Sklep II Ips 75/95
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1997-01-15

CIVILNO PROCESNO PRAVO - OBLIGACIJSKO PRAVO

revizija - zmotna uporaba materialnega prava - nepopolno ugotovljeno dejansko stanje - odstop od pogodbe

Zaradi zmotnega materialnopravnega izhodišča, da so za odločitev o tožbenem zahtevku odločilna le tista pogodbena določila, ki toženi stranki nalagajo izpolnitev s pogodbo prevzetih obveznosti, ne pa tudi tista določila pogodbe, ki dajejo toženi stranki upravičenja, ki naj bi se jih tožena stranka po doslej sicer že zatrjevanih, vendar pa s strani sodišča še neobravnavanih trditvah tudi poslužila, je ostalo v dosedanjem postopku dejansko stanje nepopolno ugotovljeno. Reviziji je bilo zato potrebno ugoditi (2. odstavek 395.člena ZPP).

Reviziji se ugodi, sodbi sodišč druge in prve stopnje se v izpodbijanem delu razveljavita in zadeva vrne v tem obsegu sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Sodišče prve stopnje je delno ugodilo tožbenemu zahtevku in odločilo, da mora tožena stranka plačati tožeči stranki 10.351,90 ATS v tolarski protivrednosti, obračunani po srednjem tečaju Banke Slovenije na dan plačila, ter ji povrniti stroške postopka v znesku 15.004,80 SIT. V ostalem je tožbeni zahtevek kot neutemeljen zavrnilo.

Proti obsodilnemu delu sodbe sodišča prve stopnje (1. odstavek izreka sodbe) je vložila tožeča stranka pritožbo, ki pa jo je pritožbeno sodišče zavrnilo kot neutemeljeno in v tem delu potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

Proti pravnomočni sodbi sodišča druge stopnje je vložila tožeča stranka pravočasno revizijo in v njej uveljavljala revizijska razloga bistvene kršitve določb pravdnega postopka in zmotne uporabe materialnega prava. Sodišči prve in druge stopnje sta kršili procesni načeli ustnega obravnavanja in neposrednega izvajanja dokazov, saj toženi stranki ni bil omogočen vpogled v pravdno zadevo opr. št. P 124/92 , na katero se obe sodišči v razlogih odločitve izrecno sklicujeta. Ugotovitev sodišča, da je le tožeča stranka razpolagala z novo zgrajenimi priključki, ni točna, saj iz že predloženih listin izhaja, da s priključki, ki presegajo število pogodbeno zavezanih naročnikov, razpolaga izključno PTT. Zato obstajajo vse možnosti, da PTT toženi stranki, ki je telefonski naročnik že od leta 1985, v skladu z določbo 77. člena zakona o PTT storitvah omogoči preselitev telefona. V dosedanjem postopku pa sodišči tudi nista upoštevali, da je imela tožena stranka možnost odstopiti od pogodbe, ki jo je sklenila s tožečo stranko. Reviziji naj se ugodi, sodbi sodišč druge in prve stopnje pa tako spremenita, da se tožbeni zahtevek tožeče stranke v celoti zavrne. Podrejeno naj se v izpodbijanem delu sodbi sodišč druge in prve stopnje razveljavita, zadeva pa vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Revizija je bila vročena nasprotni stranki, ki na revizijo ni odgovorila, ter tedanjemu Javnemu tožilstvu Republike Slovenije, ki se o njej ni izjavilo (390. člen zakona o pravdnem postopku - ZPP). Revizija je utemeljena.

Izhodišče sodišč druge in prve stopnje, da je za odločitev o uveljavljenem tožbenem zahtevku odločilna pogodba, ki sta jo dne 3.2.1991 sklenili pravdni stranki, je materialnopravno pravilno, vendar pa je potrebno po mnenju revizijskega sodišča pri odločanju o (ne)utemeljenosti tožbenega zahtevka upoštevati vsa pogodbena določila in ne le tistih, ki se nanašajo na s pogodbo prevzete obveznosti. Tega pa v dosedanjem postopku sodišči prve in druge stopnje nista storili.

S pogodbo, ki je bila dne 3.2.1991 sklenjena med pravdnima strankama, so bile dogovorjene tako medsebojne obveznosti, kot tudi pravice. Tožena stranka je že v odgovoru na tožbo navedla, da so ji pogodbena določila omogočala odstop od sklenjene pogodbe. Tekom postopka je zatrjevala, da je od pogodbe odstopila in za te trditve ponudila tudi dokaze, ki pa jih sodišči v dosedanjem postopku nista izvedli. Dejstvo, ki je bilo v dosedanjem postopku zatrjevano, vendar pa s strani sodišč prve in druge stopnje neobravnavano, pa je po presoji revizijskega sodišča glede na določila 7. in 8. člena pogodbe z dne 3.2.1991 lahko pravno odločilno pri odločanju o uveljavljenem tožbenem zahtevku.

Zaradi zmotnega materialnopravnega izhodišča, da so za odločitev o tožbenem zahtevku odločilna le tista pogodbena določila, ki toženi stranki nalagajo izpolnitev s pogodbo prevzetih obveznosti, ne pa tudi tista določila pogodbe, ki dajejo toženi stranki upravičenja, ki naj bi se jih tožena stranka po doslej sicer že zatrjevanih, vendar pa s strani sodišča še neobravnavanih trditvah tudi poslužila, je ostalo v dosedanjem postopku dejansko stanje nepopolno ugotovljeno. Reviziji je bilo zato potrebno ugoditi (2. odstavek 395.člena ZPP). V ponovljenem postopku bo potrebno opisane pomanjkljivosti odpraviti in izvesti in oceniti tudi tiste dokaze, ki jih tožena stranka ponuja za svoje trditve, da je na način, kot to določata 7. in 8. člen sklenjene pogodbe, prenehalo njeno "članstvo pri izgradnji telefonije".

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.