Sodba I Ips 114/98
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1998-06-24

Po 6. odstavku 110. člena KZ se sme, če stori obsojenec v času pogojnega odpusta kaznivo dejanje, ki ima za posledico preklic pogojnega odpusta, pa se to s sodbo ugotovi šele po njegovem preteku, pogojni odpust preklicati najpozneje v enem letu, odkar je čas pogojnega odpusta pretekel.

Zahtevi vrhovnega državnega tožilca Republike Slovenije za varstvo zakonitosti se ugodi in se pravnomočna sodba Okrožnega sodišča v Mariboru z dne 24.5.1996, v zvezi s sodbo Višjega sodišča v Mariboru z dne 3.10.1996, v odločbi o kazni spremeni tako, da se izreče, da se ne prekliče pogojni odpust obs. Š.M. s prestajanja kazni 7 (sedem) let zapora, ki mu je bila izrečena s sodbo Temeljnega sodišča v Mariboru, enota v Mariboru, z dne 2.4.1986, v zvezi s sodbo Višjega sodišča v Mariboru z dne 29.9.1986 in se obs. Š.M. z upoštevanjem kazni 1 (enega) meseca zapora, določene za kaznivo dejanje prikrivanja po 1. odstavku 221. člena KZ, ter kazni 1 (enega) leta in 4 (štirih) mesecev zapora, določene za kaznivo dejanje posilstva po 1. odstavku 100. člena KZ-77, na podlagi 2. točke 2. odstavka 47. člena KZ izreče enotna kazen 1 (eno) leto in 4 (štiri) mesece zapora.

Obs. Š.M. je bil s sodbo Temeljnega sodišča v Mariboru, enote v Mariboru, z dne 2.4.1986, opr.št. A1, v zvezi s sodbo Višjega sodišča v Mariboru z dne 29.9.1986 obsojen na kazen 7 let zapora. Nato je bil s sodbo Temeljnega sodišča v Mariboru, enote v Mariboru, z dne 8.6.1989, opr.št. A2, v zvezi s sodbo Višjega sodišča v Mariboru z dne 31.8.1989, obsojen na kazen 6 mesecev zapora. S sodbo Temeljnega sodišča v Mariboru, enote v Mariboru, z dne 22.10.1989, opr.št. A3 je bila obs. Š.M. z upoštevanjem kazni iz navedenih sodb na podlagi 3. točke 2. odstavka 48. člena Kazenskega zakona SFRJ (KZ SFRJ) ter 1. točke 1. odstavka 401. člena Zakona o kazenskem postopku (ZKP-77) izrečena enotna kazen 7 let in 4 mesecev zapora. V to kazen sta mu bila všteta pripor in prestana kazen od 14.12.1985 dalje. Iz odločbe Republiškega sekretariata za pravosodje in upravo - Komisije za pogojni odpust - z dne 25.9.1990 (list. štev. 263 kazenskega spisa Temeljnega sodišča v Mariboru, enote v Mariboru opr.št. A1) ter iz dopisa KPD Dob z dne 20.11.1990 (list. štev. 264 navedenega kazenskega spisa) je razvidno, da je bil obs. Š.M. dne 28.9.1990 pogojno odpuščen s prestajanja kazni iz sodbe Temeljnega sodišča v Mariboru, enote v Mariboru, z dne 22.10.1989, opr.št.A3. V odločbi o pogojnem odpustu je tudi navedeno, da traja pogojni odpust do izteka kazni, ki poteče dne 14.4.1993.

Iz pravnomočne sodbe Okrožnega sodišča v Mariboru z dne 24.5.1996, v zvezi s sodbo Višjega sodišča v Mariboru z dne 3.10.1996 je sicer razvidno, da je obs. Š.M. v času pogojnega odpusta storil novi kaznivi dejanji, in sicer dne 24.11.1991 kaznivo dejanje prikrivanja po 1. odstavku 221. člena KZ, za katero mu je bila določena kazen 1 meseca zapora, dne 16.5.1992 pa kaznivo dejanje posilstva po 1. odstavku 100. člena KZ-77, za katero mu je bila določena kazen 1 leta in 4 mesecev zapora. Z navedeno pravnomočno sodbo je bil preklican tudi pogojni odpust obsojenca s prestajanja kazni 7 let zapora iz sodbe Temeljnega sodišča v Mariboru, enote v Mariboru z dne 2.4.1986, opr.št.A1, v zvezi s sodbo Višjega sodišča v Maariboru z dne 29.9.1986, nato pa mu je bila z upoštevanjem še neprestanega dela kazni 2 let 2 mesecev in 15 dni zapora izrečena enotna kazen 3 let zapora.

