Sodba U 10/95-8
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1997-06-04

lokacijsko dovoljenje - stranka v postopku

Sosed investitorja izkazuje pravni interes v postopku izdaje lokacijskega dovoljenja tudi v fazi postopka, ko upravni organ izda sklep o prekinitvi postopka in je zato upravičen do vložitve pritožbe.

Tožbi se deloma ugodi in se odpravi 2. točka izreka odločbe Ministrstva za okolje in prostor Republike Slovenije z dne 21.11.1994.

Sekretariat za varstvo okolja in urejanje prostora Občine je kot organ prve stopnje izdal sklep z dne 14.9.1993 o prekinitvi postopka, uvedenega na zahtevo Ž.A. za nadzidavo njene stanovanjske hiše, na parc. št. 712, ker je potrebno predhodno rešiti vprašanje omenjene nadzidave na osnovi izdelanih prostorskih ureditvenih pogojev, kot to določa 16. člen Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o urejanju naselij in drugih posegov v prostor. Na pritožbo Ž.A. in tožnika je tožena stranka s 1. točko izpodbijane odločbe odpravila navedeni sklep, z 2. točko izpodbijane odločbe pa zavrgla tožnikovo pritožbo. V obrazložitvi odločbe tožena stranka ugotavlja, da je odločitev organa prve stopnje o prekinitvi postopka nepravilna, ker dejstva, da za določeno območje ni sprejet prostorski izvedbeni akt, ni šteti za predhodno vprašanje v smislu 144. člena ZUP. Pritožbo tožnika kot soseda pa je zavrgla iz razloga, ker jo je vložila neupravičena oseba. Organ prve stopnje s sklepom o prekinitvi postopka ni meritorno odločil o zahtevi stranke, zato po ugotovitvi tožene stranke tožnikove pravice in koristi niso bile prizadete.

V tožbi tožnik navaja, da kot sosed mejaš nasprotuje nadzidavi stanovanjske hiše sosede Ž., ker ima pravico do urejenega okolja, ki pa mu jo soseda omejuje. Vsako ugotavljanje dejanskega stanja je po njegovem mnenju brezpredmetno, ker ni nobenih zakonitih pogojev za pridobitev lokacijskega dovoljenja. Tožnik predlaga, naj sodišče izpodbijani akt odpravi tudi zato, ker se njemu odreka pravica do pritožbe. Soglasje soseda - mejaša je za vsako spremembo na sosednjem objektu nujen pogoj.

Po 49. členu ZUP je stranka oseba, ki se je na njeno zahtevo uvedel postopek, zoper katero teče postopek ali ki ima za varstvo svojih pravic ali pravnih koristi pravico udeleževati se postopka. Na tej zakonski podlagi ni pravilna ugotovitev tožene stranke, da tožnik ni stranka v tem postopku, ker s sklepom o prekinitvi ni bilo meritorno odločeno o zadevi in zato naj ne bi bile prizadete njegove pravice in koristi. Tožnik kot sosed investitorke po mnenju sodišča izkazuje pravni interes, ker varuje svoje pravice in koristi v postopku izdaje lokacijskega dovoljenja, tako tudi v fazi postopka izdaje procesnega sklepa o prekinitvi postopka. Zato je tožnik upravičen do vložitve pritožbe. Odločitev tožene stranke v 2. točki izpodbijane odločbe je zato nepravilna in jo je sodišče na podlagi 2. odstavka 42. člena ZUS odpravilo. Tožena stranka bo morala tožnika šteti kot stranko in odločiti o njegovi pritožbi.

Ker pa je tožena stranka s 1. točko izpodbijane odločbe pravilno odločila, ko je odpravila sklep organa prve stopnje, je tožnikova tožba v delu, ko predlaga, naj se tudi 2. točka sklepa odpravi, neutemeljena. Zato je sodišče v tem delu tožbo zavrnilo na podlagi 2. odstavka 42. člena ZUS. Določbe ZUP in ZUS je sodišče v skladu s 1. odstavkom 4. člena Ustavnega zakona za izvedbo Temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (Uradni list RS, št. 1/91-I in 45/I/94) smiselno uporabilo kot predpis Republike Slovenije.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.