Sodba U 1410/94-6
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1997-03-19

dejavnost - pogoji za opravljanje dejavnosti

Ni pravilno stališče upravnega organa, da gospodarska družba ne izpolnjuje pogojev za opravljanje dejavnosti trgovine v tranzitu, ker te dejavnosti nima vpisane v sodni register, ob tem ko ima v sodnem registru vpisano dejavnost trgovina na debelo in drobno s prehrambenimi in neprehrambenimi proizvodi. Trgovina v tranzitu je namreč le način opravljanja trgovinske dejavnosti.

Tožbi se ugodi in se odločba Ministrstva za ekonomske odnose in razvoj Republike Slovenije z dne 7.7.1994 odpravi.

Tožena stranka je z izpodbijano odločbo zavrnila pritožbo tožeče stranke, vloženo zoper tisti del izreka odločbe Sekretariata za finance in gospodarstvo občine z dne 28.2.1994, s katero je ta ugotovil, da tožeča stranka ne izpolnjuje z zakonom predpisanih pogojev za opravljanje dejavnosti trgovina na debelo s prehrambenimi in neprehrambenimi proizvodi v tranzitu. V obrazložitvi izpodbijane odločbe tožena stranka navaja, da, ker tožeča stranka navedene dejavnosti nima vpisane v sodni register, njeni zahtevi za izdajo odločbe iz 6. odstavka 4. člena zakona o gospodarskih družbah za to dejavnost ni mogoče ugoditi. V zvezi s pritožbo navaja, da po 2. odstavku 7. člena zakona o trgovini za trgovino na debelo v tranzitu ni potrebno imeti skladišča, kar pomeni odstopanje od splošnih pravil, ki veljajo za trgovino na debelo, zato je pomembno, da ima stranka v registru vpisano prav to obliko dejavnosti.

Tožeča stranka s tožbo izpodbija navedeno odločbo. Ne strinja se s stališčem tožene stranke, da, ker nima v sodnem registru vpisane trgovine na debelo v tranzitu, ji odločbe za to dejavnost ni mogoče izdati. Trgovine na debelo v tranzitu namreč ni mogoče registrirati, ker jo niti prej veljavni odlok o enotni klasifikaciji dejavnosti niti sedaj veljavna uredba o uvedbi in uporabi standardne klasifikacije dejavnosti ne predvidevata kot posebno dejavnost. Navaja, da ima v skladu s predpisi v sodni register vpisano dejavnost trgovina na debelo in drobno s prehrambenimi in neprehrambenimi proizvodi in da ta dejavnost vsebuje tudi trgovino na debelo v tranzitu, kot posebno obliko trgovine po zakonu o trgovini. Ker nima ustreznih skladišč, teh pa za trgovino na debelo v tranzitu ni potrebno imeti, je zaprosila za izdajo odločbe le za navedeno obliko trgovine. Meni, da je bil tak njen zahtevek utemeljen. Ne strinja se z izrekom izpodbijane odločbe. Meni, da bi morala tožena stranka odločiti le o tistem delu prvostopne odločbe, na katerega se nanaša pritožba. Predlaga, da sodišče odpravi izpodbijano odločbo in toženi stranki naloži, da tožeči stranki povrne stroške postopka z zakonitimi zamudnimi obrestmi.

Tožena stranka je sodišču poslala upravne spise, na tožbo pa ni odgovorila.

Pogoj za to, da družba lahko dejansko začne opravljati neko dejavnost, je po določbi 6. odstavka 4. člena zakona o gospodarskih družbah (ZGD, Ur.l. RS, št. 30/93), da je ta dejavnost vpisana v sodni register in da upravni organ z odločbo ugotovi, da družba izpolnjuje predpisane pogoje za opravljanje dejavnosti. V obravnavanem primeru je upravni organ zahtevi stranke za izdajo navedene ugotovitvene odločbe ugodil, razen v delu, kolikor se ta nanaša na dejavnost "trgovina na debelo v tranzitu". V tem delu je zahtevo tožeče stranke zavrnil z utemeljitvijo, da tožeča stranka te dejavnosti nima vpisane v sodni register, kar je pogoj za izdajo ugotovitvene odločbe iz navedene določbe ZGD. Res je eden izmed pogojev za izdajo navedene ugotovitvene odločbe tudi, da ima družba dejavnost, za katero zahteva tako odločbo, vpisano v sodni register. Vendar pa za sklepanje obeh upravnih organov, da tožeča stranka sporne dejavnosti "trgovina na debelo v tranzitu" nima vpisane v sodni register, v upravnih spisih ni podlage. Ni namreč sporno, da ima tožeča stranka v sodnem registru vpisano dejavnost "trgovina na debelo in drobno s prehrambenimi in neprehrambenimi proizvodi". Prav tako tudi ni sporno, da trgovina na debelo v tranzitu kot posebna dejavnost ni predvidena niti po odloku o enotni klasifikaciji dejavnosti, ki je veljal v času vpisa družbe v sodni register, niti po uredbi o uvedbi in uporabi standardne klasifikacije dejavnosti, s katero mora tožeča stranka uskladiti vpis dejavnosti v sodni register. Zato je utemeljen tožbeni ugovor, da vpis te dejavnosti v sodni register niti ni mogoč. Gre namreč samo za način opravljanja trgovinske dejavnosti, in sicer trgovine na debelo. To dejavnost pa ima tožeča stranka nesporno vpisano v sodnem registru. Zato zaradi razloga, ki ga navajata oba upravna organa, zahteve tožeče stranke ni bilo mogoče zavrniti, saj ta razlog ne obstoji. Ker je sodišče izpodbijano odločbo odpravilo, je tožbeni ugovor, ki se nanaša na izrek izpodbijane odločbe, brezpredmeten.

O zahtevi za povrnitev stroškov postopka sodišče ni odločalo, ker v upravnih sporih trpi vsaka stranka svoje stroške (61. člen zakona o upravnih sporih - ZUS).

Ker je glede na navedeno izpodbijana odločba nezakonita, je sodišče tožbi ugodilo in izpodbijano odločbo odpravilo na podlagi 2. odstavka 42. člena ZUS, ki ga je uporabilo kot republiški predpis, skladno z določbo 1. odstavka 4. člena ustavnega zakona za izvedbo temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (Ur.l. RS, št. 1/91-I in 45/I/94).

ZGD člen 4, 4/6. Odlok o enotni klasifikaciji dejavnosti. Uredba o uvedbi in uporabi standardne klasifikacije dejavnosti.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.