Sodba U 1205/95
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1996-04-03

postopek s tožbo - zavrženje - upravni akt

Akt zdravniške zbornice, izdan v zvezi s kršenjem kodeksa medicinske deontologije, ni posamični dokončni akt iz 1. odst. 157. čl. ustave, ker ga zbornica ni izdala v okviru javnega pooblastila (2. odst. 85. čl. zakona o zdravstveni dejavnosti), prav tako pa tudi ni posamični akt iz 2. odst. 157. čl. ustave, ker ni bil izdan s strani nosilca javnega pooblastila.

Razsodišče pri Zdravniški zbornici Slovenije je z izpodbijanim sklepom zavrglo prijavo tožnice zoper v sklepu navedene zdravnike, udeležene pri zdravljenju in zdravstveni oskrbi tožničine pokojne matere v času od 28.2.1993 do 7.3.1993, ker naj bi ti pri opravljanju zdravniške dejavnosti ravnali v očitnem nasprotju s pravili zdravniške znanosti in stroke ter tako povzročili bolnici hujše poslabšanje zdravstvenega stanja ali celo smrt in naj bi s tem kršili 14., 15. in 16. člen kodeksa medicinske deontologije.

Zoper navedeni sklep je sprožila tožnica upravni spor in s tožbo z dne 3.7.1995 ter njenima dopolnitvama z dne 4.9. in 18.8.1995 izpodbija njegovo zakonitost. V njej podrobno navaja potek zdravljenja matere in trdi, da organ pri odločanju ni vpogledal v bolničino dokumentacijo, ko je bila hospitalizirana na Revmatološkem oddelku bolnice Petra Držaja v Ljubljani od 28.2.1993 do 7.3.1993. Brez vpogleda v navedeno dokumentacijo pa tožena stranka ne more trditi, da je bilo zdravljenje tožničine matere etično in strokovno v redu. Sodišču predlaga, da ji dovoli popolno obravnavo pred zbornico. Sodišče je tožbo zavrglo.

Določba 157. člena ustave določa, da pristojno sodišče odloča v upravnem sporu o zakonitosti dokončnih posamičnih aktov, s katerimi državni organi, organi lokalnih skupnosti in nosilci javnih pooblastil odločajo o pravicah ali o obveznostih in pravnih koristih posameznikov in organizacij, če za določeno zadevo ni z zakonom predvideno drugo sodno varstvo. V takem primeru odloča v upravnem sporu pristojno sodišče tudi o zakonitosti posamičnih aktov, s katerimi se posega v ustavne pravice posameznika. Zakon o zdravstveni dejavnosti (Uradni list RS, št. 9/92) v 85. členu določa, da zdravniška zbornica kot javna pooblastila opravlja naloge, ki se nanašajo na:

- dajanje, podaljševanje in odvzem dovoljenj za samostojno opravljanje dela zdravnikov oziroma zobozdravnikov,

- načrtovanje, spremljanje in nadzorovanje sekundariata, specializacije in drugih oblik podiplomskega strokovnega izpopolnjevanja svojih članov s preverjanjem usposobljenosti in

- izvajanje strokovnega nadzora s svetovanjem.

Akta zdravniške zbornice izdanega v zvezi s kršenjem kodeksa medicinske deontologije (1. točka 1. odstavka 85. člena), v tem primeru izpodbijanega sklepa, po mnenju sodišča, ni mogoče šteti za akt, ki ga je izdal organ naveden v 1. odstavku 157. člena, torej za posamični dokončni akt nosilca javnega pooblastila, saj zdravniški zbornici že navedena določba 2. odstavka 85. člena zakona o zdravstveni dejavnosti za opravljanje tovrstnih funkcij ne daje javnega pooblastila. Izpodbijani sklep organa - razsodišča zbornice je izdan na podlagi statuta in pravilnika o organizaciji in delu razsodišča Zdravniške zbornice Slovenije. Zoper navedeni akt razsodišča je imela tožnica pravico do ugovora oziroma pritožbe v roku 15 dni po prejemu sklepa na razsodišče II. stopnje, o čemer je bila v pravnem pouku pravilno poučena.

Na podlagi navedenega torej izpodbijanega sklepa ni mogoče šteti za dokončni posamični akt iz 1. odstavka 157. člena ustave, po mnenju sodišča pa tudi ne za posamičen akt iz 2. odstavka 157. člena ustave, saj ta ni bil izdan od organa, navedenega v 1. odstavku 157. člena ustave, ker razsodišče zdravniške zbornice, v tem primeru ni odločalo o pravici ali obveznosti in pravni koristi posameznika na podlagi v zakonu določenega javnega pooblastila za opravljanje navedene funkcije. Pa tudi sicer zoper posamični akt ni možno vložiti tožbe v upravnem sporu, dokler stranka ne izčrpa pravnih sredstev, do katerih je upravičena. V tem primeru tožnica ni izkoristila pravice do pritožbe na razsodišče II. stopnje, ki jo je imela na voljo.

Sodišče je tožbo zavrglo ob smiselni uporabi 2. točke 1. odstavka 30. člena zakona o upravnih sporih, ki ga je uporabilo kot republiški predpis v skladu z določbo 1. odstavka 4. člena ustavnega zakona za izvedbo temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (Uradni list RS, št. 1/91-I in 45/1/94).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.