Sklep II Ips 230/2001
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2001-12-19

sodba zaradi izostanka - pogoji za izdajo sodbe

Toženec je bil na prvi narok vabljen z rednim vabilom, ki ni vsebovalo posebnega opozorila na posledice njegovega izostanka - možnost izdaje sodbe zaradi izostanka.

Reviziji se ugodi ter se sodbi sodišč druge in prve stopnje razveljavita in zadeva vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Revizijski stroški so nadaljnji pravdni stroški.

Sodišče prve stopnje je izdalo sodbo zaradi izostanka, kot je to predlagala tožeča stranka na naroku, ker je ugotovilo, da toženec kljub izkazanemu vabilu ni prišel na prvi narok za glavno obravnavo in ni oporekal tožbenemu zahtevku, ki je vsebovan v sklepčni tožbi. Sodišče druge stopnje je zavrnilo toženčevo laično pritožbo in presodilo, da so bili izpolnjeni pogoji za izdajo sodbe zaradi izostanka.

Zoper tako pravnomočno sodbo je tožena stranka po svojem pooblaščencu vložila pravočasno revizijo, v kateri uveljavlja vse revizijske razloge. Posebej opozarja, da je bila zagrešena bistvena kršitev določb pravdnega postopka iz 7. točke drugega odstavka 339. člena ZPP, saj je sodišče izdalo sodbo zaradi izostanka v nasprotju s 1. točko prvega odstavka 332. člena ZPP iz leta 1977; ta predpis pa je treba v tej zadevi uporabiti glede na prehodno določbo drugega odstavka 499. člena sedaj veljavnega ZPP. Toženec ni bil opozorjen, da bo sodišče izdalo tako sodbo, če se ne bo udeležil prvega naroka za glavno obravnavo in kot dokaz prilaga reviziji vabili, ki ju je prejel. Revident opozarja, da če stranka v vabilu ni opozorjena na posledice morebitnega izostanka, ni v redu povabljena, zaradi česar ni mogoče izdati sodbe zaradi izostanka.

V postopku, ki je bil opravljen po 375. členu Zakona o pravdnem postopku (Ur. l. RS, št. 26/99, v nadaljevanju ZPP), tožeča stranka na vročeno revizijo ni odgovorila, Državno tožilstvo Republike Slovenije pa se o njej ni izjavilo.

Tožba v tej zadevi je bila vložena 28.10.1997, toženi stranki pa vročena 8.12.1997. V drugem odstavku 499. člena ZPP je določeno, da se ne uporabijo določbe 318. člena (zamudna sodba), če je bila tožba vročena pred uveljavitvijo tega zakona, ampak se pogoji za izdajo zamudne sodbe presojajo po dosedanjih predpisih. To pomeni, da je treba v konkretni zadevi uporabiti 332. člen ZPP iz leta 1977, ko sodišče presoja, ali so izpolnjeni pogoji za izdajo sodbe zaradi izostanka.

Prvi pogoj, ki mora biti izpolnjen, da sodišče sme izdati sodbo zaradi izostanka je, da je bil toženec v redu povabljen na prvi narok za glavno obravnavo. V vabilu na narok mora biti tožena stranka posebej opozorjena, da bo izdana sodba zaradi izostanka, če se naroka ne bo udeležila (pa ni že oporekala tožbenemu zahtevku). Če takega opozorila ni, stranka na narok ni bila pravilno povabljena - ne zadostuje niti redno vabilo na narok niti vabilo k zaslišanju.

Toženec je bil na prvi narok vabljen z rednim vabilom, ki ni vsebovalo posebnega opozorila na posledice njegovega izostanka -

možnost izdaje sodbe zaradi izostanka. To je razvidno že iz odredbe za določitev naroka za glavno obravnavo (l. št. spisa 6). Pri zapisu, kako naj bo vabljen toženec, je odredba: osebno. Manjka odredba, naj vabilo vsebuje že opisano opozorilo na posledice morebitnega izostanka. To dejstvo je razvidno iz podatkov spisa in bi ga moralo sodišče druge stopnje upoštevati po uradni dolžnosti (drugi odstavek 350. člena ZPP), ko je preizkušalo pritožbo tožene stranke. Zaradi napačne uporabe določbe drugega odstavka 499. člena ZPP, ki v tem primeru narekuje uporabo 332. člena ZPP 1977 glede presoje pogojev za izdajo sodbe zaradi izostanka, je prišlo do bistvene kršitve določb iz 7. točke drugega odstavka 339. člena ZPP.

Utemeljeno torej revizija trdi, da toženec ni bil pravilno vabljen na prvi narok za glavno obravnavo. Revizijsko sodišče je moralo reviziji ugoditi, razveljaviti sodbo sodišča druge in prve stopnje ter zadevo vrniti sodišču prve stopnje v novo sojenje (prvi odstavek 379. člena ZPP). O stroških revizijskega postopka je odločeno v skladu s tretjim odstavkom 165. člena ZPP.

ZPP člen 300, 318, 350, 350/2, 499, 499/2. ZPP (1977) člen 332.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.