Sodba U 421/93
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1994-11-16

obnova postopka - zavržba predloga za obnovo - razlogi

Če upravni organ zavrže nepopolno in pomanjkljivo vloge stranke brez predhodnega dopolnjevanja v smislu 68. člena ZUP, s tem bistveno krši pravila postopka, ki more vplivati na odločitev o stvari.

Tožbi se ugodi in se odpravi sklep Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve z dne 3.3.1993.

Tožena stranka je z izpodbijanim sklepom zavrgla predlog za obnovo postopka, ki je bil končan z odločbo Republiškega komiteja za borce in vojaške invalide z dne 4.6.1982. S to odločbo, izdano ob reviziji, ki je bila opravljena po uradni dolžnosti, je bila odpravljena odločba Oddelka za občo upravo Skupščine občine z dne 27.2.1981 in je bilo odločeno, da se P.J. ne prizna status vojaškega mirnodobnega invalida. V obrazložitvi sklepa tožena stranka navaja, da stranka v predlogu za obnovo postopka ne navaja nobenega novega dejstva ali dokaza, ki bi lahko pripeljal do drugačne odločitve, če bi bil znan ali uporabljen v prejšnjem postopku. Ker v svoji vlogi ne navaja tudi nobenega drugega obnovitvenega razloga iz 249. člena zakona o splošnem upravnem postopku (ZUP), niso izpolnjeni pogoji iz 1. odstavka 255. člena ZUP in je bilo zato treba predlog za obnovo postopka zavreči na podlagi 2. odstavka 255. člena ZUP.

Tožnik v tožbi navaja, da se ne strinja z odločitvijo tožene stranke in poudarja, da je za vnetjem levega srednjega ušesa zbolel med služenjem vojaškega roka. Naborna komisija ga je namreč natančno pregledala in ugotovila, da je bil pred nastopom služenja vojaškega roka zdrav. Navaja, da je invalidnost pri njem nastala šele po zdravljenju v vojaških bolnišnicah, zato bi mu tožena stranka morala priznati status vojaškega mirnodobnega invalida, namesto tega pa je njegov predlog neutemeljeno zavrgla. Smiselno predlaga odpravo izpodbijanega sklepa.

V odgovoru na tožbo tožena stranka vztraja pri svoji odločitvi in predlaga, da sodišče tožbo zavrne.

Tožba je utemeljena iz naslednjih razlogov:

Tožena stranka je vlogo tožnika z dne 15.2.1993 sicer pravilno po vsebini obravnavala kot vlogo za obnovo postopka, končanega z dokončno odločbo, vendar pa bi jo morala glede na to, da je bila vloga tako pomanjkljiva, da ni bila sposobna za obravnavanje, obravnavati kot vsako pomanjkljivo vlogo v smislu določb 68. člena zakona o splošnem upravnem postopku (ZUP) in stranko pozvati, da svojo vlogo dopolni ter ji postaviti rok, v katerem naj to stori. Šele v primeru, če stranka vloge v postavljenem roku ne bi dopolnila, kljub temu, da bi bila opozorjena na posledice, bi jo smela zavreči. Tožnik v svoji vlogi namreč ni navedel obnovitvenega razloga in tudi ne drugih okoliščin, ki jih mora predlagatelj obnove postopka verjetno izkazati v predlogu za obnovo postopka v smislu določb 254. člena in 1. odstavka 256. člena ZUP.

Tožena stranka ni ravnala v smislu določb 68. člena ZUP in je nepopolno vlogo tožnika zavrgla brez izvedbe predpisanega postopka. Navedena kršitev pravil postopka pomeni bistveno kršitev pravil postopka, ki more vplivati na odločitev o stvari. Zato je njen sklep nezakonit in je sodišče iz tega razloga moralo tožbi ugoditi ter izpodbijani sklep odpraviti na podlagi 2. odstavka 42. člena zakona o upravnih sporih, ne da bi se spuščalo v presojo tožbenih ugovorov. Zakon o upravnih sporih in zakon o splošnem upravnem postopku je sodišče smiselno uporabilo kot republiška predpisa, skladno z določbo 1. odstavka 4. člena ustavnega zakona za izvedbo temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (Uradni list RS, št. 1/91-I).

ZUP člen 68, 68/1, 254, 255, 255/1, 255/2, 256, 256/1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.