Sodba U 250/94-7
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1996-04-03

sklep - pritožba zoper sklep - rok za pritožbo - obnova postopka - neudeležba v postopku

Če tisti, ki dejansko ni sodeloval v postopku, ker mu ni bila dana možnost udeležbe, pa meni, da bi moral, vloži pritožbo po preteku 15-dnevnega roka, ki začne teči od vročitve odločbe strankam, ki so sodelovale v postopku, mora upravni organ njegovo vlogo po vsebini obravnavati kot predlog za obnovo postopka.

Tožbi se ugodi in se odločba Ministrstva za gospodarske dejavnosti z dne 4.1.1994 odpravi.

Tožena stranka je z izpodbijano odločbo zavrnila pritožbo tožnika zoper odločbo Sekretariata za urejanje prostora občine z dne 19.8.1993, s katero je navedeni prvostopni upravni organ zavrgel pritožbo tožnika zoper gradbeno dovoljenje, izdano investitorju za ureditev pisarniških prostorov v II. nadstropju hiše. V obrazložitvi izpodbijane odločbe tožena stranka navaja, da je prvostopni upravni organ, ker je ugotovil, da tožnik ne izkazuje lastništva prostorov v stavbi, utemeljeno zavrgel tožnikovo pritožbo zoper gradbeno dovoljenje. Tožena stranka še navaja, da je tudi sicer tožnikova pritožba zoper gradbeno dovoljenje prepozna, ker jo je tožnik vložil dne 7.7.1993, to je po preteku 15 dnevnega roka za pritožbo, ki je za udeležence postopka potekel dne 10.6.1993.

Tožnik s tožbo izpodbija navedeno določbo. Navaja, da mu je bilo sporno gradbeno dovoljenje vročeno dne 2.7.1993, pritožbo pa je vložil dne 6.7.1993 priporočeno po pošti, torej pravočasno in je zato neutemeljeno sklepanje tožene stranke, da je 15 dnevni rok za pritožbo potekel 10.6.1993. Navaja, da je lastnik stanovanja v isti etaži, kot se nahajajo prostori investitorja, na katere se nanaša gradbeno dovoljenje. Čeprav je prvostopni organ večkrat opozarjal, da se s predvideno adaptacijo ne strinja, so bila vsa opozorila brezpredmetna, gradbeno dovoljenje pa mu niti ni bilo vročeno, zato meni, da je bil postopek za izdajo gradbenega dovoljenja nezakonit. Predlaga, da sodišče izpodbijano odločbo odpravi.

Tožena stranka v odgovoru na tožbo vztraja pri izpodbijani odločbi zaradi razlogov njene obrazložitve. Predlaga, da sodišče tožbo zavrne kot neutemeljeno.

V obravnavanem primeru ni sporno, da tožnik ni sodeloval v postopku za izdajo gradbenega dovoljenja in da mu upravni organ gradbenega dovoljenja tudi ni vročil, ampak ga je tožnik prejel naknadno dne 2.7.1993 od inšpekcijskih služb, kar je v pritožbi sam navajal. Prav zato tožnik meni, da je gradbeno dovoljenje nezakonito. Tožena stranka v izpodbijani odločbi navaja, da je bila tožnikova pritožba vložena dne 6.7.1993, ko je bil postopek za stranke, ki so sodelovale v postopku, že končan. Navaja, da je rok za pritožbo za ostale udeležence postopka potekel dne 10.6.1993, zato je tožnikova pritožba vložena prepozno. Ker tisti, ki dejansko ni sodeloval v postopku, ker mu ni bila dana možnost udeležbe, pa meni, da bi moral, lahko vloži pritožbo le, dokler ni končan postopek za stranke, torej v 15 dneh od vročitve odločbe strankam, ki so sodelovale v postopku, tožnikova vloga pa je bila po navedbah tožene stranke vložena po predpisanem 15 dnevnem roku, bi moral prvostopni upravni organ tožnikovo vlogo po vsebini obravnavati kot predlog za obnovo postopka. Ker je predlog za obnovo postopka strogo formalna vloga, mora tisti, ki obnovo predlaga, izkazati okoliščine, na katere opira svoj predlog ter okoliščine, da je predlog podan v zakonitem roku kot tudi, da je upravičen predlagati obnovo (254. in 255. člen zakona o splošnem

upravnem postopku). V tem smislu bi moral prvostopni upravni organ preizkusiti tožnikovo vlogo oziroma zahtevati dopolnitev vloge. Ker prvostopni upravni organ ni tako ravnal, je prvostopna odločba nezakonita in bi jo morala tožena stranka odpraviti. Ker je ni, je nezakonita tudi izpodbijana odločba.

Glede na navedeno je moralo sodišče tožbi ugoditi in izpodbijano odločbo odpraviti na podlagi 42. člena zakona o upravnih sporih, ki ga je tako kot zakon o splošnem upravnem postopku uporabilo kot republiški predpis, skladno z določbo 1. odstavka 4. člena ustavnega zakona za izvedbo temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (Uradni list RS, št. 1/91 -I in 45/I/94). Na pravno mnenje in pripombe, dane v tej sodbi, je tožena stranka vezana (62. člen ZUS).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.