Sodba U 698/94
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1996-05-23

Če v postopku predhodnega preizkusa prijave modela oz. vzorca niso odpravljene ugotovljene pomanjkljivosti, je prijavo mogoče zavreči samo, če zaradi neodpravljenih pomanjkljivosti ni mogoče ravnati po prijavi.

Tožbi se ugodi in se odpravi sklep Urada Republike Slovenije za varstvo industrijske lastnine z dne 13.4.1994.

Z izpodbijanim sklepom je tožena stranka kot nepopolno zavrgla prijavo modela oziroma vzorca tožeče stranke z dne 26.11.1993. V obrazložitvi tožena stranka navaja, da je sporna prijava modela oziroma vzorca bila pomanjkljiva, zato je tožečo stranko s pozivom z dne 17.1.1994 pozvala, da naj v roku dveh mesecev od vročitve poziva, odpravi pomanjkljivosti navedene v pozivu. Tožeča stranka v danem roku ni odpravila vseh ugotovljenih pomanjkljivosti, saj dopolnitev prijave ni obsegala "zahtevanega novega opisa telesa in novih grafičnih prikazov telesa št. 1.1 in 1.2.". Prijavo je zato zavrgla na podlagi 56. člena zakona o industrijski lastnini (v nadaljevanju:

ZIL, Uradni list RS, št. 13/92 in 27/93) in 17. člena pravilnika o postopku za priznanje modela oziroma vzorca (v nadaljevanju:

Tožeča stranka v tožbi navaja, da tožena stranka pri preizkusu modelne prijave ni upoštevala 54. člena ZIL, po katerem se šteje prijava za pravilno, če so plačane pristojbine, če je v skladu z določbo 2. odstavka 44. člena zakona (eno telo - ena prijava), če vsebuje vse podatke o prijavitelju in prijavi (51. člen) in opis telesa ter fotografijo ali skico (1. odstavek 53. člena). Sporna prijava je obsegala vse naštete obvezne sestavine, zato ni bilo podlage za njeno zavrženje. Za oceno pravilnosti prijave je pravno relevantna samo določba 54. člena zakona, saj v njem ni podlage za strožje kriterije v pravilniku. Po določbi 56. člena zakona pa je mogoče prijavo zavreči samo, če zaradi neodpravljenih pomanjkljivosti ni mogoče ravnati po prijavi. V obravnavani zadevi ni šlo za takšne pomanjkljivosti, saj je opis telesa bil dovolj jasen glede uveljavljanih značilnosti kot novosti in tudi oblikovne značilnosti so bile jasno prikazane na skicah, ki so samo zaradi boljše preglednosti vsebovale sklicevalne številke. Predlaga, da sodišče tožbi ugodi in odpravi izpodbijani sklep.

Tožena stranka v odgovoru na tožbo opisuje normativno ureditev preizkusa prijave modela oziroma vzorca v predhodnem postopku ter poudarja, da je bila sporna prijava nepravilna, ker grafični prikazi (skice) in opis modela niso ustrezali zahtevam pravilnika, saj grafični prikaz, ki vsebuje pojasnila in legende ni primeren za objavo. Predlaga, da sodišče neutemeljeno tožbo zavrne.

Vsebino prijave modela oziroma vzorca in vprašanja o ravnanju s prijavo ZIL ureja predvsem v 53., 54., 55. in 56. členu. Obvezne sestavine prijave zakon določa v 53. členu, v 54. členu pa določa pogoje, ki morajo biti izpolnjeni, da se prijava šteje za pravilno. Točno je, da je v predhodnem postopku tožena stranka bila dolžna preizkusiti, če je prijava pravilna v smislu 54. člena zakona in zakon tudi določa postopek za odpravo pomanjkljivosti in posledice, če le-te niso odpravljene. V obravnavani zadevi ni sporno, da je tožena stranka pozvala tožečo stranko na odpravo pomanjkljivosti prijave in slednja tudi ne ugovarja ugotovitvi, da dopolnitev prijave ni obsegala "zahtevanega novega opisa telesa in novih grafičnih prikazov telesa št. 1.1 in 1.2.", vendar zatrjuje, da je kljub temu bila prijava sposobna za nadaljnjo obravnavo. Vendar tožena stranka v izpodbijanem sklepu ne ugotavlja, da zaradi navedenih pomanjkljivosti prijave ne bi bilo mogoče ravnati po njej, ugotavlja le, da tožeča stranka ni odpravila vseh pomanjkljivosti, zato je na podlagi 56. člena zakona in 5. odstavka 17. člena pravilnika prijavo zavrgla. Toda v primeru, ko prijavitelj v določenem roku ne odpravi vseh pomanjkljivosti, ki bi jih moral odpraviti, se po določbi 56. člena zakona prijava zavrže le ob nadaljnjem pogoju, če zaradi neodpravljenih pomanjkljivosti ni mogoče ravnati po prijavi. Tožeča stranka utemeljeno opozarja, da se s tem vprašanjem tožena stranka ni ukvarjala, dodatno se sklicuje le na 5. odstavek 17. člena pravilnika, po katerem se prijava zavrže, če prijavitelj v danem roku ne odpravi vseh pomanjkljivosti. Pravilnik torej ravnanje z nepravilno oziroma pomanjkljivo prijavo modela drugače (strožje) ureja kot zakon. Toda vprašanja postopka, ki vplivajo na pravice in pravne interese strank, morajo biti urejena v zakonu, zato citirane določbe pravilnika sodišče ni moglo upoštevati. Navedena določba pravilnika je bila odpravljena z odločbo Ustavnega sodišča Republike Slovenije (Uradni list RS, št. 37/95).

V odgovoru na tožbo tožena stranka sicer dopolnjuje razloge izpodbijanega sklepa, vendar z odgovorom na tožbo ni mogoče dopolnjevati razlogov v upravnem sporu izpodbijane odločbe. Sodišče namreč o sporu praviloma odloči na podlagi dejanskih okoliščin, ki so bile ugotovljene v upravnem postopku (39. člen zakona o upravnih sporih - ZUS), zato mora biti v odločbi navedeno ugotovljeno dejansko stanje.

V ponovnem postopku bo torej tožena stranka morala ugotoviti, če zaradi ugotovljenih in neodpravljenih pomanjkljivosti prijave modela ni bilo mogoče ravnati po prijavi (56. člen ZIL). Tako ugotovljeno dejansko stanje in sprejeto odločitev pa bo morala ustrezno obrazložiti, tako da jo bo mogoče preizkusiti.

Ker so odločilne dejanske okoliščine nepopolno ugotovljene in so v postopku bila kršena pravila postopka, sodišče ne more rešiti spora. Zato je tožbi ugodilo in izpodbijani sklep odpravilo na podlagi 2. odstavka 39. člena zakona o upravnih sporih, ki ga je na podlagi 1. odstavka 4. člena ustavnega zakona za izvedbo temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (Uradni list RS, št. 1/91-I) smiselno uporabilo kot predpis Republike Slovenije.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.