Sodba U 1637/95-12
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1996-07-17

Odločba o izbrisu iz registra strank je konstitutiven akt in ne le ugotovitev dejstva (deklaratoren akt). Po poteku 6-mesečnega roka iz 2. odst. 32. člena ZPolS upravni organ začne postopek za izbris iz registra po določbah ZUP, če stranka ni uskladila svojih aktov z določbami ZPolS.

Tožbi se ugodi in se odločba Ministrstva za notranje zadeve z dne 26.10.1995 odpravi.

Z izpodbijano odločbo je tožena stranka ugotovila, da je tožeča stranka z dnem 28.4.1995 izbrisana iz registra političnih strank, ker v šestih mesecih od dneva vpisa stranke v register političnih strank, to je od 28.10.1994 do dne 29.4.1995, ni uskladila določb statuta stranke z 19. členom zakona o političnih strankah (Uradni list RS, št. 62/94 - v nadaljevanju ZPolS), zlasti s 5. točko navedenega člena, po kateri mora biti v statutu določen način zagotavljanja enakih možnosti obeh spolov pri določanju kandidatk in kandidatov za volitve v državni zbor, za predsednico oziroma predsednika republike ter kandidatke oziroma kandidate za volitve v lokalne organe skupnosti, dalje z določbo 6. točke navedenega člena, da mora statut stranke določiti postopek odločanja o prenehanju stranke, kakor tudi s 7. točko navedenega člena, po kateri mora biti v statutu določen postopek in organ stranke, ki ureja premoženjsko pravna razmerja v primeru izbrisa stranke iz registra oziroma v primeru združitve ali razdružitve ter z 8. točko istega člena, ki določa odgovornost za materialno poslovanje. Tožena stranka je z dopisom z dne 2.2.1995 zahtevala od tožeče stranke, da uskladi svoje akte z določbami ZPolS do 29.4.1995, nakar je tožnica z dopisom z dne 14.2.1995 poslala statut in program stranke veljaven na dan 28.10.1994, to je na dan vpisa v register političnih strank. Statut in program sta bila sprejeta na kongresu stranke dne 11.6.1994. Po zatrjevanju tožnice je ta statut usklajen z določbami ZPolS. Nato je po telefonskih in ustnih razgovorih pooblaščenih predstavnikov strank tožena stranka po 68. členu zakona o splošnem upravnem postopku pozvala tožnico, da predloži z zakonom usklajen statut do 25.9.1995. Spremembe statuta, sprejetega na kongresu stranke dne 14.10.1995, je tožnica poslala toženi stranki 17.10.1995, torej po preteku roka, zaradi česar tožena stranka sprememb statuta ni obravnavala, temveč je dne 26.10.1995 izdala izpodbijano odločbo.

