Sodba Ur 13/94
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1995-01-17

Regres je mišljen kot enkratno izplačilo in je izenačen s  plačo  kot osnova za obračun davka v znesku, ki odpade na posamezen mesec.

Služba družbenega knjigovodstva, podružnica Krško je z odločbo št. O-14/93 Up-I/930051 z dne 16.12.1993 naložila tožeči stranki, da poveča obveznosti za zamudne obresti od nepravočasno plačane dohodnine v letu 1992 za 804.219,60 Sit in hkrati za toliko poveča razne kratkoročne obveznosti ter plača obresti v tem znesku na vplačilne račune po stalnem prebivališču zaposlenih.

Tožena stranka je z izpodbijano odločbo zavrnila pritožbo tožeče stranke proti prvostopni odločbi. Potrdila je prvostopno stališče, da bi morala tožeča stranka obračunati davek od osebnih prejemkov od celotnega zneska regresa, ki ga je izplačala v šestih delih.

V tožbi, s katero izpodbija to odločbo, tožeča stranka navaja, da je obračunala davek od osebnih prejemkov od vsakega zneska regresa. Iz zakona pa ne izhaja obveznost, da bi obračunala davek od celotnega zneska izplačanega regresa. Določba 16.čl. zakona o dohodnini nalaga tak obračun le za plače in pokojnine. Zato ni sprejemljivo stališče tožene stranke, da je s to določbo zakonodajalec zajel vse vrste osebnih prejemkov iz 14. člena zakona. Meni, da ni mogoče utemeljevati stališča tožene stranke s sklicevanjem na 38.čl. Splošne kolektivne pogodbe za gospodarstvo, ker zdaj pogodba vsebuje drugačno formulacijo, poleg tega pa to ni specialen davčni predpis.

Tožena stranka v odgovoru na tožbo vztraja pri svoji odločbi in predlaga, da sodišče tožbo zavrne.

Določba 38.čl. Splošne kolektivne pogodbe za gospodarstvo (Ur.l. RS št. 31/90) res ni davčni predpis, pomembna pa je zato, ker opredeljuje regres kot osebni prejemek, ki pripada delavcu enkrat letno za letni dopust v obliki 13. osebnega dohodka in se izplača do konca julija tekočega leta. Regres je torej mišljen kot enkratno izplačilo in in se šteje kot osebni prejemek. Določba 16. člena tedaj veljavnega zakona o dohodnini (prečiščeno besedilo Ur.l. RS 14/92) govori le o plači in pokojnini, ne pa tudi o regresu. Vendar je smisel te določbe, da se skupni znesek za večmesečno plačo ali pokojnino razdeli na mesečne zneske in obratno, v več obrokih izplačana plača ali pokojnina, nanašajoča se na en mesec, obračuna v skupnem znesku - prvo v korist davčnega zavezanca, drugo v njegovo breme, oboje pa, da se plača in pokojnina kot mesečni prejemek obračunava po osnovi, ki odpade na posamezen mesec, s čimer se prepreči izigravanje zakona tako v korist, kot tudi na škodo zavezanca. Analogno plači in pokojnini je treba iz enakih razlogov to določbo uporabiti tudi za regres. Regres je mišljen kot enkratno izplačilo (38.čl. navedene kolektivne pogodbe) in je zato izplačevanje v več obrokih neregularno. Če je vzrok za to slab ekonomski položaj izplačevalca, je obročno izplačevanje regresa razumljivo, ne more pa spremeniti bistva regresa, ki je po kolektivni pogodbi enkratni letni prejemek za letni dopust. Če zaradi izrednih razmer enkratno izplačilo ni mogoče, to ne more vplivati na spremembo bistvene značilnosti regresa kot enkratnega prejemka v obliki 13. plače. To regres izenačuje s plačo kot osnovo za obračun davka v znesku, ki odpade na posamezen mesec. Regres kot 13. plača se po kolektivni pogodbi izplača v enkratnem znesku in je torej kot celota osnova za izračun davka. Zato je po analogiji upoštevna za regres določba 16.čl. zakona o dohodnini v tem smislu, da tudi v več obrokih izplačan regres predstavlja enotno davčno osnovo. Zato je stališče, na katerem temeljita obe odločbi SDK, pravno pravilno. Upošteva, da je regres osebni prejemek v obliki 13. plače, ki delavcu pripada enkrat letno. Odstopanja od take ureditve, ki jo določa splošna kolektivna pogodba za gospodarstvo, ne morejo imeti za posledico, da bi bil obračun davka ugodnejši za tistega izplačevalca, ki ne bi ravnal v skladu z določbami kolektivne pogodbe.

Glede na navedeno je sodišče tožbo zavrnilo kot neutemeljeno (2. odst. 42.čl. zakona o upravnih sporih v zvezi s 5. odst. 56. čl. zakona o Agenciji Republike Slovenije za plačilni promet, nadziranje in informiranje Ur.l. RS št. 48/94).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.