanje o sporu prenesti na drugo stvarno pristojno sodišče.

Predlog za določitev drugega sodišča se zavrne.

Tožeča stranka je s tožbo zahtevala izstavitev zemljiškoknjižne listine, na podlagi katere bo vknjižila lastninsko pravico do ene polovice na nepremičnini, ki je vpisana pri vl. št. 1142 k.o...

Toženec, ki se upira tožbenemu zahtevku, je med postopkom dne 22.3.2001 predlagal, naj o zadevi odloča drugo sodišče. Navaja, da je V. Z., ki dela na pravobranilstvu, tožničina prijateljica, njuna otroka pa skupaj živita. Po njegovem zaradi skupnega poznanstva sodba ne bi bila pravična.

Po 67. členu Zakona o pravdnem postopku (Ur.l. RS, št. 26/99) Vrhovno sodišče Republike Slovenije lahko določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako lažje opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Razlogi, ki jih navaja toženec, nimajo zveze s tem, da bi se lažje opravil postopek pred drugim sodiščem; temveč nasprotno, zaradi lažjega postopka določa 57. člen ZPP celo izključno krajevno pristojnost sodišča, na katerega območju leži nepremičnina, ki je predmet spora. Razlogi, ki jih navaja toženec, tudi niso takšne narave, da bi vplivali na odločanje sodišča, saj prijateljstvo z nekom, ki ne dela na sodišču, temveč na pravobranilstvu, ni tehten razlog, zaradi katerega bi bilo treba odločanje o sporu prenesti na drugo stvarno pristojno sodišče.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 39/2001
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2001-07-05

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti zaradi tehtnih razlogov - žalitev sodišča

Odločanje o pritožbi v primeru, ko je pooblaščenka tožene stranke žalila sodnike Višjega sodišča v Ljubljani, bila zaradi tega kaznovana in jih v pritožbi ponovno žali, je tehten razlog, zaradi katerega je Vrhovno sodišče določilo, naj v zadevi odloča drugo pritožbeno sodišče v državi. Tako bo odpravljen dvom v morebitno nepristranost pri odločanju, pa tudi višjim sodnikom v Ljubljani ne bo treba prebirati nadaljnjih žalitev njihovih neposrednih kolegov.

Za odločanje o sedaj vloženih pritožbah se določi Višje sodišče v Celju.

Tožeča stranka je vložila izvršilni predlog zaradi plačila 32.237 tolarjev in tožena stranka je ugovarjala. V rednem pravdnem postopku je sodišče pod opr. št. VI P 366/95-17 dne 11.1.2000 izdalo sodbo, proti kateri se je pritožila tožeča stranka. Za toženo stranko je pooblaščenka L. U. vložila odgovor na pritožbo, v katerem je žalila sodnike (med njimi zlasti sodnike Višjega sodišča v Ljubljani), zaradi česar je bila s sklepom pod opr. št. VI P 366/95-22 dne 10.4.2000 kaznovana z denarno kaznijo 200.000 tolarjev. Proti temu sklepu se je pooblaščenka pritožila, spet na žaljiv način.

Ker bi moralo o obeh pritožbah odločati Višje sodišče v Ljubljani, je predsednik tega sodišča predlagal Vrhovnemu sodišču, naj določi za odločanje o pritožbah drugo stvarno pristojno sodišče, saj je sodišče prve stopnje kaznovalo pooblaščenko L. U. tudi zaradi žalitev višjih sodnikov ...

Po 67. členu Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur.l. RS, št. 26/99) Vrhovno sodišče Republike Slovenije lahko določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako lažje opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi.

Odločanje o pritožbi v primeru, ko je pooblaščenka tožene stranke žalila sodnike Višjega sodišča v Ljubljani, bila zaradi tega kaznovana in jih v pritožbi ponovno žali, je tehten razlog, zaradi katerega je Vrhovno sodišče določilo, naj v zadevi odloča drugo pritožbeno sodišče v državi. Tako bo odpravljen dvom v morebitno nepristranost pri odločanju, pa tudi višjim sodnikom v Ljubljani ne bo treba prebirati nadaljnjih žalitev njihovih neposrednih kolegov. Samo zato, ker je treba v isti zadevi odločiti tudi o pritožbi zoper sodbo o glavni stvari, ki je vpisana pod isto opravilno številko, je Vrhovno sodišče zaradi načela ekonomičnosti določilo, naj tudi o tej pritožbi odloči Višje sodišče v Celju; nobene potrebe pa ni, da bi o morebitnih kasnejših pritožbah v tej zadevi ali v drugih zadevah, v katerih je L. U. pravdna stranka ali pooblaščenka katere od pravdnih strank, odločalo drugo sodišče od tistega, ki je po zakonu pristojno za odločanje o pravnem sredstvu.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 30/2001
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2001-07-05

