Sodba II Ips 418/98
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1999-05-26

revizija - razlogi za revizijo - zmotna ali nepopolna ugotovitev dejanskega stanja kot revizijski razlog

Z revizijo ni mogoče izpodbijati ugotovitev o dejanskih okoliščinah, do katerih je sodišče prišlo na podlagi dokazovanja.

Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek zoper prvega toženca na ugotovitev, da je nična kupna pogodba z dne 25.1.1967, sklenjena med K. S. K. in prvim tožencem, v delu, ki se tiče parcele št. 83/3, ter nadaljnji zahtevek na vzpostavitev prejšnjega zemljiškoknjižnega stanja. Tožbo zoper drugo toženo stranko je zavrglo. Ugotovilo je, da je bila parc. št. 83/3 k.o... podržavljena pravnemu predniku tožnikov in da je bila ta parcela med drugimi predmet prodajne pogodbe z dne 25.1.1967. V času podržavljenja in v času prodaje je bila ta parcela pašnik v izmeri 35628 m2. Pogodba z dne 25.1.1967 ni bila sklenjena v nasprotju s tedanjimi predpisi, ker predmet pogodbe ni bil gozd.

Sodišče druge stopnje je zavrnilo tožnikovo pritožbo in potrdilo sodbo prve stopnje. Prvostopnim razlogom je dodalo, da je tožnik pridobil lastninsko pravico tudi na podlagi priposestvovanja.

Proti tej sodbi vlaga tožeča stranka revizijo. Uveljavlja vse revizijske razloge po 385. členu Zakona o pravdnem postopku in predlaga, da revizijsko sodišče razveljavi izpodbijano sodbo in vrne zadevo sodišču prve stopnje v novo sojenje, podredno pa, da sodbo spremeni in ugodi tožbenemu zahtevku. Navaja, da toženec sporne parcele ni imel v posesti, vsaj ne v tistem delu, kjer je gozd.

Toženec je vedel, da kupuje gozd, kar je bilo v nasprotju s tedanjimi predpisi. Zato ni bil v dobri veri. Gozdni del parcele si je začel lastiti šele potem, ko je bila izdana denacionalizacijska odločba.

Toženec je na revizijo odgovoril. Navaja, da kultura sporne parcele sploh ni pomembna, ker je kupil zaokroženo kmetijo, v sklopu katere je bila tudi sporna parcela. Zavrača tudi ostale navedbe revizije in predlaga revizijskemu sodišču, da zavrne revizijo kot neutemeljeno.

Revizija je bila vročena Državnemu tožilstvu Republike Slovenije, ki se o njej ni izjavilo (3. odstavek 390. člena Zakona o pravdnem postopku - ZPP).

Sodišče prve stopnje je ugotavilo, da je parcela št. 83/3 k.o... po kulturi pašnik od leta 1909 dalje, tako tudi v času podržavljenja in v času sklenitve sporne pogodbe v letu 1967. Gre za ugotovitev o dejanskih okoliščinah, do katere je sodišče prišlo na podlagi dokazovanja. Tega z revizijo ni mogoče izpodbijati (3. odstavek 385. člena ZPP). Zato revizijsko sodišče ne more upoštevati revizijskih navedb o tem, da gre za stoletni gozd na delu sporne parcele. Prav tako ne more upoštevati predlogov o dokazih, ki naj bi to potrdili. V zvezi s tem revizijsko sodišče pripominja, da ni točna revizijska navedba, češ da je toženec sam priznal, da je kupil gozd. Toženec je v odgovoru na tožbo to izrečno zanikal in navedel, da je kupil pašnik ter še dodatno pojasnil nadaljnjo usodo parcele, ki se je šele po letu 1972 delno zarastla z gozdom.

S tem, ko je ugotovljeno, da je bila sporna parcela v času prodaje pašnik, so odpadle okoliščine, ki jih tožeča stranka uveljavlja kot razloge za ničnost pogodbe. Zato se ni bilo treba ukvarjati s toženčevo trditvijo, da je na javni dražbi kupil zaokroženo kmetijo. Odveč je tudi drugostopna ugotovitev o izpolnjenih pogojih za priposestvovanje. Ker je bil tožbeni zahtevek zavrnjen iz drugih razlogov, ne gre za razloge o odločilnih dejstvih. Kolikor revizijski očitek bistvene kršitve določb pravdnega postopka meri na ta del obrazložitve in s tem na kršitev po 13. točki drugega odstavka 354. člena ZPP, revizija ni utemeljena, ker te kršitve ni.

Uveljavljani revizijski razlogi niso podani, prav tako ne razlogi, na katere pazi revizijsko sodišče po uradni dolžnosti (386.čl. ZPP). Zato je revizijsko sodišče zavrnilo revizijo tožeče stranke kot neutemeljeno (393. člen ZPP).

Tožena stranka stroškov za revizijski odgovor ni prijavila, zato revizijsko sodišče o tem ni odločalo.

ZPP (1977) člen 354, 354/2-13, 385, 385/3.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.