Sodba U 237/95
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1996-09-11

Ukrep tržnega inšpektorja, s katerim je stranki začasno prepovedal prodajo svetil, za katera ni imela potrdila o skladnosti s standardom JUS, je utemeljen, saj po 18. členu zakona o standardizaciji mora stranka, preden da proizvod v promet, pridobiti potrdilo o skladnosti proizvoda s standardom JUS, ne pa le obvestilo o izdaji certifikata.

Z izpodbijano odločbo je tožena stranka zavrnila pritožbo tožnika zoper odločbo tržnega inšpektorja občine z dne 11.11.1994, s katero je tožniku začasno prepovedal dajati v promet 3 kose izdelka "lestenec" model ESTO 11664, 4 kose izdelka "lestenec" model ESTO 515015 in 7 kosov izdelka "zunanja stenska svetilka" model ESTO 32210, ker zanje še niso bila pridobljena potrdila o skladnosti s standardom JUS N. L5.110. S tem je tožnik kršil določbo 18. člena zakona o standardizaciji.

Tožnik s tožbo izpodbija odločbo zaradi nepravilne uporabe materialnega prava in kršitve pravil postopka. Tožnik naj bi se pri dajanju proizvodov v promet ravnal povsem v skladu z zakonom. Posedoval je evropski certifikat za svetila, tržnemu inšpektorju pa je predložil tudi dokazilo o tem, da je pristojni organ že opravil pregled svetilk pri proizvajalcu in mu posredoval sporočilo SIQ. S tem je izpolnil zakonsko zahtevo, da preveri in ugotovi, da proizvod izpolnjuje pogoje in zahteve, določene z obveznimi standardi in predpisi, da ga da lahko v promet. Preizkus proizvodov je pristojna strokovna organizacija že opravila. Tožnik opozarja še na 1. člen zakona o standardizaciji, ki kot namen zakona določa tudi odpravo ovir pri prometu blaga in storitev s tujino in določa podlago za izdelavo standardov in predpisov tako, da se v celoti ali delno uporabljajo mednarodni standardi. V tem primeru je razpolagal z evropskimi certifikati za svetila, ki jih je dal v promet. Upravni organ bi zato pri odločanju moral upoštevati tudi okoliščino, da je obstojal evropski certifikat za navedena svetila in da je strokovna organizacija že opravila preizkus svetil v podjetju proizvajalca in tudi že napovedala izdajo slovenskega certifikata. Predlaga, da sodišče odpravi izpodbijano odločbo.

Tožena stranka je sodišču poslala upravne spise, na tožbo pa ni odgovorila.

Zakon o standardizaciji (Uradni list SFRJ, št. 37/88, 23/91 in RS št. 22/91) v 18. členu določa, da mora organizacija, preden da proizvod v promet, preveriti, ali izpolnjuje pogoje in zahteve, določene z obveznimi standardi in s predpisi, izdanimi na podlagi tega zakona. V zadevi ni sporno, da tožnik za proizvode (svetila), ki so bila v prometu in so predmet tega upravnega spora, ni posedoval potrdila o njihovi skladnosti s standardom JUS N L5.110. Po navedbi v tožbi naj bi tožnik v času inšpekcijskega pregleda posedoval le obvestilo o izdaji certifikata. Ker, kot pravilno ugotavlja že tožena stranka, tožnik pristojnim inšpekcijskim organom na njihovo zahtevo ni dal na vpogled potrdila (poročila) o preizkušnji proizvoda zaradi preverjanja po prvem odstavku 18. člena, mu je ta v skladu z določbo 75. člena zakona o standardizaciji z odločbo začasno prepovedal dajati v promet navedena svetila. Tožbena navedba, da je v tem primeru že obstajal evropski certifikat za navedena svetila, da je strokovna organizacija že opravila preizkus svetil v podjetju proizvajalca in tudi že napovedala izdajo slovenskega certifikata, na odločitev v tej zadevi ne morejo vplivati iz že prej navedenih razlogov. Tudi sklicevanje tožnika na določbo 1. člena zakona o standardizaciji na rešitev stvari v tem primeru ne more vplivati, ker je to le splošna določba, ki je v zakonu konkretizirana s posameznimi določbami, med drugim tudi z določbo 18. člena, na katero je upravni organ oprl svojo odločitev.

Glede na navedeno je sodišče tožbo zavrnilo na podlagi 2. odstavka 42. člena zakona o upravnih sporih, ki ga je, enako kot zakon o standardizaciji, smiselno uporabilo kot republiški predpis, skladno z določbo 1. odstavka 4. člena ustavnega zakona za izvedbo temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (Uradni list RS, št. 1/91-I in 45/I/94).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.