Sodba U 1041/92-11
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1995-08-30

Gradbeno dovoljenje, izdano na podlagi odločbe o spremembi lokacijskega dovoljenja, ki ob izdaji gradbenega dovoljenje ni bila pravnomočna, je nezakonito.

Tožbi se ugodi in se odločba Ministrstva za industrijo in gradbeništvo z dne 21.10.1992 odpravi.

Z izpodbijano določbo je Ministrstvo za industrijo in gradbeništvo, ki je bilo ob reševanju pritožbe tožnikov zoper gradbeno dovoljenje, pristojno za zadeve, ki so se nanašale na graditev objektov(od 3. 12. 1994 je za te zadeve pristojno Ministrstvo za okolje in prostor), zavrnilo pritožbo tožnikov zoper gradbeno dovoljenje Sekretariata za varstvo okolja in urejanje prostora občine z dne 7.7.1992, ki ga je navedeni pravni organ izdal investitorju za gradnjo nadomestne stanovanjske hiše, prizidka k hlevu, silosa, strojne lope in gnojišča na parcelah št..... V obrazložitvi izpodbijane odločbe tožena stranka navaja, da je investitor zahtevi za izdajo gradbenega dovoljenja predložil vso dokumentacijo, ki jo za izdajo gradbenega dovoljenja zahteva 78.člen zakona o graditvi objektov in da so za izdajo gradbenega dovoljenja podani vsi pogoji, določeni v navedenem zakonu.Pritožbene ugovore tožnikov zavrača kot neutemeljene.Ugovori se namreč nanašajo na lokacijo objektov in so bili že pravnomočno zavrnjeni s sodbo vrhovnega sodišča z dne 9.4.1992, pa tudi sicer se lokacijski ugovori ne morejo uveljavljati in obravnavati v postopku za izdajo gradbenega dovoljenja ter da nameravana zahteva za obnovo lokacijskega postopka ne more vplivati na odločitev v stvari.

Tožnika s tožbo izpodbijata navedeno odločbo.Navajata, da je gradbeno dovoljenje nezakonito, ker je bilo izdano dne 7.7.1992, torej pred pravnomočnostjo odločbe o spremembi lokacijskega dovoljenja z dne 2.7.1992. Tožnika tudi opozarjata na neskladnost gradbeno tehnične dokumentacije z navedeno spremenjeno lokacijsko odločbo. Navajata še, da sta pri Sekretariatu za varstvo okolja in urejanje prostora občine dne 23.11.1992 vložila predlog za obnovo postopka zaradi izdaje odločbe o spremembi lokacijskega dovoljenja z dne 2.7.1992, vročeni dne 5.11.1992.Menita, da pred odločitvijo o navedenem predlogu za obnovo postopka ni mogoče dokončno odločiti o spornem gradbenem dovoljenju. Predlagata, da sodišče izpodbijano določbo odpravi.

V odgovoru na tožbo z dne 4.8.1995 Ministrstvo za okolje in prostor, ki je po zakonu o organizaciji in delovnem področju ministrstev (Ur.l.RS,št.71/94), od uveljavitve tega zakona, to je od 3.12.1994, pristojno za odločanje o zadevah, ki se nanašajo na graditev objektov, vztraja pri izpodbijani odločbi zaradi razlogov njene obrazložitve in predlaga, da sodišče tožbo zavrne kot neutemeljeno. Tožba je utemeljena.

V obravnavani zadevi je sporno gradbeno dovoljenje, izdano investitorju za gradnjo nadomestne stanovanjske hiše, prizidka k hlevu, silosa, strojne lope in gnojišča. Pravna podlaga za odločanje v navedeni zadevi je zakon o graditvi objektov(Ur.l.SRS, št.34/84 in 29/86). Po določbi 78.člena navedenega zakona mora investitor zahtevi za izdajo gradbenega dovoljenja predložiti projekt za pridobitev gradbenega dovoljenja,pravnomočno lokacijsko dovoljenje, dokazilo o lastništvu oziroma pravici uporabe stavbnega zemljišča in soglasja organov in organizacij, ki se zahtevajo po posebnih predpisih. Navedene listine so torej pogoj za uvedbo postopka za izdajo gradbenega dovoljenja in podlaga za izdajo gradbenega dovoljenja, zato brez njih gradbenega dovoljenja ni mogoče izdati. Pogoj za izdajo gradbenega dovoljenja je torej tudi pravnomočno lokacijsko dovoljenje, s katerim se določijo pogoji za gradnjo. V postopku za izdajo gradbenega dovoljenja je namreč pristojni organ dolžan preveriti skladnost projekta za pridobitev gradbenega dovoljenja s pogoji pravnomočnega lokacijskega dovoljenja. V obravnavanem primeru so bili pogoji za gradnjo navedenih objektov sicer določeni s pravnomočnim lokacijskim dovoljenjem z dne 6.3.1991, na katerega se sklicuje tožena stranka v izpodbijani odločbi, vendar je bil eden izmed pogojev za gradnjo nadomestne stanovanjske hiše in sicer naklon strehe, spremenjen z odločbo o spremembi lokacijskega dovoljenja z dne 2.7.1992. Gradbeno dovoljenje je bilo izdano tudi na podlagi navedene odločbe o spremembi lokacijskega dovoljenja, pri čemer iz podatkov spisa izhaja, da ta odločba na dan izdaje gradbenega dovoljenja, niti ob vročitvi le tega investitorju, ni bila pravnomočna. Iz podatkov spisa namreč izhaja, da je bilo gradbeno dovoljenje izdano dne 7.7.1992 in vročeno investitorju dne 15.7.1992, in torej 15 dnevni rok za vložitev pritožbe niti ob vročitvi gradbenega dovoljenja investitorju še ni potekel.Pravnomočna postane le odločba, zoper katero ni dovoljena pritožba in ni mogoč upravni spor (12.člen zakona o splošnem upravnem postopku).V obravnavanem primeru na dan izdaje gradbenega dovoljenja rok za vložitev pritožbe zoper spremembo lokacijskega dovoljenja še ni potekel in bi bila zato pritožba zoper spremembo lokacijskega dovoljenja, če bi bila ta vložena, dovoljena. Gradbeno dovoljenje je bilo torej izdano pred pravnomočnostjo odločbe o spremembi lokacijskega dovoljenja, zato je tudi po presoji sodišča nezakonito.

Pravilno je sicer stališče tožene stranke v izpodbijani odločbi, da v postopku za pridobitev gradbenega dovoljenja ugovorov, ki se nanašajo na pravnomočno lokacijsko dovoljenje, ni mogoče upoštevati. Zato bo tožena stranka, kolikor je odločba o spremembi lokacijskega dovoljenja med tem postala pravnomočna, nezakonito gradbeno dovoljenje odpravila in sama odločila ter investitorju izdala gradbeno dovoljenje, če so seveda za izdajo gradbenega dovoljenja izpolnjeni vsi ostali pogoji po določbah zakona o graditvi objektov. Ker je glede na navedeno tožba utemeljena, je moralo sodišče izpodbijano odločbo odpraviti na podlagi 2.odstavka 42.člena zakona o upravnih sporih, ki ga je sodišče uporabilo kot republiški predpis skladno z določbo 1.odstavka 4.člena ustavnega zakona za izvedbo temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (Ur. l. RS, št. 1/91-I).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.