Sodba U 586/96
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1997-04-09

Ni mogoče zahtevati sodnega varstva po 26. členu ZUS zoper neizdajo akta o ugovoru zoper odredbo o zasegu blaga po 1. odst. 152. čl. ZP v povezavi s 5. odst. 383. čl. CZ, ker postopek o prekrških ne pozna instituta molka organa in tudi ne pojma dokončnega posamičnega akta, in ker je za akte, izdane v postopku o prekrških, zagotovljeno sodno varstvo pri VS RS, vendar ne v upravnem sporu.

Tožeča stranka je vložila tožbo v upravnem sporu zaradi molka upravnega organa po 26. členu Zakona o upravnih sporih (ZUS), ker tožena stranka v predpisanem roku tudi na ponovno zahtevo ni odločila o njenem ugovoru zoper odredbo o zasegu blaga in postavitvi pod carinsko nadzorstvo 1 kom. avtomobila Maserati, do končanja postopka o prekršku. Sodišču predlaga, da nezakonito odredbo odpravi in zaseženo vozilo vrne tožeči stranki, v roku 15 dni, pod izvršbo.

V odgovoru na tožbo tožena stranka navaja, da je odredba, zoper katero je tožeča stranka podala ugovor in sprožila upravni spor po 26. členu ZUS, eno od procesnih opravil v okviru prekrškovnega postopka, ki še vedno poteka, kar pomeni, da ne gre za akt upravnega postopka. Predlaga, da sodišče tožbo zavrže.

V upravnem sporu sodišče odloča o zakonitosti dokončnih posamičnih aktov, s katerimi državni organi, organi lokalnih skupnosti in nosilci javnih pooblastil odločajo o pravicah ali o obveznostih in pravnih koristih posameznikov in organizacij, če za določeno zadevo ni z zakonom predvideno drugo sodno varstvo (1. odstavek 157. člena Ustave Republike Slovenije).

Zaradi molka zgoraj naštetih organov sme po 26. členu Zakona o upravnih sporih (ZUS) stranka sprožiti upravni spor zaradi neizdaje takega dokončnega posamičnega akta v šestdesetih dneh ali pa v krajšem, s posebnim predpisom določenem roku.

Odločitev organa o ugovoru tožnika zoper odredbo o zasegu blaga po 1. odstavku 152. člena Zakona o prekrških - ZP (Uradni list SRS, št. 25/83, 42/85 in 47/87 ter Uradni list RS, št. 10/91 in 13/93) v povezavi s 5. odstavkom 383. člena Carinskega zakona - CZ (Uradni list SFRJ, št. 10/76 ... 21/90) je po ZP procesni akt v postopku o prekršku še pred izdajo odločbe o prekršku na prvi stopnji. Postopek o prekrških ne pozna instituta molka organa in tudi ne pojma dokončnega posamičnega akta. Po določbi 200. člena ZP se zoper odločbo izdano na drugi stopnji lahko, v primerih določenih v tem zakonu, zahteva sodno varstvo pri Vrhovnem sodišču Republike Slovenije, vendar ne v upravnem sporu. Zato akt, katerega izdajo uveljavlja tožnik po 26. členu ZUS po mnenju sodišča ni dokončni posamični akt, ki bi se lahko izpodbijal v upravnem sporu. Za akte izdane v postopku o prekrških se uporabljajo določbe ZP, med drugim tudi tiste, ki se nanašajo na sodno varstvo aktov izdanih v teh postopkih.

Ker torej v tem primeru ne gre za dokončni posamični akt izdan v upravnem postopku, ampak za akt izdan v prekrškovnem postopku, za katerega je po ZP predvideno sodno varstvo izven upravnega spora, je sodišče tožbo zavrglo ob smiselni uporabi 2. točke 1. odstavka 30. člena ZUS, ki ga je enako kot CZ smiselno uporabilo kot republiški predpis, skladno s 1. odstavkom 4. člena Ustavnega zakona za izvedbo temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (Uradni list RS, št. 1/91-I in 45/I/94).

ZUS (1977) člen 26. ZP člen 152, 152/1. CZ člen 383, 383/5.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.