Tožeča stranka s tožbo navedeno odločbo izpodbija in poudarja, da je statut usklajen tudi z določili 5., 6., 7., in 8. točke 19. člena ZPolS, saj tudi Ustava Republike Slovenije (v nadaljevanju ustava) za funkcionarje uporablja obliko moškega spola kot predsednik republike, predsednik vlade, minister itd. in so tudi v 14. členu ustave zagotovljene enake možnosti obeh spolov pri določanju kandidatk in kandidatov za volitve, saj so v Sloveniji vsakomur zagotovljene enake človekove pravice in temeljne svoboščine ne glede na spol, ker so vsi pred zakonom enaki. Statut vsebuje tudi z ZPolS usklajene določbe v 53. členu glede premoženja v primeru prenehanja stranke, da se deponira, dokler ni določen njen pravni naslednik, v 45. členu statuta pa je določeno, da kongres stranke odloča z dvotretjinsko večino vseh delegatov o združitvi z drugo stranko ali strankami. V 27., 31. in 35. členu statuta je tudi določeno o odgovornosti za materialno poslovanje stranke. Sicer pa je bil na kongresu tožeče stranke dne 14.10.1995 potrjen in sprejet dopolnjen statut ter dostavljen toženi stranki dne 17.10.1995, torej pred izdajo izpodbijane odločbe. Dopolnjenega statuta pa tožena stranka ni upoštevala. Sicer pa iz izreka izpodbijane odločbe izhaja, da gre za ugotovitveno odločbo, po kateri naj bi tožeča stranka prenehala obstajati po določenem času na podlagi 2. odstavka 32. člena ZPolS, ker v roku šestih mesecev od dneva vpisa v register ni uskladila svojih aktov z določbami ZPolS, ter jih poslala registrskemu organu. Tožeča stranka meni, da je tožena stranka napačno tolmačila 6 mesečni rok kot prekluzivni rok, po katerem ni več mogoče uveljavljati določene pravice. Iz navedenega zakonitega določila izhaja le obveznost uskladiti akte z zakonom in usklajene poslati registrskemu organu, zaradi česar navedeni rok ni prekluzivni temveč instrukcijski. Poleg navedenega je 32. člen ZPolS prehodnega značaja, ki ureja le delovanje in vpis političnih strank, ki so že obstajale in bile registrirane po dotedaj veljavnih predpisih, v nov register. V 18. členu ZPolS pa je določeno, da se za vpis in izbris iz registra uporabljajo določbe zakona o splošnem upravnem postopku (v nadaljevanju ZUP), če ZPolS ne določa drugače. Tožena stranka tudi ni postopala v skladu s 1. odstavkom 68. člena ZUP, ko je pozvala tožnico, da odpravi pomanjkljivosti, saj bi ji zato morala določiti primeren rok, upoštevajoč določbe veljavnega statuta tožnice (23. člen), po katerih sprejema statut kongres stranke, katerega skliče svet stranke najmanj enkrat letno (22. člen). Zato bi tožena stranka morala naložiti tožnici, v skladu z 68. členom ZUP, da uskladi statut na prvem bodočem kongresu stranke. Ker tožena stranka ni tako postopala, je bistveno kršila pravila postopka, zaradi česar odločba ni zakonita. Sicer pa je tožeča stranka poslala spremembe statuta registrskemu organu dne 17.10.1995 (sprejete na 6. kongresu stranke dne 14.10.1995), pri čemer tožena stranka ugotavlja, da so bile spremembe statuta poslane po preteku roka, ki ga je določila tožena stranka, to je 25.9.1995. V razlogih izpodbijane odločbe pa ni navedeno, na katero pravno podlago (materialno ali procesno) tožena stranka opira to ugotovitev, niti na čem temelji ugotovitev tožene stranke, da je rok do 25.9.1995 prekluzivni rok. Tožeča stranka opozarja tudi na 2. odstavek 143. člena ZUP, po katerem ima stranka pravico dopolnjevati postopek in pojasnjevati svoje trditve vse do izdaje odločbe. Upravni organ pa izda odločbo o stvari, ki je predmet postopka, na podlagi dejstev, ugotovljenih v postopku (202. člen). Zato bi tožena stranka za ugotovitev materialne resnice morala oceniti tudi spremembe statuta tožnice, ki jih je nesporno prejela dne 17.10.1995, torej pred izdajo izpodbijane odločbe. Ker je tožena stranka dejansko stanje v bistvenih točkah nepopolno ugotovila, napačno razlagala materialne določbe ZPolS in ZUP, kar vse je vplivalo na pravilnost rešitve zadeve, tožeča stranka predlaga, da sodišče izpodbijano odločbo odpravi.

V odgovoru na tožbo tožena stranka zavrača tožbene ugovore in poudarja, da je tožečo stranko pozivala, da v določenem roku dostavi dokaz, da je v 6 mesečnem roku po 2. odstavku 32. člena ZPolS uskladila določbe statuta z določili navedenega zakona, ne pa da je tožeči stranki določila rok za odpravo neskladnosti določb statuta z zakonskimi določbami, saj je v 2. odstavku 32. člena ZPolS določen prekluzivni rok šestih mesecev za uskladitev aktov stranke z zakonskimi določbami. Tega roka pa tožena stranka kot upravni organ ne more podaljšati, ker za to nima zakonskih pooblastil.

