Sodba II Ips 454/99
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1999-11-04

dolžnost staršev preživljati otroka - znižanje preživnine - spremenjene razmere - možnosti preživninskega zavezanca - potrebe upravičenca do preživnine

Starši z rojstvom novih otrok prevzemajo nase nove odgovornosti za njihovo preživljanje, vzgojo in šolanje. Zato se ne morejo izgovarjati na veliko število otrok in na slab zaslužek. Čeprav sta se tožniku kasneje rodili dve hčerki, zaradi tega ne sme biti izničen tožnikov prispevek za preživljanje sina in se mora tožnik potruditi, da bo toliko zaslužil, da bo lahko preživljal svoje otroke, saj je to njegova dolžnost, ki je določena v 54. členu Ustave Republike Slovenije (URS, Ur. list RS, št. 33/91).

Sodišče prve stopnje je s sodbo zavrnilo tožbeni zahtevek, s katerim je tožnik zahteval znižanje preživnine na 8.000,00 tolarjev mesečno za mld. A. G., roj. 4.9.1989 v C., ki je bila določena s sodbo Temeljnega sodišča v Kranju, Enote v Radovljici, opr. št. P 84/91 na 2.000,00 tolarjev mesečno in valorizirana z odločbami Centra za socialno delo C. Čeprav je ugotovilo, da so se spremenile tožnikove premoženjske razmere odtlej, ko je bila določena preživnina, te ni znižalo, zato ker je ugotovilo, da mora mati, ki v celoti skrbi za otrokov razvoj, finančno prispevati 2,5 krat več kot otrokov oče. Tožnikove finančne razmere so sicer slabše, a bi moral upoštevati, da rojstvo novih otrok prinaša nove obveznosti, zaradi česar bi se moral potruditi za dodatni zaslužek, za katerega ima več možnosti kot toženčeva mama.

Po pritožbi tožnika je sodišče druge stopnje zavrnilo pritožbo in potrdilo izpodbijano sodbo. Strinjalo se je z ugotovljenim dejanskim stanjem in ocenilo, da je bilo pravilno uporabljeno določilo 79.

člena Zakona o zakonski zvezi in družinskih razmerjih (ZZZDR, Ur. list SRS, št. 14/89 - prečiščeno besedilo do RS, št. 82/94).

Proti sodbi pritožbenega sodišča je tožnik pravočasno vložil revizijo. Uveljavlja revizijska razloga bistvene kršitve določb pravdnega postopka in zmotne uporabe materialnega prava. Predlaga spremembo sodbe in ugoditev tožbenemu zahtevku, ali njeno razveljavitev in vrnitev zadeve prvostopenjskemu sodišču v novo odločanje. Navaja, da sodišče ni upoštevalo spremenjenih razmer, saj ima tožnik sedaj še dve hčeri (od katerih je ena bolna), tožnikova žena pa je ostala brez zaposlitve. Sodišču očita, da je zgolj ob preračunavanjih zaključilo, da je materin najpomembnejši zahtevek v varstvu, vzgoji in negi toženca, tožnik pa lahko dodatno dela in se potrudi za dodatni zaslužek, ali zmanjša svoje potrebe. Poudarja stanje brezposelnosti na Gorenjskem in navaja, da so njegove finančne razmere dejansko izčrpane, poleg tega pa so plače v ..., kjer dela, ponovno znižali. Ker se strinja s stališčem višjega sodišča, da mora finančno prispevati za toženčevo preživljanje v skladu z možnostmi, poudarja, da bi bilo treba bolj upoštevati spremenjene razmere na tožnikovi strani.

Po določilu 390. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP 1997, Ur. list SFRJ, št. 4/77 do 27/90 in RS, št. 55/92) je bila revizija vročena toženi stranki, ki nanjo ni odgovorila, in Državnemu tožilstvu Republike Slovenije, ki se o njej ni izjavilo.

Uvodoma revizijsko sodišče pojasnjuje, da je uporabilo določila ZPP 1977, čeprav je 14.7.1999 začel veljati Zakon o pravdnem postopku (ZPP 1999, Ur. list RS, št. 26/99), ker je v prvem odstavku 498.

člena ZPP 1999 predvideno, da se postopek, ki je bil končan s sodbo ali sklepom pred sodiščem prve stopnje pred uveljavitvijo novega zakona, nadaljuje po tedaj veljavnem procesnem zakonu.

Revizijski razlog bistvene kršitve pravil pravdnega postopka ni podan. Tožnik, ki v reviziji navaja ta razlog, ga ni konkretiziral, revizijsko sodišče pa tudi ni našlo kršitve iz 10. točke drugega odstavka 354. člena ZPP 1977, na katero mora paziti po uradni dolžnosti (386. člen ZPP 1977).

Tudi materialno pravo sta sodišči prve in druge stopnje pravilno uporabili. Po določilu 79. člena ZZZDR sme vsak izmed staršev zahtevati, da se priživnina, ki jo je sodišče določilo v sorazmerju z možnostmi vsakega izmed staršev in z otrokovimi potrebami, prilagodi spremenjenim razmeram. V danem primeru sta sodišči ugotovili spremenjene razmere na tožnikovi strani, iz utemeljitev sodb pa jasno izhaja, da so spremenjene razmere tudi na strani mladoletnega toženca. Ker mora sodišče pri odmeri preživnine upoštevati spremenjene razmere v medsebojni odvisnosti, je pravilna odločitev nižjih sodišč, da kljub spremenjenim razmeram ni pogojev za znižanje preživnine.

Res so ekonomske razmere na tožnikovi strani hude in zaslužek zadošča le za golo preživetje, toda po drugi strani so se povečale tudi toženčeve potrebe. Mladoletni B., ki je bil ob razvezi star manj kot 2 leti, je imel tedaj manjše potrebe kot danes, ker so se stroškom za preživljanje pridružili še stroški za šolanje in sta sodišči ocenili njegove potrebe na 65.000,00 tolarjev. Ob takem dejanskem stanju sta sodišči pravilno upoštevali, da oče, ki nima stikov z otrokom, plačuje le preživnino, mati pa prispeva finančno več kot dvakrat toliko, poleg tega pa prispeva še s svojim delom in skrbjo za otroka.

Revizijsko sodišče se strinja z utemeljitvijo izpodbijanih sodb, da starši z rojstvom novih otrok prevzemajo nase nove odgovornosti za njihovo preživljanje, vzgojo in šolanje. Zato se ne morejo izgovarjati na veliko število otrok in na slab zaslužek. Čeprav sta se tožniku kasneje rodili dve hčerki, zaradi tega ne sme biti izničen tožnikov prispevek za preživljanje sina in se mora tožnik potruditi, da bo toliko zaslužil, da bo lahko preživljal svoje otroke, saj je to njegova dolžnost, ki je določena v 54. členu Ustave Republike Slovenije (URS, Ur. list RS, št. 33/91).

Ker torej niso podani razlogi, zaradi katerih je bila vložena revizija, in ne razlogi, na katere mora sodišče paziti po uradni dolžnosti, je vrhovno sodišče po določilu 393. člena ZPP 1977 zavrnilo neutemeljeno revizijo.

Zavrnilo je tudi predlog za povrnitev revizijskih stroškov, ker tožnik z revizijo ni uspel (prvi in drugi odstavek 154. člena, v zvezi s prvim odstavkom 166. člena ZPP 1977).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.