Sodba U 773/93-14
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1995-06-07

lastninjenje - določitev deležev zadrug pri lastninjenju podjetja

Kmetje lahko pravico do udeležbe pri lastninjenju podjetij v smislu 57. člena zakona o zadrugah uresničijo pravico novoustanovljene zadruge (2. alinea 1. odstavka 57. člena), v katero so vključeni s svojo mlekarsko dejavnostjo ob lastninjenju, ne glede na to, da so to pravico "ustvarili" v drugi zadrugi (tisti, ki je s podjetjem poslovno sodelovala v obdobju 1986-1990) in ne glede na to, da so z drugimi dejavnostmi vključeni tudi v drugih zadrugah. Njihove količine oddanega mleka je zato pri ugotavljanju deležev posameznih zadrug upoštevati pri zadrugi, v katero so vključeni ob lastninjenju.

Z odločbo št.371-42/92-4-IV/HA z dne 30.3.1993 je tožena stranka v izpodbijanem delu izreka pod tretjo alinejo točke 3. tožeči stranki določila 13,92% delež na 45% vrednosti družbenega kapitala zavezanca.Iz obrazložitve navedene odločbe izhaja, da je tožena stranka izračunala delež tožeče stranke tako , da je upoštevala tisto količino mleka, ki jo je zavezanec odkupil od tožeče stranke v obdobju od 1.1.1986 do 31.12.1990, to količino pa nato zmanjšala v korist Gorenjske mlekarske zadruge Kranj, in sicer za tisto količino mleka, ki so ga oddali kmetje, ki so tudi člani Gorenjske mlekarske zadruge Kranj,v kateri izključno uresničujejo mlekarsko dejavnost. Tožena stranka se pri tem sklicuje na izjave kmetov, ki so v obdobju od 1986 - 1990 oddajali mleko tožeči stranki in so sedaj tudi člani Gorenjske mlekarske zadruge Kranj,v katerih je nedvomno izražena njihova volja, da se njihova oddana količina mleka upošteva Gorenjski mlekarski zadrugi Kranj, s katero izključno sodelujejo z mlečno proizvodnjo. Tožena stranka meni, da je določilo 2. alineje 1. odstavka 57. člena zakona o zadrugah razlagati tako, da je fizična oseba sicer lahko včlanjena v več zadrug, vendar ne z isto dejavnostjo. Tožeča stranka v tožbi navaja, da se ne strinja z določitvijo njej priznanega deleža.Navaja, da je pri višini deleža prikrajšana zaradi določitve previsokega deleža Gorenjski mlekarski zadrugi Kranj.Meni, da je napačno stališče tožene stranke, da fizična oseba le z isto dejavnostjo ne more biti član dveh zadrug. Količine oddanega mleka kmetov, ki so člani dveh zadrug, se lahko, glede na določbo 2.alineje 1.odstavka 57.člena zakona o zadrugah, upoštevajo le v korist zadruge, kateri so kmetje oddajali mleko v obdobju 1986 - 1990, torej v korist tožeče stranke.Predlaga, da sodišče izpodbijano odločbo odpravi v tistem delu izreka, ki se nanaša na določitev deležev, s katerimi pri lastninskem preoblikovanju zavezanca sodelujeta Gorenjska mlekarska zadruga Kranj in tožeča stranka. Tožena stranka v odgovoru na tožbo vztraja pri izpodbijani odločbi zaradi razlogov njene obrazložitve. Dodatno še navaja, da iz, v postopku predloženih pismenih izjav članov Gorenjske mlekarske zadruge Kranj, ki so hkrati tudi člani drugih zadružnih upravičencev in pogodb, sklenjenih z navedeno zadrugo izhaja, da člani z mlečno proizvodnjo izključno sodelujejo s to zadrugo.Prav mlečna proizvodnja oziroma oddane količine mleka pa so osnova za določitev deležev, s katerimi zadružni upravičenci sodelujejo pri lastninskem preoblikovanju zavezanca. Tožena stranka predlaga, da sodišče tožbo zavrne kot neutemeljeno. Odgovor na tožbo so podale tudi Gorenjska mlekarska zadruga Kranj, Kmetijska zadruga Cerklje in Kmetijsko gozdarska zadruga Tržič. Gorenjska mlekarska zadruga Kranj v odgovoru na tožbo navaja, da je specializirana zadruga, kar potrjuje dejstvo, da sklepa letne pogodbe o poslovnem sodelovanju izključno o prodaji mleka.Sklicuje se na pojasnilo tožene stranke, da če je občan član več zadrug, njegov obseg sodelovanja s podjetjem uveljavlja tista zadruga, v kateri je član za določeno dejavnost.Sklicuje se na pismene izjave njenih članov, ki so hkrati tudi člani drugih zadrug, iz katerih je razvidna količina oddanega mleka v obdobju 1986-1990 ter na izrecne izjave o tem, v kateri zadrugi ter od kdaj izključno uresničujejo mlekarsko dejavnost ter preko katere zadruge naj se, v navedenem obdobju oddana količina mleka, upošteva pri lastninjenju.Predlaga zavrnitev tožbe. Kmetijska