Sodba U 559/94
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1997-10-15

Do 13.3.1993 je bila obrestna mera zamudnih obresti za carine in druge uvozne davščine enaka stopnji rasti cen na drobno v preteklem mesecu, preračunani na letno raven, in realni letni zamudni obrestni meri 30% s tem, da se zamudne obresti obračunavajo po konformni metodi.

Z izpodbijano odločbo je tožena stranka odpravila odločbo Carinarnice ... št... z dne 14.4.1993, s katero je navedeni prvostopni organ odločil, da mora tožeča stranka zaradi zamude plačila carine in drugih uvoznih davščin za blago, ocarinjeno po uvoznih carinskih deklaracijah in računih, navedenih v obračunu obresti z dne 14.4.1993, ki je sestavni del prvostopne odločbe, plačati zamudne obresti v znesku 4.479.616,00 SIT (1. točka izreka); tožeča stranka je zaradi zamude plačila carine in drugih uvoznih davščin dolžna za blago, ocarinjeno po uvoznih carinskih deklaracijah in računih, navedenih v obračunu reklamacije obresti z dne 27.1.1994, ki je sestavni del izpodbijane odločbe, plačati zamudne obresti v znesku 4.303.336,00 SIT (2. točka izreka). V obrazložitvi izpodbijane odločbe tožena stranka ugotavlja, da je iz spisov zadeve razvidno, da so bile carine in druge uvozne davščine za blago, ocarinjeno po uvoznih carinskih deklaracijah in računih, navedenih v obračunu št..., plačane po preteku roka, predpisanega v 268. členu Carinskega zakona, zaradi česar je prvostopni organ izdal prvostopno odločbo. Po določbi 1. člena Zakona o obrestni meri zamudnih obresti (Uradni list RS, št. 14/92) plača dolžnik, ki zamudi z izpolnitvijo denarne obveznosti za davke, prispevke, carino in druge uvozne davščine, zamudne obresti. Obrestna mera zamudnih obresti (2. člen citiranega zakona) za davke, prispevke, carino in druge uvozne dvaščine je enaka stopnji rasti cen na drobno v preteklem mesecu, preračunani na letno raven, in realni letni zamudni obrestni meri 30 %. Zamudne obresti se obračunavajo po konformni metodi. Podatke o stopnji rasti cen iz 2. člena citiranega zakona objavlja Zavod Republike Slovenije za statistiko v Uradnem listu Republike Slovenije. Na podlagi 4. člena citiranega zakona je minister za finance izdal Odredbo o načinu obračunavanja zamudnih obresti (Uradni list RS, št. 14/92 in popr. št. 17/92). Obresti se pripišejo glavnici na koncu vsakega obdobja, ko se spremeni realna letna obrestna mera ali koeficient rasti cen na drobno. Ugotovila je tudi, da je prvostopni organ pravilno ugotovil število dni zamude pri plačilu carine in drugih uvoznih dajatev, napačno pa je obračunal obresti v postavkah 1-313, ker je napačno vpisal obrestne mere za posamezne zadeve v avgustu. Zato je sestavila obračun reklamacije obresti z dne 27.1.1994, ki je sestavni del izpodbijane odločbe. Pri odločanju o pritožbi je ocenila tudi druge navedbe tožeče stranke in pri tem ocenila, da niso upravičene. Obresti so obračunane pravilno v skladu z Zakonom o obrestni meri zamudnih obesti in na podlagi tega zakona izdane Odredbe o načinu obračunavanja zamudnih obresti. Ker se obresti obračunavajo po konformnem sistemu, je pomemben način izračuna višine obrestnih mer iz letne ravni na mesečno in dnevno. Zato je sestavila ustrezni računalniški program in izračunala koeficiente obrestnih mer za posamezne mesece in nato dneve. Pri vsaki spremembi rasti cen na drobno ali realni obestni meri se zamudne obresti pripisujejo glavnici. Glede na to, da so bile obrestne mere določene na podlagi rasti drobnoprodajnih cen, ugotovljenih za pretekli mesec: v mesecu avgustu 1992: 2 %, v septembru 1992: 1,40 %, v oktobru 1992: 2,70 %, v novembru 1992: 3,40 % in decembru 1992: 2,80 % in da je letna realna obrestna mera na letnem nivoju (r) 30 %, je sestavila pravilen obračun reklamacije obresti z dne 27.1.1994 in so po njenem mnenju pravilno izračunane obresti za 2215 nepravočasno poravnanih obveznosti po računih carinske uprave v znesku 4.303.336,00 SIT. Meni tudi, da iz navedenega sledi, da v primeru, ko zavezanec svojo obveznost poravna 9 dan po prevzemu računa, zamudi s plačilom en dan, za kar se mu zaračuna obresti. Tožeča stranka je račun (postavka 1) prejela dne 7.7.1992 in ga je bila dolžna poravnati dne 15.7.1992. Ker ga je poravnala dne 3.9.1992, je zamudila 16 dni v juliju, 31 v avgustu in 3 dni v septembru. Račun pod postavko 931 je tožeča stranka prejela dne 21.9.1992 in ga je plačala dne 23.10.1992, čeprav je bil zadnji - 8 dan za plačilo dne 29.9.1992. Zato je v obračunu pravilno ugotovljeno število dni zamude v septembru 1 dan in v oktobru 23 dni. Pravilno število dni zamude je bilo ugotovljeno tudi v vseh drugih postavkah v obračunu. Zato je zaradi ugotovljene napake pri vnosu obrestnih mer za avgust 1992 prvostopno odločbo odpravila in sama rešila zadevo na podlagi 1. odstavka 242. člena Zakona o splošnem upravnem postopku (ZUP).

