Sklep I R 66/99
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1999-10-11

delegacija pristojnosti glede sojenja na prvi stopnji - razlogi za delegacijo - pristranskost sodnika višjega sodišča - sporazum o pristojnosti

Tehten razlog za delegacijo ni ugovor, da bo sodnik pritožbenega sodišča pristranski, če se zahteva delegacija prvostopnega sodišča.

Pogoj iz 67. člena ZPP/99 "če je očitno, da se bo tako lažje opravil postopek" zajema objektivne okoliščine (npr. na območju drugega sodišča se nahajajo materialni dokazi ali priče, sodišče je zaradi boljših prometnih zvez bolj dostopno itd.), pogoj "drugi tehtni razlogi" pa zajema različne druge okoliščine, ki niso identične s sporom samim med strankama, temveč vplivajo nanj od zunaj.

Stranki se pod pogoji iz 69. člena ZPP lahko sporazumeta, da jima sodi na prvi stopnji stvarno pristojno sodišče, ki sicer ni krajevno pristojno. Vendar lahko to storita le pred pravdo. Če bi stranki predlagali, tako kot sta to storili v svojih predlogih za delegacijo, različna sodišča (toženka z območja Višjega sodišča v Ljubljani, tožnik pa Okrožno sodišče v Slovenj Gradcu ali Mariboru), takšnega dogovora ne bi bilo mogoče šteti za sporazum o pristojnosti.

Predlog za določitev drugega stvarno pristojnega sodišča se zavrne.

Tožeča stranka je vložila tožbo na razvezo zakonske zveze pred Okrožnim sodiščem v Celju. Tožena stranka je v vlogi, ki je prispela na sodišče 3.5.1999, predlagala, da naj o zadevi odloči drugo stvarno pristojno sodišče z območja Višjega sodišča v Ljubljani in se pri tem sklicevala na 6. odstavek 71. člena in 67. člen tedaj veljavnega Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP/77). V njej je zatrjevala, da je razlog za razdor v družini oseba, s katero tožnik živi in ki je zaposlena pri Višjem sodišču v Celju. Tožeča stranka je v vlogi, ki je prispela na sodišče 10.5.1999, nasprotovala takšnemu predlogu, saj oseba, ki naj bi povzročila nepristranost, ni bila imenovana, poleg tega pa naj bi bila zaposlena na Višjem sodišču in ne na Okrožnem sodišču v Celju, kjer teče pravda. Na naroku dne 8.10.1999 je tožena stranka vztrajala pri svojem predlogu s tem, da je zahtevala, da se predlog obravnava po sedaj veljavnem 67. členu Zakona o pravdnem postopku (Ur.l. RS, št. 26/99, v nadaljevanju ZPP/99), po katerem odloča Vrhovno sodišče Republike Slovenije.

Razlogov, ki jih zahteva uporaba navedene določbe ZPP, ni obrazložila. Dne 8.11.1999 je končno na vrhovno sodišče prispela še vloga tožeče stranke, ki se v izogib nadaljnjim sporom in zaradi lažje ter hitrejše izpeljave postopka s predlogom tožene stranke strinja, vendar predlaga določitev Okrožnega sodišča v Slovenj Gradcu ali Mariboru.

Razpravljajoči sodnik je obravnavani spis poslal vrhovnemu sodišču v obravnavo, ne da bi posebej pojasnil, ali se s predlogom tožene stranke strinja, in tudi v zapisu ni navedel nobenih razlogov za ali proti takšni delegaciji.

Po 67. členu ZPP/99 Vrhovno sodišče Republike Slovenije na predlog stranke ali pristojnega sodišča določi drugo stvarno pristojno sodišče, da postopa v zadevi, če je očitno, da se bo tako lažje opravil postopek, ali če so za to drugi tehtni razlogi.

Vrhovno sodišče ugotavlja, da v konkretnem primeru ni podan razlog iz 67. člena ZPP/99. Tožena stranka, kljub pozivu sodnika na naroku dne 8.10.1999, ni utemeljila, zakaj meni, da je Okrožno sodišče v Celju pristransko (svoj prvotni predlog za izločitev razpravljajočega sodnika po 6. točki 71. člena ZPP/77 je le prekvalificirala v delegacijo po 67. členu ZPP/99), morebitni razlog za delegacijo drugega stvarno pristojnega sodišča v pritožbenem postopku pa ni predmet tega odločanja.

Vrhovno sodišče pri odločanju o predlogu tudi ni smelo upoštevati poznejšega predloga tožeče stranke. Čeprav sedaj obe predlagata delegacijo, noben razlog iz njunih predlogov ne more biti podlaga za uporabo 67. člena ZPP/99. Na predlog tožnice je že bilo odgovorjeno, trditev tožnika, da bi se postopek lažje in hitreje opravil drugje, pa temelji le na sprtosti pravdnih strank in trditvah o nekorektnosti obnašanja tožene stranke. Pogoj iz 67. člena ZPP/99 "če je očitno, da se bo tako lažje opravil postopek" zajema objektivne okoliščine (npr. na območju drugega sodišča se nahajajo materialni dokazi ali priče, sodišče je zaradi boljših prometnih zvez bolj dostopno itd.), pogoj "drugi tehtni razlogi" pa zajema različne druge okoliščine, ki niso identične s sporom samim med strankama, temveč vplivajo nanj od zunaj. Vrhovno sodišče lahko med postopkom, ki že teče, odloči o delegaciji le, če so izpolnjeni navedeni pogoji.

Pač pa se stranki pod pogoji iz 69. člena ZPP lahko sporazumeta, da jima sodi na prvi stopnji stvarno pristojno sodišče, ki sicer ni krajevno pristojno. Vendar lahko to storita le pred pravdo. Sporazum mora biti sklenjen v pisni obliki in priložen tožbi (nanašati se mora na eno sodišče). Če bi stranki predlagali, tako kot sta to storili v svojih predlogih za delegacijo, različna sodišča (toženka z območja Višjega sodišča v Ljubljani, tožnik pa Okrožno sodišče v Slovenj Gardcu ali Mariboru), takšnega dogovora ne bi bilo mogoče šteti za sporazum o pristojnosti. Če pa bi se stranki o tem vendarle uspeli sporazumeti, bi tožnik moral pred Okrožnim sodiščem v Celju tožbo najprej umakniti in jo nato v skladu s sporazumom vložiti pri drugem sodišču.

Zaradi navedenih razlogov vrhovno sodišče predlogu po 67. členu ZPP/99 ni moglo ugoditi.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.