Sodba U 1210/94-9
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1995-11-15

Sama lokacijska dokumentacija, ki vsebuje vse elemente iz 55. člena zakona o urejanju naselij in drugih posegov v prostor, je lahko podlaga za izdajo lokacijskega dovoljenja.

Tožbi se ugodi in se odločba Ministrstva za okolje in prostor z dne 11.7.1994 odpravi.

Tožena stranka je z izpodbijano odločbo zavrnila tožničino pritožbo zoper lokacijsko dovoljenje Sekretariata za urbanizem, gradbene, komunalne in stanovanjske zadeve občine z dne 29.7.1993, izdano investitorju za gradnjo hleva za drobnico na parc.št. .... Tožena stranka se v izpodbijani odločbi sklicuje na 2.odstavek 54.člena zakona o urejanju naselij in drugih posegov v prostor in odlok o prostorskih ureditvenih pogojih v občini. Navaja, da gre za gradnjo znotraj ureditvenega območja, kjer je gradnja možna in dopustna ter, da je lokacijska dokumentacija v skladu s pogoji, ki jih določa navedeni odlok za oblikovanje gospodarskih objektov. Ko zavrača tožnikove pritožbene ugovore navaja, da je upravni organ pri izdaji lokacijskega dovoljenja glede lege odprtin in lokacije greznice vezan na zahtevo stranke in bi jo lahko zavrnil le, kolikor ne bi bila v skladu s pogoji navedenega odloka oziroma zaradi sanitarno higienskih, požarnih ali drugih javnih interesov. Upravni organ investitorju tudi ne more naložiti gradnje zidu brez zahtevka investitorja.

Tožnica s tožbo izpodbija navedeno odločbo.Navaja, da je dala soglasje k lokaciji za gradnjo ovčarnika pod določenimi pogoji, ki pa v lokacijskem dovoljenju niso bili upoštevani, zaradi česar bodo prizadeti bivalni pogoji v neposredni bližini objekta.Gradnja objekta pod pogoji lokacijskega dovoljenja bo imela za posledico zamakanje kleti zaradi nepravilno postavljene greznice, mrčes ter povečan smrad in hrup.Navaja, da je njena hiša le 5 metrov oddaljena od predvidenega objekta. Predlaga določitev lege odprtin, mrežo na vseh okenskih odprtinah, odprtine za prisilno ventilacijo za morebitno sušenje sena naj bodo izključno na severni in vzhodni strani objekta. Predlaga tudi postavitev parapetnega zidu na zahodni strani parcele št.23/3 v višini 80-100 cm, da se prepreči prosto gibanje ovac okoli ovčnjaka,delilni zid med parcelama št. 23/2 in 23/3 ter spremembo lokacije greznice, tako da bo greznica na vzhodni strani objekta. Smiselno predlaga, da sodišče izpodbijano odločbo odpravi.

Tožena stranka v odgovoru na tožbo vztraja pri izpodbijani odločbi zaradi razlogov njene obrazložitve in predlaga, da sodišče tožbo zavrne kot neutemeljeno.

Kolikor se z lokacijskim dovoljenjem dovoljuje gradnja na območju, ki se ureja s prostorskimi ureditvenimi pogoji, se lokacijsko dovoljenje izda v skladu s pogoji, ki jih določa lokacijska dokumentacija, kar pravilno navaja že tožena stranka. Lokacijska dokumentacija se izdela na podlagi prostorsko ureditvenih pogojev( v obravnavanem primeru odlok o prostorskih ureditvenih pogojih v občini - PUP, Uradne objave občin ... št.28/91), ki določajo urbanistične, oblikovalske in druge pogoje ter merila za gradnjo na določenem območju, pri čemer lokacijska dokumentacija natančneje opredeli pogoje za gradnjo posameznega objekta.Vsebino lokacijske dokumentacije določa 55.člen zakona o urejanju naselij in drugih posegov v prostor(Ur.l.SRS, št.18/84,37/85,29/86 in Ur. l. RS, št. 26/90, 18/93 in 47/93).Po navedeni določbi mora lokacijska dokumentacija med drugim vsebovati tudi strokovno oceno in ustrezno obrazložitev nameravane gradnje ter rešitve v zvezi z vplivi na okolje, ki jih bo imel nameravani poseg. Samo lokacijska dokumentacija, ki vsebuje vse elemente iz 55. člena navedenega zakona je lahko podlaga za izdajo lokacijskega dovoljenja. Take vsebine pa lokacijska dokumentacija, na katero se sklicuje tožena stranka nima, zato po presoji sodišča ne more biti podlaga za izdajo spornega lokacijskega dovoljenja. Tudi sicer sanitarno soglasje, ki se nahaja med upravnimi spisi ni obrazloženo, zato na njegovi podlagi ni mogoče presoditi utemeljenosti sanitarno varstvenih ugovorov, ki jih je tožeča stranka uveljavljala že v pritožbi.

Glede na navedeno je sporno lokacijsko dovoljenje nezakonito in bi ga morala odpraviti že tožena stranka, pa ga ni, zato je nezakonita tudi izpodbijana odločba. Sodišče je izpodbijano odločbo odpravilo na podlagi 2 odstavka 42. člena zakona o upravnih sporih, ki ga je uporabilo kot republiški predpis skladno z določbo 1.odstavka 4.člena ustavnega zakona za izvedbo temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (Ur. l. RS, št. 1/91-I).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.