Sodba U 1253/93
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1995-05-25

V  oceno  zdravstvene  sposobnosti  za  vojaško  službo sodišče lahko podvomi le,  če  so  predloženi  zdravniški  izvidi,  iz  katerih  bi izhajalo nasprotno.

Tožena stranka je z izpodbijano odločbo zavrnila tožnikovo pritožbo proti odločbi naborne komisije iz Ljubljane št. ... z dne ..., s katero ga je ta spoznala za delno sposobnega za vojaško službo. Tožena stranka v izpodbijani odločbi navaja, da je bilo dejansko stanje točno in popolno ugotovljeno in da zato nima pomislekov v zakonitost odločbe naborne komisije. Glede na ugotovljeno zdravstveno stanje tožnika oziroma zbrano zdravstveno dokumentacijo, izvid psihiatra z dne 20.5.1993 in kardiologa z dne 1.3.1993, je po pravilniku o ocenjevanju zdravstvene sposobnosti za vojaško službo najbolj utemeljena ocena delno sposoben za vojaško službo, ne pa nesposoben. Tožena stranka še navaja, da pri odločanju ni možno upoštevati tožnikovih subjektivnih ocen in tudi ne njegove poklicne dejavnosti.

Tožnik v tožbi ponavlja svoje pritožbene navedbe, da je med služenjem vojske v letu 1988 zbolel za revmatično mrzlico in akutno vnetje živčevja na spodnjih okončinah, kar je ugotovila vojaška zdravniška komisija 6.7.1988 in njegov lečeči zdravnik v mnenju z dne 24.6.1993. Po tožnikovem mnenju je naborna komisija ugotovila povsem drugo diagnozo, in sicer situacijsko nevrozo s fobičnimi značilnostmi, zato je napačno ocenila njegovo sposobnost za služenje vojaškega roka. Tožnik meni, da bi ga morala pregledati neodvisna zdravniška komisija in šele po tem bi se lahko ugotovila njegova sposobnost za služenje vojaškega roka. Zaradi navedene bolezni se po odpustu iz vojske dve leti ni mogel zaposliti, zato ni razumljivo, da je sposoben za vojaško službo. Predlaga, da se izpodbijana odločba odpravi, prvostopna odločba pa razveljavi in zadeva vrne toženi stranki v ponovno odločanje.

Tožena stranka v odgovoru na tožbo navaja, da zdravniške preglede opravljajo pooblaščeni zdravstveni zavodi, in ne zdravniška komisija v sestavi naborne komisije, in da so potrebni pregledi bili opravljeni. Predlaga, da sodišče tožbo kot neutemeljeno zavrne.

Iz upravnih spisov sodišče ugotavlja, da je pri tožniku bil opravljen zdravniški pregled skladno s pravilnikom o ocenjevanju zdravstvene sposobnosti za vojaško službo (Uradni list RS, št. 61/92), in da je naborna komisija na podlagi tako pridobljenih zdravniških izvidov ugotovila njegovo delno sposobnost za vojaško službo. Sodišče tudi ob tožnikovih pomislekih glede pravilnosti diagnoze, ki jih navaja v tožbi, nima utemeljenega razloga podvomiti v strokovnost in pravilnost zdravniških izvidov ter postavljene diagnoze. Mnenje dr. E. B., na katerega se tožnik sklicuje, samo ugotavlja, zakaj se je tožnik zdravil, ne ugotavlja pa, da bi tožnik bil zaradi določene bolezni nesposoben za vojaško službo, ampak le priporoča, da bi ga naj ustrezna zdravniške komisija spoznala kot nesposobnega za služenje vojaškega roka v teritorialni obrambi še zlasti, ker mu manjkata samo dva meseca. Upoštevajoč ob tem mnenje specialista internista kardiologa, ki ugotavlja, da pri tožniku ni posledic preležane revmatske vročice in da je sposoben za vojaško službo, sodišče ugotavlja, da je izpodbijana odločba zakonita.

Glede na navedeno je sodišče na podlagi 2. odstavka 42. člena zakona o upravnih sporih tožbo zavrnilo kot neutemeljeno. Določbe zakona o upravnih sporih je sodišče smiselno uporabilo kot določbe predpisa Republike Slovenije skladno s 1. odstavkom 4. člena ustavnega zakona za izvedbo temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (Uradni list RS, št. 1/91-I).

Pravilnik o ocenjevanju zdravstvene sposobnosti za vojaško službo (1992).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.