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti zaradi tehtnih razlogov - pravica do neodvisnega, neopredeljenega sodišča

Dejstvo, da so stranke v pravdnem postopku sorodniki ene od sodnic okrajnega sodišča, ni razlog za izločitev sodnikov tega sodišča.

Drugače je ob dejstvu, da se je hčerka toženih strank pred izvolitvijo za sodnico udeleževala narokov in da ima interes na izidu številnih postopkov. To sicer ne bi vplivalo na subjektivno nepristranost sodnikov, ki se kaže v njihovem osebnem prepričanju v konkretni zadevi in se domneva; toda tožena stranka pravilno opozarja, da bi bila lahko prizadeta objektivna nepristranost sodišča, ki mora izključiti vsak dvom, ki bi omajal zaupanje strank v odločanje sodišča.

Za odločanje v tej zadevi se določi Okrajno sodišče v Ajdovščini.

Pred Okrajnim sodiščem v Novi Gorici je tekel zapuščinski postopek po pok. J. H., materi druge tožene stranke. Ker so se dediči pravdali med seboj, je bilo tudi več pravdnih postopkov med istimi strankami. V njih je sodelovala tudi hčerka (v tej pravdni zadevi tožene)

stranke ..., ki je 24.8.2000 začela opravljati sodniško funkcijo na Okrajnem sodišču v Novi Gorici. Tožena stranka meni, da bi bili zaradi tega njeni sodelavci, to je sodniki Okrajnega sodišča v Novi Gorici, v neugodnem položaju, ko bi sodili njenim sorodnikom, saj bi ti lahko vsak čas očitali, da je sojenje pristransko.

V 23. členu Ustave Republike Slovenije (URS, Ur.l. RS, št. 33/91) je med človekovimi pravicami predvidena pravica do sodnega varstva, ki med drugim vsakomur omogoča, da mu sodi nepristransko sodišče.

Podobno določilo vsebuje tudi 6. člen Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (EKČP, Ur.l. RS, št. 33/94 - MP, št. 7). Vrhovno sodišče ocenjuje, da samo dejstvo, da so stranke v pravdnem postopku zaradi izročitve nepremičnin in plačila odškodnine sorodniki enega od sodnikov ali sodnic okrajnega sodišča, ni razlog za izločitev sodnikov tega sodišča. Drugače je ob dejstvu, da se je hčerka toženih strank pred izvolitvijo za sodnico udeleževala narokov in da ima interes na izidu številnih postopkov. To sicer ne bi vplivalo na subjektivno nepristranost sodnikov, ki se kaže v njihovem osebnem prepričanju v konkretni zadevi in se domneva; toda tožena stranka pravilno opozarja, da bi bila lahko prizadeta objektivna nepristranost sodišča, ki mora izključiti vsak dvom, ki bi omajal zaupanje strank v odločanje sodišča.

Glede na to je Vrhovno sodišče Republike Slovenije po 67. členu Zakona o pravdnem postopku (Ur.l.RS, št. 26/99) ugodilo predlogu tožene in določilo stvarno pristojno sodišče v bližnjem kraju, da postopa v tej zadevi.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep II Ips 67/2001
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2001-09-12

dovoljenost revizije - vrednost spornega predmeta - stranske terjatve

V obravnavani zadevi je glavni zahtevek 344.135,00 SIT. To je odločilno za presojo dovoljenosti revizije. Zamudne obresti, ki so za toženo stranko sporne v reviziji, ne glede na znesek ne vplivajo na dovoljenost revizije.

