Sklep III Ips 124/2000
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2001-12-13

absolutna bistvena kršitev določb pravdnega postopka - opustitev vročitve tožbe - zamudna sodba

Podpis na vročilnici, na kateri utemeljuje pritožbeno sodišče ugotovitev, da je četrta toženka tožbo prejela, se tako močno razlikuje od podpisov na vročilnici o prejemu vabila na narok za glavno obravnavo dne 22.11.1999, ki ga je četrta toženka podpisala, in tudi od njenega podpisa na pooblastilu svojemu pravnemu zastopniku, da ga ni mogoče šteti za njenega. Iz vročilnice o vročitvi tožbe tudi ni razvidno, da bi vročevalec ravnal po drugem odstavku 142. člena ZPP 1977. Vročitve tožbe četrti tožnici zato ni mogoče šteti za izkazane.

Reviziji četrte toženke se ugodi in se sodbi sodišč druge in prve stopnje glede četrte toženke razveljavita in zadeva v tem obsegu vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Prva do četrta tožeča stranka so s tožbo zahtevale plačilo najemnine, pogodbene kazni zaradi zamude pri izpraznitvi nepremičnine in pogodbene kazni zaradi krivdne povzročitve nastanka odpovednega razloga najemne pogodbe skupaj z zamudnimi obrestmi. Ker prva do četrta tožena stranka niso podale odgovora na tožbo in kljub izkazanem vabilu niso pristopile na narok, je sodišče prve stopnje izdalo zamudno sodbo.

Zoper sodbo sodišča prve stopnje se je pritožila le četrta toženka. Sodišče druge stopnje je pritožbo zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

Sodbo sodišča druge stopnje izpodbija četrta toženka z revizijo. V reviziji uveljavlja revizijska razloga bistvene kršitve določb pravdnega postopka po 6. točki drugega odstavka 354. člena v povezavi s 1. točko prvega odstavka 332. člena ZPP in zmotne uporabe materialnega prava. Revidentka predlaga revizijskemu sodišču, naj obe sodbi razveljavi in zadevo vrne prvostopenjskemu sodišču v novo sojenje.

Revizija je bila vročena prvi do četrti tožeči stranki in Državnemu tožilstvu Republike Slovenije. Prva do četrta tožeča stranka na revizijo niso odgovorile, državno tožilstvo pa o reviziji ni podalo izjave.

Po drugem odstavku 499. člena ZPP lahko sodišče izda zamudno sodbo, če je bila tožba vročena tožencem pred 14.7.1999 (dan uveljavitve ZPP 1999), če so bile izpolnjene predpostavke za izdajo sodbe zaradi izostanka po določbah ZPP 1977. Ena od predpostavk za izdajo sodbe zaradi izostanka pa je poleg tistih, ki so navedene v 332. členu ZPP 1977, tudi vročitev tožbe tožencu.

Vlagateljica revizije je v pritožbi zoper sodbo sodišča prve stopnje in tudi v reviziji ves čas zatrjevala, da tožbe ni prejela, in to tudi dokazovala z vročilnicami, ki so v spisu.

Podpis na vročilnici, na kateri utemeljuje pritožbeno sodišče ugotovitev, da je četrta toženka tožbo prejela, se tako močno razlikuje od podpisov na vročilnici o prejemu vabila na narok za glavno obravnavo dne 22.11.1999, ki ga je četrta toženka podpisala, in tudi od njenega podpisa na pooblastilu svojemu pravnemu zastopniku, da ga ni mogoče šteti za njenega. Iz vročilnice o vročitvi tožbe tudi ni razvidno, da bi vročevalec ravnal po drugem odstavku 142. člena ZPP. Vročitve tožbe četrti tožnici zato ni mogoče šteti za izkazane. To pa je bila ovira za izdajo sodbe zaradi izostanka, vendar ne po 6. točki drugega odstavka 354. člena ZPP 1977, kot to zmotno meni revizija, ampak po 7. točki drugega odstavka 354. člena ZPP 1977.

Zaradi ne(pravilne) vročitve tožbe četrti tožnici sodišče ni smelo izdati zamudne sodbe v obsegu tožbenega zahtevka, kot ga je oblikovala tožeča stranka v tožbi.

Tožeča stranka je s pripravljalno vlogo z dne 23.8.1999 tožbeni zahtevek v celoti oblikovala na novo in ga, v primerjavi s tožbenim zahtevkom iz tožbe, še razširila. Zamudno sodbo je izdalo sodišče upoštevajoč razširjeni tožbeni zahtevek, pri čemer pa se je sklicevalo (pritožbeno sodišče) na vročitev tožbe. Pripravljalne vloge tudi sodišče prve stopnje ni upoštevalo kot tožbe, saj je ni vročilo tožencem tako, kot jim je treba vročiti tožbo po določbah ZPP iz leta 1999, ampak kot navadno pripravljalno vlogo. Zato tudi na njeni podlagi ni bila možna izdaja zamudne sodbe niti samo glede razširjenega dela tožbenega zahtevka.

Iz zgoraj navedenega sledi, da je v postopku prišlo do absolutno bistvene kršitve določb pravdnega postopka iz drugega odstavka 499. člena ZPP v zvezi s 7. točko drugega odstavka 354. člena ZPP 1977 (kombinirano še s kršitvijo 7. točke drugega odstavka 339. člena v zvezi z drugim odstavkom 277. člena ZPP 1999), zaradi česar je revizijsko sodišče reviziji četrte toženke ugodilo, sodbi sodišč druge in prve stopnje v obsegu iz izreka sklepa razveljavilo in zadevo v tem obsegu vrnilo sodišču prve stopnje v novo sojenje (prvi odstavek 379. člena ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.