Sodba U 754/94-6
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1995-11-22

Če lokacijsko dovoljenje ne vsebuje pogojev, pod katerimi se investitorju dovoljuje poseg v prostor, ni mogoča presoja skladnosti lokacijskega dovoljenja z lokacijsko dokumentacijo.

Tožbi se ugodi in se odločba Ministrstva za okolje in prostor z dne 24.3.1994 odpravi.

Tožena stranka je z izpodbijano odločbo zavrnila pritožbo tožnikov zoper lokacijsko dovoljenje oddelka za gospodarstvo občine ... z dne 9.12.1992, izdano investitorjema za namestitev strehe na poslovnem objektu-kovinostrugarski delavnici na parceli št...., pod pogoji navedenimi v lokacijsko tehnični dokumentaciji in pod pogoji soglasij pristojnih organov. V obrazložitvi izpodbijane odločbe se tožena stranka sklicuje na 2. odstavek 54. člena zakona o urejanju naselij in drugih posegov v prostor ter na prostorsko ureditvene pogoje ureditvenega območja ... (PUP, Medobčinski uradni vestnik št.7/90), po katerem so na tem območju tovrstni posegi dopustni. Navaja, da je za okolje, kjer se nahaja objekt, ravna streha netipična, arhitekturna tipika tega okolja je namreč simetrična dvokapnica z naklonom 38-45, kar izhaja iz lokacijske dokumentacije. Da nova streha ne bo negativno vplivala na sosednji objekt izhaja tako iz študije osončenja kot tudi iz sanitarnega soglasja z dne 3.10.1990, dopolnjenega dne 14.1.1992. Tožena stranka še navaja, da je bila v skladu s sodbo vrhovnega sodišča z dne 10.9.1992 lokacijska dokumentacija dopolnjena z višino gabarita strehe ter z ugotovitvami v zvezi z vplivi na okolje. Ko zavrača pritožbene ugovore sanitarno higienske narave se sklicuje na mnenje republiškega sanitarnega inšpektorja, pridobljeno v pritožbenem postopku, iz katerega izhaja, da bo glede na lego in oddaljenost objekta tožnikov, ki je nivojsko višji za 2 m, kljub zamiku hiše, zagotovljen kot neba 45. Zaradi nove strehe se hrup, prah in smrad ne bo povečal, pa tudi sicer se tovrstni tožbeni ugovori nanašajo na dejavnost, ki se opravlja v objektu in jih v tem postopku ni mogoče upoštevati.

Tožnika v tožbi uveljavljata sanitarno varstvene ugovore. Navajata tudi, da investitor dela v delavnici od 5,40 do 22 ure, večkrat tudi med prazniki in v nedeljo, zaradi česar so se zanju poslabšali pogoji bivanja. Že ko je bil objekt zgrajen, je bila storjena napaka, ker se nahaja le 0,18 do 0,35 m od parcelne meje. Zaradi strehe, katere postavitev se dovoljuje z izpodbijanim lokacijskim dovoljenjem, bo zmanjšana prevetritev, kar bo imelo za posledico večjo koncentracijo strupenih plinov. Vsa soglasja in mnenja, na katera se sklicuje tožena stranka, so neresnična in enostranska. Smiselno predlagata, da sodišče izpodbijano odločbo odpravi.

Tožena stranka v odgovoru na tožbo vztraja pri izpodbijani odločbi zaradi razlogov njene obrazložitve in predlaga, da sodišče tožbo zavrne kot neutemeljeno.

Tožbi je sodišče ugodilo zaradi naslednjih razlogov:

Sporno lokacijsko dovoljenje je bilo izdano v ponovnem postopku, potem ko je bilo prvotno lokacijsko dovoljenje z dne 28.8.1992 odpravljeno z odločbo tožene stranke z dne 2.11.1992, izdano na podlagi sodbe vrhovnega sodišča z dne 10.9.1992. Z navedeno sodbo je sodišče odločilo v upravnem sporu, ki sta ga sprožila tožnika zaradi sanitarno varstvenih razlogov. Sodišče je v sodbi presodilo, da je lokacijska dokumentacija pomanjkljiva, ker v njej ni določen višinski gabarit strehe nad stavbo investitorja ter, da v postopku ni bil ugotovljen vpliv predlagane namestitve strehe na osončenje sosednjega objekta tožnikov.

Iz podatkov predloženih upravnih spisov izhaja, da je sporno lokacijsko dovoljenje izdano v ponovnem postopku na podlagi nove lokacijske dokumentacije. V primeru, ko je podlaga za izdajo lokacijskega dovoljenja lokacijska dokumentacija, se lokacijsko dovoljenje lahko izda investitorju samo za tisti poseg v prostor, za katerega je izdelana lokacijska dokumentacija in v skladu s pogoji, določenimi v lokacijski dokumentaciji (2.odstavek 54.člena zakona o urejanju naselij in drugih posegov v prostor (Ur. l. SRS, št. 18/84, 37/85, 29/86 in Ur. l. RS, št. 26/90, 18/93, 47/93 in 71/93). Presoja skladnosti lokacijskega dovoljenja z lokacijsko dokumentacijo je po presoji sodišča mogoča le, če lokacijsko dovoljenje v skladu z določbo 57. člena navedenega zakona vsebuje podatke iz lokacijske dokumentacije in urbanistične, arhitektonske, ureditvene in druge pogoje, ki jih je treba izpolniti pri nameravani gradnji. V obravnavanem primeru pa v izreku lokacijskega dovoljenja pogoji, pod katerimi se investitorju dovoljuje nadomestitev ravne strehe na kovinostrugarski delavnici, niso določeni, zato izrek lokacijske odločbe ni določen in tudi ni mogoča presoja skladnosti lokacijskega dovoljenja z lokacijsko dokumentacijo.

Ker presoja izpodbijane odločbe zaradi navedenih nepravilnosti ni mogoča je sodišče tožbi ugodilo in izpodbijano odločbo odpravilo na podlagi 2. odstavka 39. člena zakona o upravnih sporih, ki ga je uporabilo kot republiški predpis skladno z določbo 1. odstavka 4. člena ustavnega zakona za izvedbo temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (Ur. l. RS, št. 1/91-I).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.