Sodba U 133/95
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1996-09-04

Drugačna uporaba razlage materialnega predpisa (določb 44. in 72. člena ZDen) ne more biti razlog za obnovo upravnega postopka.

Z izpodbijano odločbo je tožena stranka zavrnila tožnikov predlog za obnovo postopka zoper delno odločbo Sekretariata za kmetijstvo občine z dne 20.10.1992. V obrazložitvi izpodbijane odločbe navaja, da spremenjena upravna praksa, ki jo kot obnovitveni razlog navaja tožnik, ni tako dejstvo, zaradi katerega je mogoča obnova postopka. Tožnik izpodbija odločbo, ker zakon o denacionalizaciji (ZDen) in drugi podzakonski akti v tem postopku niso bili pravilno uporabljeni, saj upravni organ v delni odločbi ni ugotovil odškodnine, skladno z določbami 44. in 72. člena ZDen. Zato je v obnovi postopka zahteval, da upravni organ odločbo ustrezno spremeni in vrednost odškodnine določi na podlagi novih tolmačenj že navedenih določil ZDen. Ministrstvo za kmetijstvo in gozdarstvo je v "napotilu za ravnanje v postopkih denacionalizacije" z dne 18.4.1993 sprejelo drugačno stališče glede prometne vrednosti razlaščenega premoženja v času odvzema, kot ga je upravni organ uporabil v odločbi, za katero je tožnik dal predlog za obnovo postopka. Tožnik je tudi ugotovil napako objavljenih vrednosti ZDA dolarja v 3. členu odredbe o koeficientih povečanja dolarskih cen nacionaliziranega premoženja, kar je tudi imelo vpliv na višino odškodnine. Navedena dejstva kažejo, da tožena stranka ni pravilno uporabila zakonskih in podzakonskih aktov in je zato vrnila upravičenki v last celotno odvzeto površino, ne da bi upoštevala že plačano odškodnino. Predlaga, da sodišče odpravi izpodbijano odločbo.

Tožena stranka v odgovoru na tožbo prereka vse navedbe v tožbi iz razlogov, navedenih v obrazložitvi izpodbijane odločbe. Predlaga, da sodišče tožbo zavrne kot neutemeljeno.

Prizadeta stranka na tožbo ni odgovorila.

V stvari gre za obnovo postopka, ki je bil končan s pravnomočno odločbo. Drugačna uporaba razlage materialnega predpisa, določb 44. in 72. člena ZDen, na katero je oprl tožnik svoj predlog za obnovo postopka, ne more biti razlog za obnovo upravnega postopka. Navedeno okoliščino, torej napačno uporabo navedenih določb Zden, je imel tožnik možnost izpodbijati v rednem postopku s pritožbo, zato je po presoji sodišča tožena stranka pravilno odločila, ko je obnovo postopka zavrnila z utemeljitvijo, da spremenjena upravna praksa ni tako dejstvo, ki bi bilo lahko razlog za obnovo postopka po 249. členu zakona o splošnem upravnem postopku (ZUP). V zvezi s pavšalno navedbo tožnika v tožbi, da je ugotovil napako v objavljeni vrednosti ZDA dolarja v 3. členu odredbe o koeficientih povečanja dolarskih cen nacionaliziranega premoženja, pa sodišče pripominja, da presoja tega vprašanja ni v njegovi pristojnosti.

Ker je tožba neutemeljena, jo je sodišče zavrnilo na podlagi 2. odstavka 42. člena zakona o upravnih sporih, ki ga je, enako kot ZUP, smiselno uporabilo kot republiški predpis, skladno s 1. odstavkom 4. člena ustavnega zakona za izvedbo temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti RS (Uradni list RS, št 1/91-I in 45/I/94).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.

Sodba X Ips 1478/2005, enako tudi X Ips 200/2006, X Ips 45/2007 in X Ips 217/2007X , Ips 1676/2005, X Ips