Sodba II Ips 82/2002
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2002-10-24

osebno zavarovanje - življenjsko in nezgodno zavarovanje - obveznosti zavarovalnice - splošni zavarovalni pogoji - tabela invalidnosti - dolžnost plačila zavarovalne vsote - trajna invalidnost

Kot sestavni del zavarovalne pogodbe sta sodišči upoštevali Splošne pogoje za nezgodno zavarovanje oseb NE - 88 kot pogodbeno materialno pravo. Pogodbeno pravo mora stranka v pravdnem postopku izkazati. Tožeča stranka se sklicuje na Splošne pogoje ŽZ 90 a, ki jih ni predložila in jih zato ni mogoče upoštevati.

Sodišče prve stopnje je razsodilo, da mora tožena stranka plačati tožniku tolarsko protivrednost 26.440 DEM z obrestmi, ki se izplačujejo za devizne hranilne vloge na vpogled in ki tečejo od 29.12.1997 dalje. Toženi stranki je naložilo povrnitev 375.705,80 SIT pravdnih stroškov, višji tožbeni zahtevek pa je zavrnilo.

Sodišče druge stopnje je spremenilo odločitev o pravdnih stroških in toženi stranki naložilo plačilo tožnikovih stroškov v znesku 509.856,00 SIT, v preostalem delu, torej glede odločitve o glavni stvari, pa je pritožbo zavrnilo.

Proti sodbi sodišča druge stopnje je tožnik pravočasno vložil revizijo zaradi zmotne uporabe materialnega prava in s predlogom, da se toženi stranki dodatno naloži v plačilo tolarska protivrednost 12.000 DEM. V reviziji navaja, da je pri tožniku prisotna 50 %

invalidnost in sicer 40 % invalidnost po poglavju tabele invalidnosti I tč. 5 a - difuzne poškodbe možganov z klinično evidentiranimi posledicami psihoorganskega sindroma lažje stopnje in pa 10 %

invalidnost po poglavju I tč. 7 - poškodbe malih možganov z adiodohokinezo in asinergijo, kar prepričljivo izhaja iz izvedenskega mnenja izvedenca B. P.. Drugostopenjsko sodišče je s tem, ko je razsodilo, da iz zavarovalnih pogojev ni mogoče zaključiti, da se odstotki izgube delovne sposobnosti seštevajo, zmotno uporabilo materialno pravo. Po tabeli invalidnosti za določanje trajne izgube splošne delovne sposobnosti, se v poglavju I - glava medsebojno izključujeta le točki 5 in 11 (Posebni pogoji, točka 3), torej se točki 5 in 7 ne izključujeta in se odstotki invalidnosti seštevajo. Na dejstvo, da se odstotki invalidnosti seštevajo, kažejo tudi Splošni pogoji za življenjsko zavarovanje ŽZ 90 a, ki so sestavni del tožnikove police št... z dne 22.11.1990. V četrtem odstavku 20. člena o dopolnilnih pogojih k dodatnemu nezgodnemu zavarovanju je predpisano, da se v primeru, če znaša invalidnost zaradi ene nezgode po tabeli invalidnost 100 % ali več, zavarovalna vsota za trajno invalidnost podvoji (po že omenjeni tabeli pa znaša za posamezno poškodbo odstotek invalidnosti največ 100 % in glede na to, da zgoraj navedeni odstavek predvideva invalidnost tudi večjo kot 100 %, se torej odstotki invalidnosti seštevajo).

Revizija je bila vročena toženi stranki, ki nanjo ni odgovorila in Državnemu tožilstvu Republike Slovenije, ki se o njej ni izjavilo (tretji odstavek 375. člena Zakona o pravdnem postopku - ZPP, Ur. list RS, št. 26/99).

V tej zadevi gre za terjatev zavarovanca proti zavarovalnici iz pogodbe o življenjskem in dodatnem nezgodnem zavarovanju (polica št... z dne 22.11.1990) kot vrsti osebnega zavarovanja (942. člen ZOR). Iz sodbe prve stopnje izhaja, da je dogovorjena zavarovalna vsota za trajno invalidnost v tolarski protivrednosti 120.000 DEM in nadalje, da je zavarovalnina za 20 % invalidnost v višini tolarske protivrednosti 24.000 DEM tožniku že bila izplačana. Nižji sodišči ugotavljata, da je do delne invalidnosti pri tožniku prišlo zaradi nezgode pri športu, ko je zaradi udarca v glavo nastala disekcija vertebralne arterije in povzročila cerebelarni infarkt, to je kap v malih možganih. Na podlagi Splošnih pogojev za nezgodno zavarovanje oseb (NE - 88) in tabele invalidnosti za določanje trajne izgube splošne delovne sposobnosti zaradi nezgode, sta sodišči po mnenjih izvedencev in po stališčih drugih zdravnikov zaključili, da je poškodba možganov pri tožniku zapustila 40 % invalidnost, zaradi česar mu je prisojena (ob upoštevanju že plačanega) še tolarska protivrednost 24.000 DEM.