Zoper to sodbo je vrhovni državni tožilec Republike Slovenije dne 25.5.1998 vložil zahtevo za varstvo zakonitosti. Uveljavlja kršitev kazenskega zakona po 1. točki 1. odstavka 420. člena ZKP v zvezi s 6. odstavkom 110. člena KZ ter predlaga, da Vrhovno sodišče Republike Slovenije pravnomočno sodbo spremeni tako, da obsojencu pogojnega odpusta ne prekliče ter da obsojencu izreče enotno kazen, ki bo v skladu z zakonom.

Zahteva za varstvo zakonitosti je utemeljena.

Po 6. odstavku 110. člena KZ se sme, če stori obsojenec v času pogojnega odpusta kaznivo dejanje, ki ima za posledico preklic pogojnega odpusta, pa se to s sodbo ugotovi šele po njegovem preteku, pogojni odpust preklicati najpozneje v enem letu, odkar je čas pogojnega odpusta pretekel. V času, ko je sodišče preklicalo pogojni odpust s prestajanja kazni (pri čemer je celo preklicalo pogojni odpust s prestajanja kazni 7 let zapora po sodbi Temeljnega sodišča v Mariboru, enote v Mariboru, z dne 2.4.1986, opr.št. A1, v zvezi s sodbo Višjega sodišča v Mariboru z dne 29.9.1986, čeprav je bila kazen 7 let vsebovana v pravnomočni sodbi Temeljnega sodišča v Mariboru, enote v Mariboru, opr.št. A3, s katero je bila obsojencu izrečena enotna kazen 7 let in 4 mesecev zapora), pogojnega odpusta obsojenca ni bilo mogoče več preklicati, čeprav je novi kaznivi dejanji storil v času, ko je bil na pogojnem odpustu. Kazen 7 let in 4 mesecev zapora po navedeni sodbi je obsojenec prestajal od 14.12.1985 dalje, dne 28.9.1990 je bil pogojno odpuščen s prestajanja te kazni, čas pogojnega odpusta pa je potekel dne 14.4.1993. Tako bi torej sodišče smelo pogojni odpust preklicati najkasneje v roku enega leta, odkar je potekel, torej najkasneje do 14.4.1994 oziroma bi morala biti do tega dne sodba, s katero je bil pogojni odpust preklican, pravnomočna. Ta rok pa je že v času sodbe sodišča prve stopnje, ki je bila izrečena dne 24.5.1996, že zdavnaj potekel. S pravnomočno sodbo je bil torej v delu, s katerim je bilo odločeno o preklicu pogojnega odpusta, kršen zakon na škodo obs. Š.M.

Vrhovno sodišče Republike Slovenije je zato ugodilo zahtevi vrhovnega državnega tožilca Republike Slovenije in je pravnomočno sodbo spremenilo tako, da je izreklo, da se pogojni odpust ne prekliče. Ker je bila z navedeno pravnomočno sodbo izrečena enotna kazen z upoštevanjem še neprestanega dela kazni 2 let 2 mesecev in 15 dni, je bilo potrebno pravnomočno sodbo spremeniti tudi v odločbi o enotni kazni. Z upoštevanjem kazni 1 meseca zapora, ki je bila obsojencu določena za kaznivo dejanje prikrivanja po 1. odstavku 221. člena KZ, ter kazni 1 leta in 4 mesecev zapora, ki je bila obsojencu določena za kaznivo dejanje posilstva po 1. odstavku 100. člena KZ-77, je Vrhovno sodišče Republike Slovenije na podlagi 2. točke 2. odstavka 47. člena KZ in 4. odstavka 37. člena KZ izreklo obs. Š.M. enotno kazen 1 leta in 4 mesecev zapora.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.