Sodba U 1012/94-7
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1995-11-29

lokacijsko dovoljenje - sprememba namembnosti

Sprememba namembnosti iz trgovine in skladišča v disko klub je na pretežno stanovanjskem in kmetijskem območju dopustna, če je v skladu z določbami občinskega odloka o PUP glede preureditve obstoječih objektov, če meritve hrupa po pooblaščeni instituciji, predvsem v nočnem času, ne presegajo dovoljene ravni in če je v zvezi s tem izdano poprejšnje soglasje pristojnega sanitarnega inšpektorja.

Tožena stranka je z izpodbijano odločbo zavrnila pritožbo tožnikov proti odločbi Sekretariata za urejanje prostora in varstvo okolja občine z dne 9.6.1993, s katero je navedeni prvostopni organ izdal S.P. (prizadeta stranka v tem upravnem sporu) lokacijsko dovoljenje za spremembo namembnosti trgovine in skladišča v disko klub in za izvedbo nadstreška pred disko klubom na zemljišču parc. št. ... . V obrazložitvi izpodbijane odločbe se tožena stranka sklicuje na določbe 2. odstavka 54. in 55. člena zakona o urejanju naselij in drugih posegov v prostor ter na določbe 6. in 12. člena odloka o prostorskih ureditvenih pogojih za območje občine Brežice. Po mnenju tožene stranke se s predlagano spremembo namembnosti, funkcija območja ... ne bo v ničemer spremenila, saj predlagana dejavnost dejansko pomeni dopolnjujočo oziroma spremljajočo dejavnost k obstoječi namembnosti v kateri prevladuje kmetijski značaj. Iz podatkov v upravnih spisih tudi izhaja, da predlagana sprememba ne bo negativno vplivala na obstoječo funkcijo naselja, kar izhaja iz opravljenih meritev hrupa, ki je pri taki dejavnosti lahko najbolj problematičen (zapisnik o meritvah in strokovna ugotovitev z dne 11. 11. in 7.12.1992 ter poprejšnje sanitarno soglasje z dne 17.12.1992). V postopku so bila pridobljena vsa v posameznih zakonih predpisana soglasja, kot je poprejšnje soglasje sanitarne inšpekcije, investitor pa je izkazal, da je upravičen razpolagati z zemljiščem, na katerega se nanaša predlagani poseg. Prvostopni organ je po mnenju tožene stranke ravnal pravilno in zakonito, ker je izdal zahtevano lokacijsko dovoljenje. Po mnenju tožene stranke so neutemeljeni tožbeni ugovori tožnikov. Gre namreč za dejavnost, ki ne pomeni spremembe pretežne namembnosti območja in ne vpliva negativno na obstoječo funkcijo naselja. V zvezi s pritožbenimi ugovori tožnikov o hrupu je tožena stranka pridobila še mnenje Republiškega sanitarnega inšpektorata z dne 20.5.1994, iz katerega izhaja, da je poprejšnje sanitarno soglasje izdano v skladu s sanitarno-higienskimi normami in da je bilo pri ogledu na kraju samem ugotovljeno, da teče postopek pridobivanja dovoljenj za trgovino z avtomobili, ki bo locirana nad nočnim lokalom, torej je pričakovati še manjše emisije hrupa v bivalno okolje. Prvostopni organ je po mnenju tožene stranke v celoti sledil njeni odločbi z dne 14.5.1993. Stranke so bile seznanjene z vsebino izvedenskega mnenja o meritvah hrupa. Prvostopni organ je te meritve štel za verodostojne, saj jih je opravila za to usposobljena inštitucija. Zato tudi ni upošteval predlogov sosedov, da naj se opravijo nove meritve, saj zato ni imel razlogov, prav tako pa tožniki ne navajajo strokovnih razlogov za takšno sklepanje. Vprašanje parkiranja izven za to dovoljenih mest je po mnenju tožene stranke v pristojnosti organov, ki nadzorujejo kršitve predpisov v zvezi s tem. Zato je tožena stranka zavrnila pritožbo tožnikov proti prvostopni odločbi kot neutemeljeno.