Sodišče prve stopnje je razsodilo, da mora tožena stranka plačati tožeči 344.135,00 SIT z zamudnimi obrestmi ter pravdnimi stroški. Sodišče druge stopnje je zavrnilo pritožbo tožene stranke in potrdilo to sodbo.

Proti sodbi druge stopnje vlaga tožena stranka revizijo in predlaga, da revizijsko sodišče sodbo spremeni in zavrne zahtevek za plačilo zamudnih obresti, podrejeno pa, da obe sodbi razveljavi in vrne zadevo sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Revizija je bila vročena tožeči stranki, ki nanjo ni odgovorila, in Državnemu tožilstvu Republike Slovenije, ki se o njej ni izjavilo (375. člen Zakona o pravdnem postopku - ZPP).

Ker je bila sodba prve stopnje izdana po uveljavitvi Zakona o pravdnem postopku iz leta 1999 (Ur.l. RS, št. 26/99), se v pritožbenem in revizijskem postopku uporablja ta zakon (prvi odstavek 498. člena ZPP). Po drugem odstavku 367. člena pa je v premoženjskih sporih revizija dovoljena, če vrednost izpodbijanega dela pravnomočne sodbe presega 1.000.000,00 SIT. Če je za ugotovitev pravice do revizije odločilna vrednost spornega predmeta, se vzame kot vrednost spornega predmeta samo vrednost glavnega zahtevka. Obresti, pravdni stroški in druge postranske terjatve se ne upoštevajo, če se ne uveljavljajo kot glavni zahtevek (39. člen ZPP). V obravnavani zadevi je glavni zahtevek 344.135,00 SIT. To je odločilno za presojo dovoljenosti revizije. Zamudne obresti, ki so za toženo stranko sporne v reviziji, ne glede na znesek ne vplivajo na dovoljenost revizije. Ker torej sporna glavnica ne dosega meje, določene z drugim odstavkom 367. člena ZPP, revizija v tej zadevi ni dovoljena in jo je zato revizijsko sodišče zavrglo (377. člen ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 70/2001
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2001-10-18

spor o pristojnosti - krajevna pristojnost - perpetuatio fori - pristojnost za spore v stečajnem postopku

Načelo perpetuiranja pristojnosti, ki izvira med drugim iz načela ekonomičnosti postopka, upošteva dejstvo vložene tožbe, kar zadeva procesno področje, v tem smislu, da ob vložitvi tožbe pristojno sodišče ostane pristojno do konca postopka, čeprav se razmere, ki vplivajo na krajevno pristojnost, spremenijo. Le takrat, ko že teče stečajni postopek ta "pritegne" pravdni postopek, ki se začne med stečajnim postopkom ali zaradi njega. Obravnavana odškodninska pravda se je začela že daleč pred uvedenim stečajnim postopkom. Ali drugače povedano, krajevna pristojnost sodišča se po 63. členu ZPP določi le takrat, kadar so nastali učinki začetka stečajnega postopka pred vložitvijo tožbe.

Krajevno pristojno sodišče za odločanje v tem sporu je Okrožno sodišče v Celju.

Tožbo zaradi plačila odškodnine je tožnik vložil 19.10.1995 na Okrožno sodišče v Celju. Le-to je potem, ko je izvedelo, da je tožena stranka od 24.11.1999 v stečajnem postopku, postopek prekinilo, se izreklo za krajevno nepristojno in odstopilo zadevo Okrožnemu sodišču v Ljubljani. Slednje je predlagalo vrhovnemu sodišču, naj odloči o sporu o pristojnosti, ker meni, da je krajevno pristojno sodišče, ki je začelo postopek.

V tej zadevi je pristojno sodišče, ki je začelo postopek.