zadruga Cerklje v odgovoru na tožbo navaja, da bi morala tožena stranka pri določitvi deleža upoštevati vse količine mleka, ki so ga v določenem obdobju oddali tožeči stranki njeni člani,ne glede na to, da ji kasneje mleka niso več oddajali. Zato bi se moralo Kmetijski zadrugi Cerklje pri določitvi deleža upoštevati 930.912 litrov mleka, ki so ga oddali člani te zadruge, ne glede na to, da so tudi člani Gorenjske mlekarske zadruge Kranj. Kmetijsko gozdarska zadruga Tržič v odgovoru na tožbo navaja, da se strinja s tožbo tožeče stranke in meni, da bi morale biti tudi njej priznane dodatne količine 552.455 litrov mleka, ki ga ji je oddal član A. A., ki je tudi član Gorenjske mlekarske zadruge Kranj. Tožba ni utemeljena. V obravnavanem primeru so sporni deleži, s katerimi zadružni upravičenci v smislu določbe 57. člena zakona o zadrugah (ZZ, Ur. l. RS, št. 55/92 in 7/93) sodelujejo pri lastninskem preoblikovanju podjetja, s katerim so zadruge proizvodno oziroma poslovno sodelovale v obdobju od 1.1.1986 do 31.12.1990. Višina deležev posameznih zadružnih upravičencev je odvisna od obsega poslovnega sodelovanja s podjetjem, v obravnavani zadevi od količine mleka, ki ga je podjetje v navedenem obdobju odkupilo od zadružnih upravičencev. Količina odkupljenega mleka, kot tudi količina mleka, ki so ga kmetje v letih 1986 do 1990 oddali posameznim zadružnim upravičencem je bila v postopku ugotovljena in niti ni sporna. Sporno pa je ali je količino mleka, ki so jo kmetje oddali tožeči stranki v celoti upoštevati pri izračunu deleža tožeče stranke. Tudi po presoji sodišča je pravilno stališče tožene stranke, da pri določitvi deleža tožeče stranke ni mogoče upoštevati količine oddanega mleka tistih kmetov, ki so sicer še vedno njeni člani, a z njo ne sodelujejo več pri oddaji mleka, ampak so s to svojo dejavnostjo vključeni v drugi zadrugi- Gorenjski mlekarski zadrugi Kranj, ustanovljeni v smislu 2. alineje 1. odstavka 57.člena ZZ. Namen določbe 57.člena ZZ je namreč, da kmetje preko zadruge uresničijo svojo pravico do udeležbe pri lastninjenju podjetja s seznama.To pravico lahko uresničijo preko zadruge, ki je od 1.1.1986 do 31.12.1990 na podlagi pogodb proizvodno oziroma poslovno sodelovala s podjetjem(prva alineja 1.odstavka 57.člena)ali preko zadruge, ki jo ustanovijo oziroma v katero se včlanijo fizične osebe, ki so v navedenem obdobju neposredno ali po organizacijah poslovno sodelovale s podjetjem s seznama, in niso članice organizacije iz 1.alineje, če ustanovitev zadruge v zakonskem roku priglasijo sodišču (druga alineja 1. odstavka 57. člena). Glede na navedeno, je po presoji sodišča za uresničitev pravice kmetov do udeležbe pri lastninjenju, pomembnejše, kateri kmetje so to pravico s svojim delom "ustvarili", kot pa to, v kateri zadrugi so bili takrat, ko so jo "ustvarili". Ker so posamezni kmetje, ki so to pravico sicer "ustvarili" pri tožeči stranki, postali člani novoustanovljene zadruge in je iz podatkov spisa, in sicer iz njihovih izjav, razvidno, da želijo pravico do udeležbe pri lastninjenju podjetja ustvariti v tej zadrugi, ta pravica pripada tej zadrugi. Zato je tiste izmed članov novoustanovljene zadruge-Gorenjske mlekarske zadruge Kranj, ki so v obdobju 1986 do 1990 sicer oddajali mleko tožeči stranki, a danes z njo ne sodelujejo več pri oddaji mleka, ker so s to svojo dejavnostjo vključeni v Gorenjski mlekarski zadrugi Kranj, kar je razvidno iz priloženih pogodb, pri ugotavljanju deležev posameznih zadrug, upoštevati pri zadrugi, v kateri so sedaj, ne glede na to, da so z drugimi dejavnostmi vključeni tudi v drugih zadrugah. Glede na navedeno tožena stranka, s tem, ko je pri določitvi deleža tožeče stranke upoštevala samo količino oddanega mleka tistih kmetov, ki niso člani novoustanovljene zadruge, ni kršila določbe 2. alineje 1. odstavka 57. člena ZZ. Ker je glede na navedeno izpodbijana odločba pravilna, je moralo sodišče tožbo zavrniti na podlagi 2.odstavka 42.člena zakona o upravnih sporih, ki ga je sodišče uporabilo kot republiški predpis, skladno z določbo 1.odstavka 4.člena ustavnega zakona za izvedbo temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (Ur. l. RS, št. 1/91-I).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.