Tožniki v tožbi navajajo, da je prvostopni organ v ponovnem postopku izdal drugačno odločbo. Kot neposredni sosedje so že v postopku na prvi stopnji opozarjali na sporno okoliščino, da hrup, ki izvira iz obratovanja diska v nočnem času, nedvomno vpliva na počutje občanov v naselju. O tem, kakšen hrup povzroča disko, ki je že obratoval, bi moral prvostopni organ zaslišati neposredne sosede. Vprašanje je tudi, kako so bile opravljene meritve hrupa, saj pri njih niso sodelovali. Predlagana je bila tudi izvedba dokazov. Za hrup ponoči velja poseben režim. V območju diska se nahajajo izključno stanovanjski objekti in nekaj kmetij z gospodarskimi poslopji. Izmerjene vrednosti hrupa presegajo dovoljene vrednosti hrupa po odloku. Tudi po zazidalnem načrtu obrtne cone ... je v tej coni dovoljena raven hrupa v nočnem času 45 dB. Zmotno je mnenje, da je investitor zadostil potrebam parkirišča. V prvostopni odločbi niso predvideni nobeni zaščitni pogoji v zvezi s postavitvijo protihrupnih izolacijskih ali zaščitnih ukrepov objekta. Samo naselje ..., še posebej predel, kjer je objekt, je izključno stanovanjsko naselje, delno tudi vaškega značaja. Tako ne gre za pomembno industrijsko in ne zabaviščno območje. Menijo, da bi moral prvostopni organ 12. člen navedenega občinskega odloka razlagati v povezavi s 4. členom tega odloka. Iz teh določb izhaja, da v občini ... prevladuje kmetijski značaj. Cilj je ohranjanje prebivalstva na podeželju, posegi v prostor pa so podrejeni planskim usmeritvam kmetijske dejavnosti ter načinu bivanja avtohtonega prebivalstva. Prvostopni organ bi moral upoštevati tudi cilje in določbe, ki jih navedeni občinski odlok predvideva glede varovanja in izboljšanja okolja v poglavju X. Pri tem gre za sanacijo območij, ki so izpostavljena hrupu, in preprečevanje nastajanja novih virov hrupa v bližini stanovanj in delovnih mest. Predlagajo, da sodišče ugodi tožbi in odpravi izpodbijano odločbo.

Tožena stranka v odgovoru na tožbo vztraja pri izpodbijani odločbi iz razlogov, ki so razvidni iz njene obrazložitve. Predlaga, da sodišče tožbo zavrne kot neutemeljeno.

Prizadeta stranka na tožbo ni odgovorila.

Po določbah zakona o urejanju naselij in drugih posegov v prostor (Uradni list SRS, št. 18/84, 37/85 in 29/86 in RS, št. 26/90, 48/90, 3/91, 18/93 in 47/93) se lokacijsko dovoljenje za objekte, naprave ali druge posege v prostor na območjih, ki se urejajo z prostorskimi ureditvenimi pogoji, izda v skladu s pogoji, ki jih določa lokacijska dokumentacija (2. odstavek 54. člena). Lokacijska dokumentacija se pripravi na podlagi določb o prostorskih ureditvenih pogojih (1. odstavek 55. člena).

Po določbah odloka o prostorskih ureditvenih pogojih za območje občine ... (Uradni list SRS, št. 38/87 in 25/88): so v naseljih, ki so grafično prikazana, dovoljene tudi preureditve obstoječih objektov (7. alinea 1. točke 6. člena). Spremembe funkcije stavb so dopustne v takšni meri, da se ne spreminja pretežna namembnost območja ( po 4. členu odloka na obravnavanem območju občine ... prevladuje kmetijski značaj). Ni dovoljeno vnašati novih dejavnosti, ki bi bistveno ogrožale sedanjo namembnost ter negativno vplivale na obstoječo funkcijo naselja. Dopustne so spremembe funkcije stavb za potrebe razvoja naselja (z upoštevanjem drugih meril in pogojev tega odloka) - (12. člen).

Glede na podatke in listine v upravnih spisih in citirane materialne predpise sta po presoji sodišča prvostopni organ in tožena stranka odločila pravilno. Tožena stranka je v obrazložitvi izpodbijane odločbe utemeljeno zavrnila pritožbene navedbe tožnikov, ki jih tožniki ponavljajo v tožbi, nanašajo pa se na hrup, sodelovanje tožnikov kot sosedov pri meritvah hrupa ter na parkiranje. Tožena stranka je dala pravilne razloge za to zavrnitev. Sodišče teh razlogov na tem mestu ne ponavlja.

Čeprav gre po podatkih in listinah v upravnih spisih v konkretni zadevi za stanovanjsko poslovno območje v neposredni bližini obrtne cone, s prevladujočim kmetijskim značajem, po presoji sodišča ni mogoče prvostopnemu lokacijskemu dovoljenju in izpodbijani odločbi očitati neskladnosti z določbami citiranega odloka (4. in 12. člen), to je da se bo zaradi predlagane namembnosti (disko klub) spremenila funkcija stavb na tem območju oziroma spremenila pretežna namembnost tega območja. V podatkih in listinah v upravnih spisih (zapisnika o meritvah hrupa z dne 11.11. in 7. 12.1992, poprejšnje sanitarno soglasje z dne 17.12.1992 in mnenje Republiškega sanitarnega inšpektorata z dne 20.5.1994) tak očitek nima podlage.

Ker so neupoštevne tožbene navedbe tožnikov, je sodišče zavrnilo tožbo kot neutemeljeno na podlagi 2. odstavka 42. člena zakona o upravnih sporih (ZUS). ZUS je sodišče uporabilo kot republiški predpis v skladu z določbo 1. odstavka 4. člena ustavnega zakona za izvedbo temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (Uradni list RS, št. 1/91-I in 45/I/94).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.