Tožeča stranka se v reviziji sklicuje na mnenje izvedenca dr. B. P. in na Splošne pogoje za življenjsko zavarovanje (ŽZ 90 a) in zatrjuje, da je pri tožniku prisotna 50 % invalidnost. Revizijsko sodišče ugotavlja, da se tožeča stranka v reviziji sklicuje na Splošne pogoje za življenjsko zavarovanje ŽZ 90 a, ki jih v tej pravdi ni predložila. Kot sestavni del zavarovalne pogodbe med pravdnima strankama (902. člen ZOR) sta sodišči upoštevali Splošne pogoje za nezgodno zavarovanje oseb NE - 88 kot pogodbeno materialno pravo. Pogodbeno pravo pa mora stranka v pravdnem postopku izkazati, česar tožeča stranka ni storila, saj Splošnih pogojev ŽZ 90 a sodišču ni predložila. Splošni pogoji za nezgodno zavarovanje oseb NE - 88 pa nimajo takih določb, kot jih zatrjuje revizija.

Splošni pogoji za nezgodno zavarovanje oseb NE - 88 ne vsebujejo določbe, ki jo kot 20. člen ŽZ 90 a navaja revizija, da se zavarovalna vsota za trajno invalidnost lahko podvoji. Splošni pogoji NE - 88 v 13. členu izrecno določajo, da zavarovalnica ni dolžna izplačati več kot znaša zavarovalna vsota za popolno invalidnost. Tudi v reviziji navedene 3. točke Posebnih pogojev pri tč. I tabele invalidnosti v tej pravdi upoštevna tabela invalidnosti kot sestavni del Splošnih pogojev NE - 88 ne vsebuje. Pri poškodbah glave pod tč. I navedene tabele invalidnosti ni nobenih določb o medsebojnem izključevanju ali neizključevanju posameznih točk v tabeli o poškodbah glave z različnimi posledicami. Sklicevanje tožeče stranke na Splošne pogoje ŽZ 90 a in argumentiranje na tej podlagi zato ne more biti upoštevno.

Revizijsko sodišče povsem pritrjuje prvostopenjskemu sodišču o 40 % invalidnosti tožnika zaradi poškodbe možganov po Splošnih pogojih NE - 88 in priloženi tabeli ter pritožbenemu sodišču, ki se je postavilo na pravilno stališče, da se v obravnavanem primeru odstotki izgube delovne sposobnosti tožnika, torej odstotki invalidnosti po tabeli ne seštevajo. Podlaga za to je pravilna razlaga 13. člena Splošnih zavarovalnih pogojev NE - 88, da se odstotki invalidnosti seštevajo samo takrat, kadar zavarovalni pogoji to posebej določajo. To pa pomeni, da v drugih primerih seštevanja odstotkov invalidnosti ni. Slednje velja za poškodbe glave (tč. I tabele invalidnosti), kjer se določene poškodbe možganov z ugotovljenimi posledicami uvrstijo na določeno mesto v tabeli invalidnosti. Dodatna argumentacija v reviziji, češ da se odstotki invalidnosti seštevajo, ker se v poglavju tč. I - glava v tabeli invalidnosti poškodbe s posledicami, kakor so opredeljene v posameznih točkah, ne izključujejo, razen točk 5 in 11 (ki se medsebojno izključujeta), ne vzdrži. Že bežen pregled tabele invalidnosti pod tč. I kaže medsebojno izključenost točk 1 in 5 (difuzne poškodbe možganov z različnimi posledicami), točk 2 in 6 (različne hemipareze) točk 4 in 8 (različne epilepsije) in podobno. Končno tudi sklicevanje na izvedenca dr. P. ne more biti uspešno, saj se je skliceval na v tej pravdi neznane in neupoštevne Splošne pogoje NE - 93 in navedel zaradi poškodbe malih možganov 10 % invalidnost, kakršne Splošni pogoji NE - 88 oziroma njihova tabela invalidnosti ne pozna. Nižji sodišči sta se zato utemeljeno oprli na mnenje sodnega izvedenca dr. M. D. o tožnikovi 40 % invalidnosti po ustrezni tabeli, ki je bilo skladno z mnenji drugih zdravnikov, ki so zdravili tožnika ter podprto s pravilnim tolmačenjem 13. člena Splošnih pogojev za nezgodno zavarovanje oseb NE - 88. Zato revizjsko sodišče zaključuje, da v reviziji uveljavljani revizijski razlog ni podan, tako da je bilo treba po določbi 378. člena ZPP revizijo zavrniti.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.