Sodba U 1651/93-4
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1995-06-15

Komasacijsko območje se določi z odločbo o uvedbi komasacije, zato v postopku nove razdelitve zemljišč ni mogoče več uspešno uveljavljati ugovorov o vključitvi zemljišč v komasacijski sklad.

Tožbi se ugodi in se odločba Republiške geodetske uprave št. 462-180/2-91 z dne 10.11.1993 odpravi.

Z izpodbijano odločbo je tožena stranka zavrnila pritožbo tožnikov zoper odločbo o novi razdelitvi zemljišč Komisije za izvedbo komasacijskega postopka na območju Šetarska gmajna z dne 20.11.1990, s katero je bilo odločeno, da se tožnikoma iz komasacijskega sklada dodelijo zemljišča vsakemu do 1/2 parc. št. 542, 538 in 571 vse k.o. Šetarova za v komasacijski sklad vložena solastna zemljišča parc. št. 251/3 k.o. Sp. Voličina in parc. št. 35, 174, in 175, vse k.o. Šetarova. Ugotovila je, da sta tožnika iz komasacijskega sklada prejela ustrezna zemljišča. Ob upoštevanju odbitkov za jarke in poti za 1 % imajo dodeljena zemljišča za 1,4 % večjo površino in za 1,3 % večjo vrednost od vloženih zemljišč. Pot ob bivših parcelah št. 34, 35 in 167/1 k.o. Šetarova v ničemer ne ovira tožnikov. V postopku razdelitve zemljišč tudi ni mogoče več uspešno uveljavljati ugovorov, ki se nanašajo na vključitev parc. št. 35 k .o. Šetarova v komasacijski sklad, ker je o komasacijskem območju bilo odločeno z odločbo Skupščine občine Lenart o uvedbi komasacijskega postopka z dne 24.10.1985 in ne z izpodbijano odločbo.

Tožnika v tožbi navajata, da ne drži ugotovitev tožene stranke, da dodeljena zemljišča niso manjša od vloženih zemljišč v komasacijski sklad. O tem tožena stranka samo navaja podatke iz odločbe prve stopnje, ne da bi te podatke preverila s strokovno pomočjo, kot je to bilo dogovorjeno na VI. seji komasacijske komisije. Nesprejemljiv je tudi zaključek tožene stranke, da nova pot ob bivših parcelah št. 34, 35, in 167/2 v ničemer ne ovira tožnikov in da bi zgraditev betonskih propustov ob cesti po vsej verjetnosti terjala prevelike stroške. Menita tudi, da je bivša parc. št. 35 k.o. Šetarova bila neupravičeno vključena v komasacijsko območje. Predlagata, da sodišče tožbi ugodi in odpravi izpodbijano odločbo.

Tožena stranka v odgovoru na tožbo vztraja pri izpodbijani odločbi in predlaga, da sodišče neutemeljeno tožbo zavrne.

Tožena stranka pravilno ugotavlja, da se vsakemu komasacijskemu udeležencu sorazmerno z vloženim zemljiščem dodeli manjša površina zemljišč, ko se skupna površina zemljišč zmanjša za nove poti in jarke (90. člen zakona o kmetijskih zemljiščih, Uradni list SRS, št. 1/79, 11/81, 1/86). Po neizpodbijanih ugotovitvah v obravnavani zadevi ta odbitek znaša 1 %. Toda tožbeni ugovori sodišču vzbujajo dvom v ugotovitev, da sta tožnika (ob upoštevanju odbitka za poti in jarke) prejela zemljišča, ki imajo za 1,4 % večjo površino in za 1,3 % večjo vrednost od vloženih zemljišč v komasacijski sklad. Tožena stranka namreč ne pove, na podlagi katerih dejanskih okoliščin in dokazov je sprejela to odločilno dejansko ugotovitev, zato glede tega odločbe ni mogoče preizkusiti. Tožnika sta namreč v pritožbi izrecno navajala, da dodeljena parc. št. 542 k.o. Šetarova ne meri 375 m2 in sta zatrjevala, da gre v naravi za vloženo parc. št. 35, z enakimi mejami kot je bila vložena parcela v izmeri 281 m2. Ta trditev tožnikov ima tudi podlago v predloženem predlogu nove razdelitve z dne 23.8.1989, seveda, če ta kasneje zaradi morebitnih ugovorov ni bil spremenjen. Prav tako sta ugovarjala izmeri dodeljene parc. št. 571 k.o. Šetarova in zatrjevala, da je za cca 300 m manjša, kot je to navedeno v odločbi. Ker torej tožena stranka na navedene konkretne pritožbene ugovore ni odgovorila, na podlagi katerih dejstev in dokazov ugotavlja, da dodeljena zemljišča imajo za 1,4 % večjo površino kot vložena, tožnika v tožbi utemeljeno ponavljata ugovor glede površine dodeljenih zemljišč. V ponovnem postopku bo torej tožena stranka morala konkretno presoditi navedene ugovore, ki se nanašajo na površino dodeljenih zemljišč in obrazložiti, na podlagi katerih dokazov je ugotavljala površino dodeljenih zemljišč.

Komasacijsko območje oziroma katera zemljišča se vključijo v komasacijski sklad, se določi z odločbo o uvedbi komasacije (83. člen cit. zakona). Zato tožena stranka pravilno ugotavlja, da tožnika v postopku nove razdelitve zemljišč ne moreta več uspešno uveljavljati ugovorov v zvezi z vključitvijo parc. št. 35 k.o. Šetarova v komasacijski sklad. Ker tožnika tudi v tožbi ne navajata, da bi novo ustanovljena pot ob bivših parcelah št. 34, 35 in 167/1 k.o. Šetarova kakorkoli posegala v njune interese, je po mnenju sodišča ta ugovor tožena stranka utemeljeno zavrnila. Pri tem je res dala samo verjetno oceno, da bi drugačna prometna ureditev terjala večje stroške, vendar samo zaradi tega odločba še ni nezakonita. Jasno je namreč, da bi vsakršna naknadna prometne povezava terjala določene stroške, pri čemer tudi ni mogoče prezreti, da gre po podatkih spisov za vključevanje na javno cesto.

Ker torej odločilnih dejanskih okoliščin o površini dodeljenih zemljišč ni bilo mogoče preizkusiti, sodišče ne more rešiti spora. Zato je tožbi ugodilo in izpodbijano odločbo odpravilo na podlagi 2. odstavka 39. člena zakona o upravnih sporih, ki ga je na podlagi 1. odstavka 4. člena ustavnega zakona za izvedbo temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (Uradni list RS, št. 1/91-I) smiselno uporabilo kot republiški predpis.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.