sklep II Ips 34/2001
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2001-02-01

Sodišče prve stopnje je s sodbo razvezalo zakonsko zvezo, ki sta jo sklenili pravdni stranki dne 11.4.1964 v Ljubljani in tožniku naložilo plačevanje preživnine za razvezano ženo za čas od 1.1.1998 dalje. Ker se tožnik ni strinjal s tem, da mora plačevati preživnino razvezani ženi, je vložil pritožbo, toda sodišče druge stopnje jo je zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo sodbo prvega sodišča. Proti sodbi pritožbenega sodišča je vložil revizijo in predlog za obnovo postopka. Sodišče prve stopnje je nato sklenilo, da se prekine postopek z revizijo do pravnomočne odločitve o predlogu za obnovo postopka.

V postopku v zvezi s predlogom za obnovo postopka je na narokih dne 13.9.1999 in 15.11.1999 izvedlo dokaze in zavrnilo tožnikov predlog za obnovo postopka. Po tožnikovih pritožbah, je sodišče druge stopnje le-ti zavrnilo in potrdilo izpodbijani sklep.

Proti sklepu pritožbenega sodišča, s katerim je postal pravnomočen sklep sodišča prve stopnje o zavrnitvi tožnikovega predloga za obnovo postopka, je tožnik pravočasno vložil tako imenovano nadzorstveno pritožbo, za katero je naknadno predlagal, naj jo sodišče šteje kot revizijo. V reviziji navaja, da sodišči nista točno povzeli vsebine odločbe ZPIZ št... z dne 12.2.1999 in da jo izenačujeta z mnenjem sodne izvedenke, čeprav se glede pridobitne sposobnosti razvezane žene razhajata. O njeni pridobitni sposobnosti je izpovedala tudi priča S., ki je ugotovila njeno prisotnost na delovnem mestu pri sinu T. Poleg tega navaja, da je sodišče druge stopnje prezrlo, da toženka s sinom T. sama uporablja skupno premoženje pravdnih strank in tožnikovo podedovano premoženje, saj tožnik nima niti prostega dostopa do stanovanjske hiše. Tudi toženkine tožbe za razdružitev skupnega premoženja sodišče ni upoštevalo. V zvezi s tožnikovo invalidsko upokojitvijo pa mu očita, da ni upoštevalo kriterijev, ki varujejo zajamčeno plačo, in dejstva, da od invalidnine ni mogoče odtrgovati niti kreditov po sodni prepovedi.

Sodišči prve in druge stopnje sta v pravilno izvedenem postopku pravilno uporabili materialno pravo. Zakon o zakonski zvezi in družinskih razmerjih (ZZZDR, Ur.l. SRS, št. 14/89 - prečiščeno besedilo in RS, št. 13/94 do 82/94) v 81. členu določa, da s sodbo, s katero sodišče razveže zakonsko zvezo, določi preživnino nepreskrbljenemu zakoncu, ki nima sredstev za življenje in je nesposoben za delo ali je nezaposlen in se ne more zaposliti. Ker sta v razveznem postopku s pomočjo izvedenke ugotovili, da je toženka sicer omejeno delovno sposobna za delo "gospodinje", ne pa za katerokoli drugo pridobitno delo, sta prisodili preživnino. Tožnik, ki je v postopku za obnovo postopka predlagal še dokaz z zdravniškim potrdilom Z.M., dr.med., ki vsebinsko povzema mnenje iz odločbe ZPIZ Slovenije z dne 12.2.1999, tega dejstva ni izpodbil, saj je tudi invalidska komisija ugotovila, da toženka zaradi bolezni ni več sposobna za delo gospodinje pod splošnimi pogoji, pač pa le z omejitvami, torej brez dvigovanja bremen nad 8 kg in ne v neugodnih klimatskih razmerah. Tudi inšpektorja V.S. in M.B. nista potrdila tožnikovih trditev, da je toženka kljub zmanjšani delovni zmožnosti zaposlena pri sinu pravdnih strank.

Ob zgoraj navedenih ugotovitvah sta sodišči prve in druge stopnje pravilno odločili, da tožnik z novo predlaganimi dokazi ne more dokazati dejstev, na podlagi katerih bi prišlo do zanj ugodnejše sodbe (10. točka 394. člena Zakona o pravdnem postopku, ZPP, Ur.l. RS, št. 26/99), in zavrnili njegov predlog za obnovo postopka.

Tako se izkaže, da niso podani razlogi, zaradi katerih je bila vložena revizija. Ker sodišče tudi ni našlo razlogov, na katera mora paziti po uradni dolžnosti, je po 378. členu v zvezi s 383. člena ZPP zavrnilo revizijo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sodba X Ips 1478/2005, enako tudi X Ips 200/2006, X Ips 45/2007 in X Ips 217/2007X , Ips 1676/2005, X Ips