Sodba I Ips 237/98
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1998-11-12

predkazenski postopek - odvzem prostosti - opozorila osumljencu pri odvzemu prostosti - opozorila preiskovalnega sodnika osumljencu, ki mu je odvzeta prostost

Po določbah 1.odst. 203.čl. in 4.čl. ZKP mora preiskovalni sodnik osumljenca, ki mu je bila odvzeta prostost in je bil priveden zaradi zaslišanja, v materinem jeziku obvestiti o razlogih za odvzem prostosti, ga takoj poučiti, da ni dolžan ničesar izjaviti, da ima pravico do takojšnje pomoči zagovornika po lastni izbiri in da se o odvzemu obvesti njegove najbližje svojce, če tako zahteva.

Zahteva zagovornice obd. S.O. za varstvo zakonitosti se zavrne kot neutemeljena.

Z izpodbijanim sklepom senata Okrožnega sodišča v Kranju, ki je naveden v uvodu te sodbe, je bilo samo delno ugodeno pritožbi zagovornice obd. S.O. zoper sklep preiskovalnega sodnika o odreditvi pripora, tako da je bil ta odrejen le iz pripornega razloga ponovitvene nevarnosti po 3. točki 2. odstavka 201. člena Zakona o kazenskem postopku (ZKP), ne pa tudi zaradi koluzijske nevarnosti po 2. točki istega odstavka, kot je bilo odločeno v sklepu preiskovalnega sodnika.

Zagovornica je zoper sklep senata vložila zahtevo za varstvo zakonitosti zaradi kršitve določb 1. odstavka 203. člena v zvezi s 4. členom ZKP, vsled česar naj bi bil izpodbijani sklep nezakonit v smislu 8. točke 1. odstavka 371. člena ZKP. Navaja, da so policisti privedli obdolženca, ki so mu pred tem odvzeli prostost, k preiskovalnemu sodniku zaradi zaslišanja, ta pa ga je takoj zaslišal in na njegovo izpovedbo oprl sklep o odreditvi pripora, čeprav v zapisniku o njegovem zaslišanju ni navedeno, da je bil poučen o njegovih pravicah. Trdi, da zagovornica ni bila navzoča, ko je preiskovalni sodnik seznanjal obdolženca o njegovih pravicah, zato ne ve, ali je bil pravilno poučen, toda ker pouk ni zapisan v zapisniku, po določbah 204. člena ZKP sodišče ne bi smelo opreti sklepa na obdolženčevo izpovedbo. Predloga odločitve o zahtevi ni podala.

Vrhovni državni tožilec je mnenja, da zahteva za varstvo zakonitosti ni utemeljena. Sodišče sklepa ni oprlo na zagovor, sicer pa bi zagovornica lahko predlagala izločitev zapisnika o zaslišanju obdolženca na podlagi 1. odstavka 83. člena ZKP, če meni, da je njegova izpovedba prepovedan dokaz.

Zahteva zagovornice za varstvo zakonitosti ni utemeljena.

Po določbah 2. in 3. točke 1. odstavka 420. člena ZKP se lahko vloži zahteva za varstvo zakonitosti zoper pravnomočno sodno odločbo zaradi bistvene kršitve določb kazenskega postopka, ki so navedene v 1.

odstavku 371. člena ZKP, zaradi drugih kršitev tega zakona pa le, če so vplivale na zakonitost odločbe. Po določbah 1. odstavka 203. člena in 4. člena ZKP mora preiskovalni sodnik osumljenca, ki mu je bila odvzeta prostost in je bil priveden zaradi zaslišanja, v materinem jeziku obvestiti o razlogih za odvzem prostosti, ga takoj poučiti, da ni dolžan ničesar izjaviti, da ima pravico do takojšnje pomoči zagovornika po lastni izbiri in da se o odvzemu prostosti obvesti njegove najbljižje svojce, če tako zahteva. Po določbah 204. člena ZKP sodišče ne sme opreti svoje odločitve na izpovedbo pridržanega, če ni bil poučen v skladu s 1. odstavkom 203. člena ZKP ali pa ta pouk ni zapisan v zapisniku o zaslišanju.

Iz zapisnika o zaslišanju obd. S.O., poročila o privedbi ter odločbe in uradnega zaznamka o pridržanju obdolženca izhaja, da je bil dne 23.9.1998 ob 14. uri pridržan zaradi suma storitve kaznivih dejanj goljufije, da je bil ob prijetju v skladu s 4. členom ZKP v slovenščini seznanjen z razlogi za odvzem prostosti, ter poučen, da ni dolžan ničesar izjaviti, da lahko zahteva zagovornika in da lahko zahteva, naj se obvesti najbližje svojce. Obd. je zahteval odvetnika F.G., ki pa po dveurnem čakanju ni prišel. O pridržanju sta bili na na njegovo zahtevo obveščeni mati M.O. in M.N.

Dne 25.9.1998 ob 13.30 uri je bil obdolženec priveden k preiskovalnemu sodniku Okrožnega sodišča v Kranju in bil v času od 13.55 do 16.25 ure zaslišan v navzočnosti zagovornice D.R. Potem, ko je povedal osebne podatke, je bil - sledeč zapisniku o njegovem zaslišanju:

- poučen, da se ni dolžan zagovarjati, ne odgovarjati na vprašanja; - poučen, da v svoj zagovor pove vse, o čemer sodi, da mu lahko koristi;

- poučen, da ni dolžan izpovedati zoper sebe ali svoje bližnje, ne priznati svoje krivde;

- seznanjen s tem, da mora sodišču sporočiti vsako spremembo naslova bivališča;

- po teh obvestilih in pouku je obdolženec zahteval zagovornika G., ki ga je preiskovalni sodnik iskal po telefonu, vendar ni bil dosegljiv, zato je poklical odvetnico D.R., ki jo je obdolženec pooblastil za obrambo na zapisnik in odvetnica je pooblastilo sprejela. Ta del zapisnika sta obdolženec in zagovornica posebej podpisala.

Nato šele se je obd. S.O. zagovarjal in v svoji izpovedbi storitev obeh nadaljevanih kaznivih dejanj goljufije zanikal. Glede obveščanja svojcev je izjavil "da se bo povezal s svojo odvetnico".

V zapisniku o prvem zaslišanju obdolženca pred preiskovalnim sodnikom, h kateremu je bil priveden, so torej zapisani vsi elementi pouka, ki ga je preiskovalni sodnik dolžan dati v skladu s 1.

odstavkom 203. člena ZKP, izjave obdolženca v zvezi s tem poukom, omogočena mu je bila obramba zagovornice po njegovi svobodni izbiri in zagovarjal se je po lastnem prepričanju. Vrhovno sodišče zato ugotavlja, da je bilo zaslišanje obdolženca opravljeno v skladu z določbami ZKP o zaslišanju pridržanega osumljenca in zato v zahtevi za varstvo zakonitosti zatrjevana, sicer nekonkretizirana, kršitev ni podana.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.