Sodba II Ips 199/97
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1998-07-02

Zakon o pravdnem postopku določa, da se strankam vroči sodba s poukom, da imajo pravico vložiti zoper njo pravno sredstvo (3. odst. 337.čl. Zakona o pravdnem postopku - v nadaljnjem ZPP). S tem so mišljena redna pravna sredstva.

Sodišče prve stopnje je delno ugodilo tožbenemu zahtevku in razsodilo, da mora toženka izročiti tožniku zmrzovalno omaro, zahtevek na vrnitev pralnega stroja in hladilnika pa je zavrnilo. Ugotovilo je, da je te predmete kupil tožnik in jih dal toženkini materi, s katero je živel v partnerskem razmerju. Vzel je njen rabljen pralni stroj in hladilnik. Toženkina mati mu je tudi vsaj občasno gospodinjila. Zato tožnik ni upravičen zahtevati pralnega stroja in hladilnika nazaj. Utemeljeno zahteva le zmrzovalno skrinjo.

Sodišče druge stopnje je zavrnilo tožnikovo pritožbo in potrdilo sodbo prve stopnje. Sprejelo je kot utemeljeno prvostopno stališče, da je razlika v vrednosti med predmeti, ki jih je tožnik dobil od toženkine matere, in predmeti, ki ji jih je dal, pomenila darilo, hkrati pa tudi odmeno za usluge, ki jih je bil deležen pri toženkini materi.

To sodbo izpodbija tožnik z vlogo, naslovljeno kot obnova - revizija postopka. V njej navaja, da je sodba opr. št. P 305/90 z dne 23.3.2994 pravilna, vse nadaljnje sodbe pa so enostranske in površne. Sodbi očita, da nima pravnega pouka in datuma odprave. Predlaga obnovo - revizijo postopka pred sodiščem v L., ker sodišče v C. ni več pristojno.

Sodišče prve stopnje je obravnavalo tožnikovo vlogo kot revizijo in postopalo z njo po 390.čl. Zakona o pravdnem postopku. Vročilo jo je toženki, ki nanjo ni odgovorila, in Državnemu tožilstvu Republike Slovenije, ki se o njej ni izjavilo, nakar jo je preko sodišča druge stopnje predložilo kot revizijo v reševanje Vrhovnemu sodišču Republike Slovenije.

Tožnikova vloga nima nobenih elementov predloga za obnovo postopka. Naperjena je proti sodbi druge stopnje in izraža tožnikovo nestrinjanje s to sodbo. Zato jo je mogoče obravnavati le kot revizijo.

Zakon o pravdnem postopku določa, da se strankam vroči sodba s poukom, da imajo pravico vložiti zoper njo pravno sredstvo (3. odst. 337.čl. Zakona o pravdnem postopku - v nadaljnjem ZPP). S tem so mišljena redna pravna sredstva. Zato izostanek pravnega pouka o pravici do revizije ne pomeni kršitve določb postopka. Ne glede na to je tožnik pravočasno vložil revizijo in torej zatrjevana pomanjkljivost zanj ni imela škodljivih posledic. Enako velja za podatek o tem, kdaj je bila sodna pošiljka odpravljena.

Drugih revizijskih razlogov revizija ne navaja. Zato je revizijsko sodišče na podlagi 386.čl. ZPP opravilo preizkus po uradni dolžnosti glede pravilne uporabe materialnega prava in bistvene kršitve določb pravdnega postopka po 10. tč. drugega odst. 354.čl. ZPP.

Glede na ugotovljeno dejansko stanje, ki je podlaga za revizijsko odločanje in ga revizijsko sodišče ne more preizkusiti (3. odst.

385.čl. ZPP), je z izpodbijano sodbo odločeno materialnopravno pravilno. Ugotovljeno je, da je tožnik prevzel od toženkine matere rabljen pralni stroj in hladilnik in da mu je toženkina mati občasno gospodinjila. Pri tem je nov pralni stroj in hladilnik, ki ju je kupil tožnik, uporabljala tudi zanj. Glede na take dejanske okoliščine in glede na ugotovljeno partnersko navezanost med tožnikom in toženkino materjo, je pravilna odločitev, da toženka omenjenih aparatov ni dolžna vrniti. Pravna opredelitev, da je šlo deloma za menjavo po 552.čl. Zakona o obligacijskih razmerjih (v nadaljnjem ZOR) in deloma za pogodbo o delu po 600.čl. ZOR, je sprejemljiva. Vsekakor pa ugotovitve o zvezi med tožnikom in toženkino materjo in o vsebini njunega razmerja, skupaj z ostalimi ugotovljenimi okoliščinami o času nabave obeh aparatov in o shranjevanju toženkinih stvari v tožnikovem stanovanju, ne potrjujejo tožnikovega stališča o tem, da je imel sporna aparata pri toženkini materi samo začasno shranjena. Odločitev, s katero je bil v tem delu zavrnjen tožbeni zahtevek, je glede na navedeno pravilna.

Napak v zastopanju ni bilo, prav tako ne drugih okoliščin iz 10.tč. drugega odst. 354.čl. ZPP. Zato revizija tudi z vidika kršitev določb postopka ni utemeljena.

Odločitev revizijskega sodišča temelji na 393.čl. ZPP.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.