Sklep II Ips 294/94
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1995-02-23

roki - pravočasnost vloge - navadna poštna pošiljka

Ni sporno, da je bil predlog za obnovo postopka vložen na pošto z navadno pošiljko v roku iz 423. člena ZPP, na sodišče pa je prispel po izteku tega roka. Ob takem poteku dogodkov pa sta nižji sodišči določbo 113. člena ZPP pravilno uporabili. Če je vloga vezana na rok, velja, da je vložena pravočasno, če je izročena pristojnemu sodišču, preden rok izteče (1. odstavek 113. člena ZPP). Le v primerih, če se pošlje vloga po pošti priporočeno ali brzojavno, se šteje dan oddaje na pošto za dan izročitve sodišču, na katero je naslovljena (2. odstavek 113. člena ZPP).

Sodišče prve stopnje je kot prepozen zavrglo predlog Občine za obnovo postopka, sodišče druge stopnje pa je z izpodbijanim pravnomočnim sklepom pritožbo Občine kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje.

Proti sklepu sodišča druge stopnje je vložila pravočasno revizijo Občina in kot revizijski razlog navedla bistveno kršitev določb pravdnega postopka. Pritožbeno sodišče je določbo 2. odstavka 113. člena ZPP zmotno uporabilo. Izjema iz 2. odstavka 113. člena ZPP je podana zato, da ima stranka na razpolago celoten rok za vložitev pravnega sredstva. Zato stranka za čas, ko je vloga na pošti, ne more biti prikrajšana. Vlaganje pravnih sredstev po pošti je pravilo. Zato je potrebno vlogo, ki je oddana na pošto v času, ko rok še ni iztekel, šteti za pravočasno. V konkretnem primeru je bil predlog za obnovo oddan na pošto v času, ko rok še ni potekel. To dokazuje tudi poštni žig. Poštni formular in poštna štampiljka sta enako močna dokaza o tem, da je bila vloga pravočasno oddana na pošto, kot če bi obstajalo potrdilo o pravočasno oddani priporočeni pošiljki. Predlog je zato pravočasen. Pravilnost razmišljanj revidenta potrjuje tudi stališče Okrožnega sodišča iz pravdne zadeve opr.št. Gž 86/66. Reviziji naj se ugodi, sklepa sodišč druge in prve stopnje pa tako spremenita, da se obnova postopka dovoli.

Revizija je bila vročena nasprotni stranki, ki na revizijo ni odgovorila, ter Državnemu tožilstvu Republike Slovenije, ki se o njej ni izjavilo (390. člen v zvezi s 400. členom ZPP).

Ni sporno, da je bil predlog za obnovo postopka vložen na pošto z navadno pošiljko v roku iz 423. člena ZPP, na sodišče pa je prispel po izteku tega roka. Ob takem poteku dogodkov pa sta nižji sodišči določbo 113. člena ZPP pravilno uporabili. Če je vloga vezana na rok, velja, da je vložena pravočasno, če je izročena pristojnemu sodišču, preden rok izteče (1. odstavek 113. člena ZPP). Le v primerih, če se pošlje vloga po pošti priporočeno ali brzojavno, se šteje dan oddaje na pošto za dan izročitve sodišču, na katero je naslovljena (2. odstavek 113. člena ZPP).

V obravnavanem primeru predlog za obnovo ni bil vložen niti s priporočeno poštno pošiljko, niti brzojavno. Vložen je bil z navadno poštno pošiljko, kar ni sporno, vlagatelj predloga pa ni niti zatrjeval, da je zahteval od pošte, da vlogo pošlje sodišču na kakšen drugačen način kot z navadno pošto. Zato je v obravnavanem primeru odločilen dan, ko je bila vloga izročena sodišču, na katero je bila naslovljena. To pa je bilo po preteku v zakonu določenega roka. Zato je sodišče prve stopnje predlog utemeljeno zavrglo (1. odstavek 423. člena ZPP), pritožbeno sodišče pa tako odločitev sodišča prve stopnje potrdilo. Tudi odločba Okrožnega sodišča v Mariboru, na katero se vlagatelj revizije izrecno sklicuje, ne more pripeljati do drugačne razlage določbe 113. člena ZPP. Odločba opr.št. Gž 86/66 je bila namreč izdana pred uveljavitvijo sedaj veljavnega ZPP (Uradni list SFRJ, št. 4/77 - 27/90), njena uporabnost v drugih primerih pa je odvisna od argumentov, ki so za tako stališče, kot ga zavzema revident v reviziji, v njej navedeni. Ti argumenti pa niso takšni, da bi bilo mogoče priti do zaključka, da izjema iz 2. odstavka 113. člena ZPP velja za vse primere vlog, ki so oddane na pošto, in ne le za tiste vloge, ki so na pošto oddane priporočeno ali brzojavno.

Ker v reviziji uveljavljeni revizijski razlog ni podan, je revizijsko sodišče revizijo kot neutemeljeno zavrnilo (393. člen ZPP v zvezi s 400. členom ZPP).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.