Tožeča stranka v tožbi meni, da je tožena stranka napačno, tako kot že prej prvostopni organ, obračunala zamudne obresti. Po zakonu o obligacijskih razmerjih (ZOR) so prepovedane obrestne obresti oziroma anatocizem (400. člen ZOR). To ne velja edino za kreditno poslovanje bank in drugih bančnih organzacij (3. odstavek 400. člena ZOR). Po obračunu zamudnih obresti tožene stranke z dne 18.2.1994 so obresti obračunane od določenega zneska za določeno obdobje zamude, potem pa so te obresti prištete osnovni glavnici in potem od tega zneska (obresti in glavnica) obračunane obresti za še nadalnje obdobje zamude (obresti na obresti). Torej gre za tipično pepovedano obrestovanje obresti. Navedene napačno obračunane zamudne obresti so zajete pri vseh računih, kjer sega zamuda v dva različna meseca. Smiselno predlaga, da sodišče ugodi tožbi in odpravi izpodbijano odločbo.

V odgovoru na tožbo tožena stranka prereka v celoti navedbe tožeče stranke v tožbi in vztraja pri razlogih iz izpodbijane odločbe. Po njenem mnenju trditev tožeče stranke, da so bile pri vseh obračunih, kjer je zamuda plačila davščin nastala v obdobju dveh različnih mesecev, obračunane obresti na obresti, ni točna. Obresti zaradi prepoznega plačila carine in drugih uvoznih davščin mora plačati dolžnik v skladu z zakonom o obrestni meri zamudnih obresti in na podlagi tega zakona izdane odredbe o načinu obračunavanja zamudnih obresti. Tožena stranka in odsek za pripravo podatkov in AOP pri carinskem organu prve stopnje imata izdelan program, po katerem prikazujeta obresti ločeno za vsak mesec, ker so različne rasti cen na drobno. Zamudne obresti so po višini enake kot v primeru, da bi jih za različne mesece obračunala skupaj po drugače izdelanem računalniškem programu. Predlaga, da sodišče zavrne tožbo.

Glede na podatke in listine v upravnih spisih in citirana materialna predpisa (1., 2. in 4. člen Zakona o obrestni meri zamudnih obresti in določbe Odredbe o načinu obračunavanja zamudnih obresti) je po presoji sodišča tožena stranka odločila pravilno. Tožena stranka je v obrazložitvi izpodbijane odločbe utemeljeno zavrnila pritožbo tožeče stranke. Tožena stranka je dala pravilne razloge za to zavrnitev. Sodišče teh razlogov ne ponavlja.

Ker je tožena stranka zamudne obresti v konkretnem primeru obračunavala po konformni metodi (3. odstavek 2. člena Zakona o obrestni meri zamudnih obresti), na podlagi Odredbe o načinu obračunavanja zamudnih obresti, tudi ni upoštevna tožbena navedba tožeče stranke, da gre v konkretnem primeru za prepovedane obrestne obresti po Zakonu o obligacijskih razmerjih (400. člen).

Tožena stranka je tudi pravilno odpravila prvostopno odločbo zaradi ugotovljene napake pri vnosu obrestnih mer za avgust 1992. leta, in sama rešila zadevo na podlagi 1. odstavka 242. člena ZUP.

Ker so neupoštevne tožbene navedbe tožeče stranke in je torej izpodbijana odločba zakonita, je sodišče zavrnilo tožbo kot neutemeljeno, na podlagi 2. odstavka 42. člena Zakona o upravnih sporih (ZUS). Določbe ZUS in ZUP je sodišče uporabilo kot republiške predpise v skladu z določbo 1. odstavka 4. člena Ustavnega zakona za izvedbo Temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (Uradni list RS, št. 1/91-I in 45/I/94).

CZ člen 268. ZOMZO člen 1, 2, 2/3, 4.ZOR člen 400, 400/3.ZUP člen 242, 242/1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.