Zakon o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) določa, da če se med postopkom spremenijo okoliščine, na katere se opira pristojnost sodišča, ostane sodišče, ki je bilo pristojno ob vložitvi tožbe, pristojno še naprej, čeprav bi bilo zaradi teh sprememb pristojno drugo sodišče iste vrste (tretji odstavek 17. člena). V zvezi s pristojnostjo za spore v stečajnem postopku pa določa, da je za sojenje v sporih, ki nastanejo med stečajnim postopkom ali v zvezi z njim, izključno krajevno pristojno sodišče, ki vodi stečajni postopek (63. člen ZPP). Kar dva zakonska razloga sta torej v tej zadevi, ki ne zahtevata niti ne omogočata sodišču, ki je začelo postopek, da bi se izreklo za krajevno nepristojno. Načelo perpetuiranja pristojnosti, ki izvira med drugim iz načela ekonomičnosti postopka, upošteva dejstvo vložene tožbe, kar zadeva procesno področje, v tem smislu, da ob vložitvi tožbe pristojno sodišče ostane pristojno do konca postopka, čeprav se razmere, ki vplivajo na krajevno pristojnost, spremenijo. V tej zadevi pa niti ne gre za slednje. Le takrat, ko že teče stečajni postopek ta "pritegne" pravdni postopek, ki se začne med stečajnim postopkom ali zaradi njega. Obravnavana odškodninska pravda se je začela že daleč pred uvedenim stečajnim postopkom. Ali drugače povedano, krajevna pristojnost sodišča se po 63. členu ZPP določi le takrat, kadar so nastali učinki začetka stečajnega postopka pred vložitvijo tožbe.

Spričo povedanega je moralo vrhovno sodišče (drugi odstavek 25. člena ZPP) v tem sporu o pristojnosti odločiti, da je krajevno pristojno sodišče, ki je bilo tako pristojno ob vložitvi tožbe.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 42/2001
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2001-10-03

določitev krajevne pristojnosti po višjem sodišču - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov

Dejstvo, da je toženčeva izvenzakonska partnerica upokojena sodna uradnica in da opravlja posle sodnice porotnice pri Okrožnem sodišču v X., samo po sebi še ne poraja dvoma v nepristranskost sojenja pred Okrožnim sodiščem v X.. Pri uresničevanju svojih pravic mora namreč sodnik vselej ravnati tako, da varuje nepristranskost in neodvisnost sojenja ter ugled sodniške službe (2. člen Zakona o sodniški službi).

Predlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča se zavrne.

Pri Okrožnem sodišču v X. je v teku pravda med tožnikom in tožencem zaradi ugotovitve nedopustnosti izvršbe.

Tožeča stranka je vložila predlog na določitev drugega stvarno pristojnega sodišča po določbi 67. člena ZPP (Zakona o pravdnem postopku - 1999). Toženčeva izvenzakonska partnerica A.A. namreč v tej zadevi nastopa kot priča in je zainteresirana na izidu pravde v korist toženca. Tožeča stranka je ugotovila, da je A. A. bila dolgoletna uslužbenka Okrajnega sodišča v B., sedaj pa je kot upokojenka sodnica porotnica Okrožnega sodišča v X. S svojim sodniškim vplivom in dolgoletnim poznanstvom sodnega osebja lahko pride do vplivanja priče na končno odločitev v pravdi.

Po določbi 67. člena ZPP morajo biti med drugim podani tehtni razlogi, na katerih podlagi je mogoče tudi na predlog stranke določiti drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi. Vendar pa iz vloge tožeče stranke navedeni tehtni razlogi ne izhajajo.

Dejstvo, da je toženčeva izvenzakonska partnerica upokojena sodna uradnica in da opravlja posle sodnice porotnice pri Okrožnem sodišču v X., samo po sebi še ne poraja dvoma v nepristranskost sojenja pred Okrožnim sodiščem v X. Pri uresničevanju svojih pravic mora namreč sodnik vselej ravnati tako, da varuje nepristranskost in neodvisnost sojenja ter ugled sodniške službe (2. člen Zakona o sodniški službi). To pa pomeni, da ob izostanku dejstev, ki naj bi dvom v nepristranskost sojenja utemeljevala, predlogu na določitev drugega stvarno pristojnega sodišča ni mogoče ugoditi. Ni ovire, da se ta pravda ne bi mogla nadaljevati in dokončati pred stvarno in krajevno pristojnim Okrožnim sodiščem v X.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 38/2001
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2001-09-13

določitev krajevne pristojnosti pred višjim sodiščem - neobrazloženi razlogi za delegacijo pristojnosti

Razlogi, ki jih v predlogu navaja toženka, so povsem splošni in neobrazloženi in ne pojasnijo niti tega, za kakšno "sedanje delovanje toženke" naj bi šlo in zakaj bi lahko bil odnos sodišča do toženke "obremenjen z njeno dosedanjo dejavnostjo".

Predlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča se zavrne.

Pri Okrajnem sodišču v Celju je med strankama v teku pravdni postopek zaradi vrnitve darila. Med postopkom je toženka predlagala, da naj Vrhovno sodišče Republike Slovenije določi za vodenje postopka drugo stvarno pristojno sodišče. Kot razlog je navedla, da je glede na "sedanje delovanje toženke pri Okrajnem in Okrožnem sodišču v Celju nedvomno primerno, da se zadeva delegira drugemu pristojnemu sodišču, saj bi bil odnos sodišča lahko obremenjen z dosedanjo dejavnostjo toženke".

Po določilu 67. člena Zakona o pravdnem postopku (Uradni list RS, št. 26/99, ZPP) lahko Vrhovno sodišče na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi.

Temeljni namen delegacije pristojnosti po 67. členu ZPP je smotrnost. Očitno morajo biti izkazani razlogi, zaradi katerih bi bilo konkretni postopek laže opraviti pred drugim sodiščem. Takih razlogov tožena stranka ne navaja.

Predlogu za delegacijo bi bilo mogoče ugoditi, če bi razloge, s katerimi ga tožena stranka utemeljuje, lahko podvedli pod pojem "drugi tehtni razlogi" iz 67. člena ZPP. Tega pa ni mogoče storiti. Razlogi, ki jih v predlogu navaja toženka, so namreč povsem splošni in neobrazloženi in ne pojasnijo niti tega, za kakšno "sedanje delovanje toženke" naj bi šlo in zakaj bi lahko bil odnos sodišča do toženke "obremenjen z njeno dosedanjo dejavnostjo".

Tako splošnih in z ničemer utemeljenih trditev ni mogoče podvesti pod pojem "drugi tehtni razlogi" iz 67. člena ZPP. Zato je Vrhovno sodišče Republike Slovenije predlog toženke za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.
Sklep I R 46/2001
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2001-09-13

določitev krajevne pristojnosti pred višjim sodiščem - delegacija pristojnosti iz tehtnih razlogov

Okoliščina, da je upnica zaposlena pri Okrajnem sodišču v Kranju, dolžnikoma glede na njune navedbe vzbuja dvom v korektnost postopka in nepristranskost odločanja. Sedanji izvršilni postopek teče na podlagi začasne odredbe, izdane v pravdnem postopku P 41/2000, ki na podlagi sklepa o delegaciji z dne 19.1.2000 pod opr. štev. I R 1/2000 teče pri Okrajnem sodišču v Radovljici. Vse navedene okoliščine utemeljujejo presojo, da tudi v tej izvršilni zadevi obstoji tehten razlog za delegacijo drugega sodišča.

Za odločanje v tej izvršilni zadevi se določi Okrajno sodišče v Radovljici.

V tej izvršilni zadevi je Okrajno sodišče v Kranju vrhovnemu sodišču predlagalo, da po 67. členu Zakona o pravdnem postopku določi Okrajno sodišče v Radovljici, ki je bilo delegirano že v prejšnji kazenski in tudi pravdni zadevi med istimi strankami, pri tem pa očitno glede na navedbe v svoji vlogi z dne 21.6.2001 vztrajata tudi dolžnika v sedanji izvršilni zadevi, ker je upnica zaposlena pri Okrajnem sodišču v Kranju.

Vrhovno sodišče lahko na podlagi 67. člena ZPP na predlog stranke ali sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako laže opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi. Okoliščina, da je upnica zaposlena pri Okrajnem sodišču v Kranju, dolžnikoma glede na njune navedbe še vedno vzbuja dvom v korektnost postopka in nepristranskost odločanja. Sedanji izvršilni postopek teče na podlagi začasne odredbe, izdane v pravdnem postopku P 41/2000, ki na podlagi sklepa o delegaciji z dne 19.1.2000 pod opr. štev. I R 1/2000 teče pri Okrajnem sodišču v R. Vse navedene okoliščine utemeljujejo presojo, da tudi v tej izvršilni zadevi obstoji tehten razlog za delegacijo drugega sodišča. Zato je vrhovno sodišče ugodilo predlogu Okrajnega sodišča v Kranju in odločilo kot v izreku tega sklepa.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.