Sodba I Ips 244/97
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1998-09-17

kazniva dejanja zoper ljudstvo in državo - sovražna propaganda

Poziv na nasilno rušenje obstoječe državne ureditve je bil konstitutivni element kaznivega dejanja po 1.odst. 9.čl. ZKLD.

Zahtevi vrhovnega državnega tožilca Republike Slovenije za varstvo zakonitosti se ugodi in se izpobijana pravnomočna sodba Vojaškega sodišča v Sarajevu z dne 19.11.1949 spremeni tako, da se obsojeni D.Š. po 1. točki 358. člena Zakona o kazenskem postopku (ZKP)

da je v svoji enoti v.p. G. od prihoda na služenje svojega kadrovskega roka vse do aretacije sovražno deloval tako, da je razširjal in prenašal lažno sovražno propagando ter poskušal med Slovenci, vojaki v svoji enoti, ustvariti sovražne skupine in izzvati nezaupanje in negotovost do obstoječe državne in družbene ureditve v naši državi, vse to pa s končnim ciljem ustvarjanja pogojev za rušenje temeljnih demokratičnih, političnih, nacionalnih in ekonomskih pridobitev NOB. Tako je večkrat s tem namenom vpričo vojakov P.I., B.F., U.J., S.M., M.M. in O.K. izražal svoj sovražni odnos in govoril, da se je treba varovati, da ne pridejo v zapor, ker so Slovenci zaupljivi ljudje, vendar se ne znajo varovati, izražal svojo željo, da kmalu pride do vojne, govoril, da kmetje ne stopajo prostovoljno v delovne zadruge, ampak jih v to prisiljujejo, s prezirom je govoril o naši vojaški uniformi ter z druge strani hvalil ameriško vojaško uniformo, govoril, da bo po odhodu iz vojske zbežal v tujino ter da obstaja neka organizacija, ki mu lahko omogoči ilegalen prestop meje,

s čimer naj bi storil kaznivo dejanje razširjanje sovražne propagande po 1. odstavku 9. člena ZKLD.

Stroški kazenskega postopka obremenjujejo proračun.

S sodbo Vojaškega sodišča v Sarajevu z dne 9.11.1949 je bil D.Š. spoznan za krivega kaznivega dejanja po 1. odstavku 9. člena ZKLD in mu je bila izrečena kazen 3 let odvzema prostosti s prisilnim delom in odvzemom državljanskih pravic za dobo štirih let. Ta sodba je bila obnovljena v postopku delne obnove spisa, po odredbi predsednika Okrožnega sodišča v Celju z dne 11.10.1995.

Zoper pravnomočno sodbo je vrhovni državni tožilec, svetnik B.Š., dne 11.9.1997 vložil zahtevo za varstvo zakonitosti, v kateri uveljavlja kršitev določbe 1. odstavka 9. člena ZKLD, to je kršitev kazenskega zakona, ki je po določbi 1. točke 1. odstavka 420. člena ZKP razlog za vložitev zahteve za varstvo zakonitosti. Vložnik zahteve predlaga, da Vrhovno sodišče Republike Slovenije izpodbijano sodbo spremeni tako, da obsojenega D.Š. na podlagi 1. točke 358. člena ZKP oprosti obtožbe.

Zahteva za varstvo zakonitosti je utemeljena.

Kaznivo dejanje po 1. odstavku 9. člena ZKLD (Zakon o kaznivih dejanjih zoper ljudstvo in državo, Uradni list FLRJ, št. 59/46 z dne 23.7.1946) je bilo moč storiti s propagando ali agitacijo, ki je vsebovala poziv na nasilno rušenje obstoječe državne ureditve. Iz opisa dejanja v izreku te sodbe je razvidno, da je obtožba in potem sodba D.Š. očitala, da je razširjal in prenašal lažno sovražno propagando, ne pa tudi, da bi ta propaganda vsebovala poziv na nasilno rušenje obstoječe državne ureditve. Takšen poziv je bil konstitutiven element kaznivega dejanja po 1. odstavku 9. člena ZKLD. Neobstoj tega elementa pomeni, da takšno kaznivo dejanje ni podano. Vrhovno sodišče tako ugotavlja, da je treba pritrditi zahtevi, da dejanje, zaradi katerega je bil obsojen D.Š., ni imelo znakov kaznivega dejanja po 1. odstavku 9. člena ZKLD, pa tudi ne znakov kakšnega drugega kaznivega dejanja po predpisih, ki so bili v veljavi v času, ko naj bi bilo dejanje storjeno. Zato je v skladu z določbo 1. odstavka 426. člena ZKP zahtevi ugodilo tako, da je obsojenega D.Š. iz razloga 1. točke 358. člena ZKP oprostilo obtožbe, o stroških kazenskega postopka pa odločilo v skladu z 1. odstavkom 96. člena ZKP.

Zakon o kaznivih dejanjih zoper ljudstvo in državo (ZKLD) člen 9, 9/1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.