Stranka, vpisana v register po 1. odstavku 32. člena zakona o političnih strankah (Uradni list RS, št. 62/94 v nadaljevanju ZPolS), mora po 2. odstavku istega člena v roku šestih mesecev od dneva vpisa v register uskladiti svoje akte z določbami ZPolS ter jih poslati registrskemu organu, sicer se jo izbriše iz registra. V 18. členu ZPolS pa je določeno, da se za vpis in izbris stranke iz registra uporabljajo določbe zakona o splošnem upravnem postopku (v nadaljevanju ZUP), če ta zakon ne določa drugače. Tožena stranka je z izpodbijano odločbo (z dne 26.10.1995) ugotovila, da je tožnik izbrisan iz registra političnih strank dne 28.4.1995, to je s potekom 6 mesečnega roka, določenega v 2. odstavku 32. člena ZPS, kar pomeni, da naj bi bil navedeni rok prekluziven, izpodbijana odločba pa deklaratoren upravni akt. Po mnenju sodišča v navedeni zakoniti določbi ni pravne podlage za ugotovitev, da je politična stranka z datumom poteka 6 mesečnega roka po samem zakonu izbrisana iz registra političnih strank, temveč se s potekom navedenega roka uvede postopek za izbris stranke iz registra po določbah zakona o splošnem upravnem postopku (ZUP), kar je določeno v 1. odstavku 18. člena ZPP lS. To pomeni, da bi morala tožena stranka, ko bi po poteku 6 mesečnega roka iz 2. odstavka 32. člena ZPolS uvedla postopek, po 142. členu ZUP izvesti ugotovitveni postopek o dejstvih in okoliščinah, pomembnih za razjasnitev stvari, v tem primeru torej ugotoviti ali obstaja in, če obstaja, v čem je neskladnost določb statuta tožnika z določbami ZPolS, o ugotovljenih pomanjkljivostih tožnika seznaniti in mu določiti primeren rok za odpravo pomanjkljivosti. Ker ni sporno, da je tožena stranka dne 17.10.1995, torej pred izdajo izpodbijane odločbe, prejela spremembe in dopolnila statuta o uskladitvi z določbami ZPolS, ki jih je tožnik sprejel na kongresu stranke dne 14.10.1995, bi morala predloženi statut upoštevati in oceniti, saj ima stranka v skladu z 2. odstavkom 143. člena ZUP pravico dopolnjevati in pojasnjevati svoje trditve do izdaje odločbe. Po presoji sodišča je namreč določba 2. odstavka 32. člena ZPolS le podlaga za uvedbo postopka za izbris iz registra, ni pa to podlaga za izdajo ugotovitvene odločbe. Odločba o izbrisu je konstitutiven akt s pravnimi posledicami od dneva izdaje odločbe, kar med drugim pomeni tudi to, da ima politična stranka, dokler je vpisana v register, možnost preprečiti izbris, če uskladi svoje akte in jih pred izdajo odločbe predloži registrskemu organu.

Na podlagi navedenega so tožbeni ugovori utemeljeni. Ker je bil torej zakon v izpodbijani odločbi nepravilno uporabljen, dejanske okoliščine pa nepopolno ugotovljene in ker v upravnem postopku niso bila dovolj upoštevana pravila postopka, kar bi lahko vplivalo na rešitev zadeve, sodišče ne more rešiti tega spora, zaradi česar je izpodbijano odločbo odpravilo po 2. odstavku 39. člena zakona o upravnih sporih (ZUS) in po 2. odstavku 42. člena ZUS. Določbe ZUP in ZUS je smiselno uporabilo kot republiška predpisa skladno z določbo 1. odstavka 4. člena ustavnega zakona za izvedbo temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (Uradni list RS, št. 1/91-I in 45/I/94).

ZPolS člen 32, 32/1, 32/2, 18, 18/1.ZUP člen 142, 143, 143/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.