Sklep Cp 2/95
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1995-07-06

S potekom roka, ki ga je imel nasprotni udeleženec na razpolago za vložitev pravnega sredstva (ugovora) proti plačilnemu nalogu (izdanem v tuji državi), je ta postal pravnomočen, po preteku roka, ki ga je imel nasprotni udeleženec na razpolago za prostovoljno izpolnitev obveznosti, pa tudi izvršljiv. Izvršljivost plačilnega naloga pa je tuje sodišče potrdilo. Zato je tudi predpostavka za priznanje tuje sodne odločbe iz 87. člena zakona o ureditvi kolizije izpolnjena.

Sodišče prve stopnje je odločilo, da se prizna veljavnost sodne odločbe - plačilnega naloga, ki jo je dne 17.9.1993 pod opr. št. 4 C 3518/93 m-2 izdalo Okrajno sodišče v Leibniztu (Lipnica), Republika Avstrija in ugotovilo, da ni ovir za njeno izvršljivost na območju Republike Slovenije. Glede stroškov postopka je odločilo, da jih mora nasprotni udeleženec povrniti predlagatelju in sicer v znesku 7.170 SIT.

Proti sklepu sodišča prve stopnje je vložil nasprotni udeleženec pravočasno pritožbo in v njej uveljavljal pritožbeni razlog zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja. Tudi v ponovljenem postopku sodišče prve stopnje ni razčistilo vprašanja, ali je bila nasprotnemu udeležencu dana možnost sodelovanja v postopku. Dopis Ministrstva za pravosodje Republike Slovenije z dne 24.11.1994, na katerega se sodišče prve stopnje sklicuje, nasprotnemu udeležencu ni znan. Nasprotnemu udeležencu nikoli ni bilo vročeno nobeno pisanje avstrijskega sodišča. Predlogu za priznanje tuje sodne odločbe tudi ni priloženo potrdilo o pravnomočnosti. Dopis z dne 24.11.1994 pravnomočnosti ne potrjuje. Pritožbi naj se ugodi, sklep sodišča prve stopnje razveljavi in zadeva vrne sodišču prve stopnje v novo odločanje.

Pritožba je bila vročena nasprotni stranki, ki na pritožbo ni odgovorila.

Pritožbena trditev, da sodišče prve stopnje v ponovljenem postopku ni dopolnilo dokaznega postopka v zvezi z vprašanjem, ali je bila nasprotnemu udeležencu dana možnost sodelovanja v postopku pred avstrijskim sodiščem, ni točna. Iz dopisa Ministrstva za pravosodje Republike Slovenije z dne 3.3.1994, ki je naslovljen na Zvezno ministrstvo za pravosodje Republike Avstrije izhaja, da je bila opravljena vročitev vseh listin, ki jih je poslalo Okrajno sodišče Leibnitz (med temi listinami pa je bil tudi plačilni nalog z dne 17.9.1993). Vročitev potrjuje tudi s strani nasprotnega udeleženca podpisana vročilnica, ki jo je sodišče prve stopnje v dokaznem postopku vpogledalo. Na podlagi navedenega je sodišče prve stopnje utemeljeno zaključilo, da so izpolnjeni pogoji za priznanje tuje sodne odločbe iz 88. člena zakona o ureditvi kolizije zakonov s predpisi drugih držav v določenih razmerjih (Uradni list SFRJ, št. 43/82 in 72/82 - v nadaljevanju zakon o ureditvi kolizije -, v zvezi s 1. odstavkom 4. člena ustavnega zakona za izvedbo temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije, Uradni list RS, št. 1/91-I). Le pavšalni pritožbeni ugovori, da nasprotnemu udeležencu nikoli ni bilo vročeno nobeno pisanje avstrijskega sodišča, zato niso sprejemljivi.

Plačilni nalog Okrajnega sodišča v Lipnici z dne 17.9.1993, opr. št. 4 C 3518/93 m-2, je bil nasprotnemu udeležencu vročen dne 27.1.1994, kot to izhaja iz vročilnice, ki je v spisu in ki jo je sodišče prve stopnje v dokaznem postopku vpogledalo. V njem je med ostalim tudi navedeno, da je proti plačilnemu nalogu mogoče vložiti ugovor v roku 14 dni od prejema. Nasprotni udeleženec ne zatrjuje, da je pravno sredstvo pravočasno vložil. Zatrjuje le, da plačilnega naloga ni nikoli prejel, kar pa se je po izvedenem dokaznem postopku pokazalo kot netočno. S potekom roka, ki ga je imel nasprotni udeleženec na razpolago za vložitev pravnega sredstva (ugovora) proti plačilnemu nalogu, je ta postal pravnomočen, po preteku roka, ki ga je imel nasprotni udeleženec na razpolago za prostovoljno izpolnitev obveznosti, pa tudi izvršljiv. Izvršljivost plačilnega naloga pa je tuje sodišče potrdilo. Zato je tudi predpostavka za priznanje tuje sodne odločbe iz 87. člena zakona o ureditvi kolizije izpolnjena.

Iz navedenih razlogov v pritožbi zatrjevani pritožbeni razlogi niso podani. Ker tudi pritožbeni razlogi, na katere mora pritožbeno sodišče paziti po uradni dolžnosti (2. odstavek 365. člena zakona o pravdnem postopku - ZPP v zvezi s 37. členom zakona o nepravdnem postopku - ZNP), niso podani, je vrhovno sodišče kot pritožbeno sodišče pritožbo nasprotnega udeleženca kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje (368. in 381. člen ZPP v zvezi s 37. členom ZNP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.