Sklep VIII R 16/2000
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 2000-06-27

razrešitev direktorja - pogodba o zaposlitvi - stvarna pristojnost

Stališču pritožbenega sodišča, po katerem vprašanje pravic v zvezi z razrešitvijo direktorja na temelju določil 449. člena Zakona o gospodarskih družbah (ZGD, Uradni list RS, št. 30/93, 29/94, 82/94, 20/98, 84/98) ni vprašanje pravic iz delovnega razmerja ali v zvezi z delovnim razmerjem, oziroma v konkretnem primeru, da "status tožeče stranke ni vezan na delovno razmerje", bi bilo mogoče pritrditi, če bi tožnica delo in funkcijo direktorja opravljala na podlagi pogodbe sklenjene na temelju ZOR. V konkretnem primeru je tožnica delo in funkcijo direktorja opravljala na temelju pogodbe o zaposlitvi.

Njen delovnopravni položaj so ob pogodbi o zaposlitvi opredeljevali tudi delovnopravni, statusnopravni in drugi predpisi. Zato je vprašanje pravic tožnice v zvezi z razrešitvijo vprašanje njenih pravic v zvezi z delovnim razmerjem, o sporih glede teh pravic pa po določilih 2. točke 4. člena ZDSS odloča delovno sodišče.

Za odločanje v tej zadevi je stvarno pristojno Delovno sodišče v Kopru, oddelek v Novi Gorici.

Tožnica je zoper toženo stranko pri Delovnem sodišču v Kopru, Oddelek v Novi Gorici uveljavljala zahtevek za plačilo odškodnine zaradi neutemeljenega odpoklica s položaja direktorice tožene stranke.

Delovno sodišče je po izvedenem postopku odločilo, da se ugotovi, da je bila tožnica direktorica tožene stranke ter da je bila s sklepi organov tožene stranke z dne 17.11.1995 in 13.2.1996 brez utemeljenega razloga odpoklicana. Naložilo je toženi stranki, da tožnici plača odpravnino v višini štiriindvajsetih plač z zamudnimi obrestmi ter da ji povrne stroške postopka. Na pritožbo tožene stranke je pritožbeno sodišče omenjeno sodbo sodišča prve stopnje razveljavilo in zadevo odstopilo v reševanje Okrožnemu sodišču v Novi Gorici. Ocenilo je, da v konkretni zadevi ne gre za pristojnost delovnega sodišča, kot je ta pristojnost opredeljena v določilih 4. člena Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (ZDSS, Uradni list RS, št. 19/94) ter da pristojnosti delovnega sodišča v tovrstnih zadevah ne določa noben poseben zakonski predpis. Okrožno sodišče v Novi Gorici pristojnosti ni sprejelo in je sprožilo spor o pristojnosti pred Vrhovnim sodiščem Republike Slovenije, ki je po določilih 2. odstavka 25. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP/2000, Uradni list Republike Slovenije, št. 26/99) pristojno za reševanje sporov o pristojnosti med sodišči razne vrste. Pri tem se Okrožno sodišče sklicuje na sklep VIII R 26/98, s katerim je Vrhovno sodišče v podobnem primeru določilo pristojnost delovnega sodišča.

Za odločanje v tej zadevi je stvarno pristojno delovno sodišče.

Po določilih 2. točke 4. člena ZDSS so delovna sodišča pristojna, da odločajo o sporih iz premoženjskih in drugih posamičnih pravicah iz delovnega razmerja ali v zvezi z delovnim razmerjem med delavcem in delodajalcem. Stališču pritožbenega sodišča, po katerem vprašanje pravic v zvezi z razrešitvijo direktorja na temelju določil 449.

člena Zakona o gospodarskih družbah (ZGD, Uradni list RS, št. 30/93 29/94, 82/94, 20/98, 84/98) ni vprašanje pravic iz delovnega razmerja ali v zvezi z delovnim razmerjem, oziroma v konkretnem primeru, da "status tožeče stranke ni vezan na delovno razmerje", bi bilo mogoče pritrditi, če bi tožnica delo in funkcijo direktorja opravljala na podlagi pogodbe sklenjene na temelju ZOR. V konkretnem primeru je tožnica delo in funkcijo direktorja opravljala na temelju pogodbe o zaposlitvi. Iz sklepa tožene stranke z dne 14.2.1996, s katerim je bilo odločeno o njenem ugovoru, iz sklepa tožene stranke o imenovanju tožnice za direktorico tožene stranke (27.6.1994), kot tudi iz izplačilne liste tožene stranke, s katero je bila obračunana plača tožnice (A-9), je razvidno, da je tožnica dela in funkcijo direktorice opravljala trajno, poklicno in na podlagi pogodbe o zaposlitvi, torej je bila pri toženi stranki zaposlena. Njen delovnopravni položaj so ob pogodbi o zaposlitvi opredeljevali tudi delovnopravni, statusnopravni in drugi predpisi. Zato je vprašanje pravic tožnice v zvezi z razrešitvijo vprašanje njenih pravic v zvezi z delovnim razmerjem, o sporih glede teh pravic pa po določilih 2. točke 4. člena ZDSS odloča delovno sodišče.

Določbe ZOR je sodišče smiselno uporabilo na podlagi 1. odstavka 4. člena Ustavnega zakona za izvedbo Temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (Uradni list RS, št. 1/91-I, 45/I/94) kot predpise Republike Slovenije.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.