Sklep Cp 9/2000
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2001-02-25

Obveznosti nasprotnega udeleženca iz naslova zveznih in deželnih davkov v Nemčiji niso ovira v smislu 4. poglavja ZMZPP za priznanje sodne odločbe nemškega sodišča.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

Deželno sodišče v Mnchnu I je s sodbo zaradi izostanka z dne 08.08.1997 pod opr. št. 10 0 10946/97 sedanjemu nasprotnemu udeležencu naložilo, da mora plačati predlagateljema 40.480 DEM z 12% obrestmi od 16.09.1995 dalje do plačila. V isti zadevi mu je s sklepom z dne 18.01.1999 pod opr. št. 10 0 10946/97 še naložilo plačilo 5.788,79 DEM pravdnih stroškov s 4% obrestmi od 14.08.1998 dalje.

Sodišče prve stopnje je ugodilo predlogu predlagateljev in priznalo pravno veljavnost navedene sodbe. Ugovor nasprotnega udeleženca je s sklepom z dne 09.05.2000 pod opr. št. I R 18/98-23 zavrnilo, pritožbo nasprotnega udeleženca proti temu sklepu pa je vrhovno sodišče s sklepom z dne 11.01.2001 pod opr. št. Cp 7/2000 zavrnilo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje.

Predlagatelja sta predlagala tudi priznanje pravne veljavnosti sklepa nemškega sodišča o pravdnih stroških. Sodišče prve stopnje je s sklepom z dne 02.03.2000 pod opr. št. I R 83/99-2 priznalo pravno veljavnost tega sklepa. Ugovor nasprotnega udeleženca je s sklepom z dne 09.05.2000 pod opr. št. I R 83/99-7 zavrnilo, ker bi nasprotni udeleženec ugovor v zvezi z nemško davčno zakonodajo moral uveljavljati v postopku pred tujim sodiščem. V postopku priznanja tuje sodne odločbe lahko sodišče presoja le pogoje iz 94. do 103. člena Zakona o mednarodnem zasebnem pravu in postopku (Ur. l. RS, št. 56/99 - ZMZPP), ti pogoji pa so izpolnjeni.

Nasprotni udeleženec v pravočasni pritožbi proti sklepu o zavrnitvi ugovora uveljavlja popolnoma enake trditve kot v ugovoru. Pri tem meni, da so podani vsi trije pritožbeni razlogi in predlaga razveljavitev sklepa ter "obvestitev predlagatelja o ovirah za priznanje tuje sodne odločbe, ki bi bila pravni temelj za kršitev nemške zakonodaje". Zaradi te zakonodaje mu je bilo onemogočeno plačilo nagrade nemškemu odvetniku, zaradi česar je prišlo do zamudne sodbe, ki je omogočila poplačilo stroškov predlagateljev. Nasprotni udeleženec ima po ukinitvi svoje podružnice v Mnchnu obveznosti iz naslova zveznih in deželnih davkov v Nemčiji. Te mora plačati pred ostalimi terjatvami, torej tudi spornimi terjatvami v tej zadevi. Zato priznana tuja sodna odločba še ni izvršljiva. Njena izvršitev bi pomenila kršitev obveznosti nasprotnega udeleženca in tudi kršitev vseh organov, ki so to odredili.

Predlagatelja nista odgovorila na vročeno pritožbo (tretji odstavek 31. člena Zakona o nepravdnem postopku - ZNP v zvezi s 111. členom ZMZPP).

Nasprotni udeleženec ni obrazložil, zakaj naj bi bil podan pritožbeni razlog zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja. Vsebinsko njegove trditve pomenijo uveljavljanje delno tudi procesnih kršitev že pred nemškim sodiščem, ki da zaradi nemške davčne zakonodaje ne bi smelo tako odločiti. Vrhovno sodišče ugotavlja, da teh trditev ni mogoče opredeliti kot tiste nepravilnosti v postopku pred tujim sodiščem, ki so opredeljene v 96. členu ZMZPP, torej take, zaradi katerih naj bi nasprotni udeleženec ne mogel sodelovati v postopku.

Vrhovno sodišče v okviru uradnega preizkusa pravilne uporabe materialnega prava ugotavlja, da so pravilni razlogi sodišča prve stopnje o izpolnjenih pogojih iz 94. do 101. člena ZMZPP. Nepomembna je nadaljnja pritožbena trditev o neizvršljivosti priznane sodne odločbe o pravdnih stroških zaradi še obstoječih davčnih dolgov v Nemčiji. Predlogu za priznanje priložena tuja sodna odločba izpolnjuje pogoje iz 95. člena ZMZPP. Poleg tega ZMZPP v postopku samega priznanja tuje sodne odločbe ne določa tudi pogoja njene izvršljivosti.

Ker so uveljavljani pritožbeni razlogi neutemeljeni in ker v postopku ni prišlo do uradno upoštevnih procesnih kršitev, je vrhovno sodišče pritožbo nasprotnega udeleženca zavrnilo in potrdilo izpodbijani sklep (2. točka 365. člena ZPP/99 v zvezi s 37. členom ZNP in 111. členom ZMZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.