Sodba U 1245/93
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1995-05-10

Pravila postopka so kršena, če iz obrazložitve odločbe ni razvidno, na kakšen način in na podlagi katerih podatkov, ugotovljenih v postopku, je upravni organ ugotovil dejstva in okoliščine, na katere opira svojo odločitev in ni zaslišal stranke v postopku.

Tožbi se ugodi in se odpravi odločba Ministrstva za šolstvo in šport Republike Slovenije, št. 8778 z dne 3.9.1993.

Tožena stranka je z izpodbijano odločbo podelila tožeči stranki naziv mentor, zahtevo pa je v delu, kjer tožeča stranka uveljavlja pravico do napredovanja v naziv svetovalec po 1. odstavku 20. člena pravilnika o napredovanju v nazive v osnovnem in srednjem šolstvu (v nadaljevanju: pravilnik), zavrnila. V obrazložitvi navaja, da je bilo v posebnem ugotovitvenem postopku ugotovljeno, da vlagatelj zahteve ne izpolnjuje pogojev za pridobitev naziva svetovalec na podlagi 1. odstavka 20. člena pravilnika, ker ne izpolnjuje pogoja drugega strokovnega dela. Prav tako pa tudi ne izpolnjuje pogojev za pridobitev navedenega naziva po 6. členu pravilnika, ker ne izpolnjuje pogoja, da ima naziv mentor najmanj 5 let.

Tožeča stranka v tožbi smiselno navaja, da je tožena stranka zmotno in nepravilno ugotovila dejansko stanje, materialno pravo pa napačno uporabila. Tožeča stranka je v zahtevi za napredovanje v naziv svetovalec podrobno opisala vse zahtevane pogoje, med njimi je navedla tudi druga strokovna dela, ki po njenem mnenju ne morejo biti sporna. Tožeča stranka opravlja vzgojnoizobraževalno delo že 30 let in je prav gotovo izpolnila vse zahteve tudi iz pogoja "drugega strokovnega dela" in iz tega zbrala najmanj 18 točk kot zahteva pravilnik. Tožeča stranka v postopku ni bila seznanjena z mnenjem ravnatelja in učiteljskega zbora in ji tudi ni znano, kakšna druga dokazila je tožena stranka uporabila, ko je odločala o njeni zahtevi. Navedbe, na katere tožena stranka v izpodbijani odločbi opira svojo odločitev, so pomanjkljive in nepopolne, zato izpodbijana odločba ni zakonita. Predlaga, da sodišče izpodbijano odločbo razveljavi.

V odgovoru na tožbo, tožena stranka navaja, da vztraja pri razlogih navedenih v izpodbijani odločbi.

Sodišče je na podlagi podatkov v spisih ugotovilo, da dejanske okoliščine, ki so po pravilniku bistvene za odločitev o stvari, v upravnem postopku niso bile popolno ugotovljene ter da tožena stranka tudi sicer v postopku ni dovolj upoštevala pravil postopka. Iz obrazložitve izpodbijane odločbe ni razvidno, na kakšen način in na podlagi katerih podatkov, ugotovljenih v postopku, je tožena stranka ugotovila, da tožeča stranka ne izpolnjuje pogoja "drugega strokovnega dela", ki je v tem primeru bistveno vplival na odločitev. Tožena stranka tudi ni obrazložila, zakaj ni upoštevala navedb tožeče stranke v zahtevku. Iz podatkov spisa tudi ni razvidno, da bi tožeči stranki v postopku bila dana možnost, da se izjavi o pravno pomembnih dejstvih in okoliščinah, ki so v tem primeru lahko vplivale na odločitev, še posebej zato, ker se zahtevek tožeče stranke in predlog ravnatelja v bistvenih točkah razlikujeta. Tudi iz predloženih listin npr. zapisnika s sestanka kolektiva z dne 16.12.1992, ko je obravnaval predloge ravnatelja, ni razvidno, če je bila tožeča stranka na ta sestanek vabljena oziroma če je bila na njem prisotna. Ker so dejanske okoliščine v bistvenih točkah nepopolno ugotovljene in so bila kršena tudi pravila postopka, kar je lahko vplivalo na odločitev o stvari, sodišče ne more rešiti spora. Zato je tožbi ugodilo in izpodbijano odločbo odpravilo na podlagi 2. odstavka 39. člena zakona o upravnih sporih (ZUS). Določbe ZUP in ZUS je sodišče uporabilo kot republiška predpisa, skladno s 1. odstavkom 4. člena ustavnega zakona za izvedbo temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (Uradni list RS, št. 1/91-I in 45/1/94).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.