Sodba U 1369/93-7
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1995-05-17

nadomestilo za uporabo stavbnega zemljišča

Določbe občinskega odloka, ki so v nasprotju z zakonom, ne morejo biti podlaga za izdajo upravne odločbe.

Tožbi se ugodi in se odpravi odločba Republiške uprave za javne prihodke št. 414-73/93 z dne 29.9.1993.

Tožena stranka je z izpodbijano odločbo zavrnila pritožbo tožeče stranke proti odločbi Republiške uprave za javne prihodke - Izpostave Škofja Loka, s katero ji je bilo v letu 1993 odmerjeno nadomestilo za uporabo stavbnega zemljišča od zazidanega in nezazidanega stavbnega zemljišča v znesku 1.043.430,00 SIT. Tožena stranka v obrazložitvi odločbe navaja, da je bilo tožeči stranki odmerjeno nadomestilo za uporabo stavbnega zemljišča na podlagi veljavnega odloka o nadomestilu za uporabo stavbnega zemljišča in veljavnega sklepa Izvršnega sveta o vrednosti točke za določitev nadomestila za uporabo stavbnega zemljišča, zato je sklicevanje tožeče stranke na odločbo Ustavnega sodišča RS, št. U-I-104/91-14 z dne 18.6.1992, s katero so bila razveljavljena določila odloka Skupščine občine Žalec o spremembi odloka o nadomestilih za uporabo stavbnega zemljišča, neutemeljeno.

Tožeča stranka v tožbi navaja, da je po 61. členu zakona o stavbnih zemljiščih pristojna za določanje vrednosti točke občinska skupščina. Skupščina občine Škofja Loka pa je z odlokom to svojo pristojnost prenesla na izvršni svet. Prenos pooblastila za določanje višine točke ni v skladu z zakonom. Višina točke za določitev nadomestila za uporabo stavbnega zemljišča v občini Škofja Loka je glede na kriterije za določitev višine nadomestil izrazito previsoka (65 krat višja od vrednosti točke v Postojni in 10 krat večja kot v Ljubljani). S tem pa so občani in podjetja v neenakopravnem položaju v primerjavi z občani in podjetji drugih občin, s čemer je kršeno ustavno načelo enakosti pred zakonom. Predlaga, da sodišče izpodbijano odločbo odpravi.

V odgovoru na tožbo tožena stranka predlaga, da sodišče tožbo zavrne iz razlogov, razvidnih iz izpodbijane odločbe.

Tožeča stranka izpodbija navedeno odločbo, ker naj bi bila po 61. členu zakona o stavbnih zemljiščih (Uradni list SRS, št. 18/84, 32/85 in 33/89) pristojna za določanje vrednosti točke Skupščina občine Škofja Loka, ta pa je z odlokom to svojo pristojnost prenesla na njen izvršni svet, kar ni v skladu z omenjeno zakonsko določbo. Sodišče nima pomislekov glede utemeljenosti tožbene navedbe, saj meni, da določbe občinskega odloka, ki so v nasprotju z zakonom in v tem primeru so, saj urejanja razmerij, za katere je z zakonom pooblaščena občinska skupščina, ta ne more z odlokom prenesti na izvršni svet, ne morejo biti podlaga za izdajo upravne odločbe po 62. členu prej navedenega zakona. Navedena odločitev sodišča temelji na načelu vezanosti upravnih organov na zakon, še posebej pa na ustavni določbi (120. člen), da upravni organi opravljajo svoje delo samostojno in v okviru in na podlagi ustave in zakonov.

Po presoji sodišča je izpodbijana odločba nezakonita zaradi razloga iz 1. točke 10. člena zakona o upravnih sporih (ZUS). Zato je sodišče tožbi ugodilo in izpodbijano odločbo odpravilo na podlagi 2. odstavka 42. člena istega zakona. Določbe ZUS je sodišče smiselno uporabilo kot republiški predpis na podlagi 4. člena ustavnega zakona za izvedbo temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (Uradni list RS, št. 1/91-I in 45/1/94).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.