Sodba II Ips 176/94
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1995-09-28

povrnitev negmotne škode - denarna odškodnina - duševne bolečine zaradi zmanjšanje življenjske aktivnosti

Obseg iz naslova trajnega zmanjšanja življenjskih aktivnosti nastale škode, zaradi katere tožnik duševno trpi, je bil ugotovljen. Gre za to, kar navaja tudi revizija, da ima zlom ključnice za posledico zmanjšano gibljivost telesa in v povezavi z zarastlino v pljučih 10 % invalidnost, vendar dejanski podatki, ki slede iz ocene izvedenskega mnenja, niso taki, da bi omogočili sklepanje o škodi v znatnem obsegu, ki bi opazno okrnila tožnikove življenjske aktivnosti.

Sodišče prve stopnje je toženi stranki naložilo, da mora tožniku plačati 702.317,00 SIT odškodnine z zakonitimi zamudnimi obrestmi in sicer od zneska 700.000.00 SIT od 16.2.1993 dalje, od zneska 2.317,00 SIT pa od 24.6.1991 dalje do plačila. Višji tožbeni zahtevek je zavrnilo. Pritožbo tožeče stranke proti zavrnilnemu delu sodbe je sodišče druge stopnje zavrnilo kot neutemeljeno in sodbo sodišča prve stopnje potrdilo.

Proti tej sodbi vlaga revizijo tožeča stranka zaradi zmotne uporabe materialnega prava in predlaga njeno spremembo tako, da bo tožniku dosojena zahtevana odškodnina v celoti. Izpodbija pa le odločitev, ki se nanaša na višino odškodnine iz naslova duševnih bolečin zaradi zmanjšanja življenjskih aktivnosti. Iz tega naslova je namreč tožeča stranka uveljavljala odškodnino v znesku 1,200.000,00 SIT, dosojeno pa ji je bilo 370.000,00 SIT. Glede na obseg trajnih telesnih prikrajšanj zaradi katerih tožnik trpi, je taka odškodnina prenizka. Gre za deformacijo leve ključnice in za deformacijo po zaraslem zlomu dveh reber z zarastlinami v plevralni votlini. Izvedenec ocenjuje tožnikovo invalidnost po tabeli invalidnosti z 10 %. Ob starosti 53 let je gibljivost tožnikovega telesa otežkočena. Nesprejemljivo je, da je odškodnina iz tega naslova praktično enaka odškodnini iz naslova telesnih bolečin in nevšečnosti.

Tožena stranka na revizijo ni odgovorila, Javni tožilec Republike Slovenije pa se o njej ni izjavil (3. odstavek 390. člena ZPP).

Revizijsko sodišče mora po uradni dolžnosti paziti na obstoj bistvene kršitve določb pravdnega postopka iz 10. točke 2. odstavka 354. člena ZPP (386. člen ZPP) vendar pa takšne kršitve v pravdi ni našlo.

Obe sodišči sta tudi pravilno uporabili materialno pravo. Obseg iz naslova trajnega zmanjšanja življenjskih aktivnosti nastale škode, zaradi katere tožnik duševno trpi, je bil ugotovljen. Gre za to, kar navaja tudi revizija, da ima zlom ključnice za posledico zmanjšano gibljivost telesa in v povezavi z zarastlino v pljučih 10 % invalidnost, vendar dejanski podatki, ki slede iz ocene izvedenskega mnenja, niso taki, da bi omogočili sklepanje o škodi v znatnem obsegu, ki bi opazno okrnila tožnikove življenjske aktivnosti. Pri tem je na nižjih stopnjah bilo ocenjeno vse, na kar se revizija ponovno sklicuje in kar se nanaša na tožnikov osebnostni položaj, njegovo starost in nagnjenja. V tem obsegu revizija neutemeljeno kaže na neprimernost višine odškodnine za opisano škodo v primerjavi z odškodnino iz naslova telesnih bolečin in nevšečnosti. Slednja škoda, katera obsega in odškodnine zanjo revizija ne izpodbija, predstavlja v sklopu celotne škode ob ugotovljenih dejstvih znatno postavko. Zato ni mogoče sprejeti teze, da je osporavana višina odškodnine "praktično enaka" odškodnini za telesne bolečine in nevšečnosti. Ob dejstvu, da gre v spornem obsegu le za otežkočeno gibljivost telesa in težje dvigovanje bremen, sta primerjani vrsti škode glede dosojene višine odškodnine v ravnotežju. Tudi primerjava dosojene odškodnine z odškodninami, ki so bile odmerjene v podobnih primerih, ne utemeljuje njenega zviševanja.

Ker niso bili podani razlogi, zaradi katerih je bila revizija vložena in ne razlogi, na katere mora revizijsko sodišče paziti po uradni dolžnosti, jo je bilo treba zavrniti kot neutemeljeno (393. člen ZPP).

Določbe zakona o pravdnem postopku (ZPP - Uradni list SFRJ, št. 4/77 - 27/90), na katerih temelji odločitev revizijskega sodišča, se uporabljajo na podlagi 1. odstavka 4. člena ustavnega zakona za izvedbo temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (Uradni list RS, št. 1/91-I).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.