Sodba I Ips 158/94
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1994-12-13

zahteva za izreden preizkus pravnomočne sodbe - razlogi

Razlog zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja po določbi člena 427 ZKP ne more biti podlaga za vložitev zahteve za izreden preizkus pravnomočne sodbe.

Zagovornik je sicer navajal, da vlaga to izredno pravno sredstvo zaradi kršitev po 1. in 2. točki 427. člena ZKP, vendar pa te zahteve ni obrazložil oz. iz vsebine izhaja, da izpodbija ugotovljeno dejansko stanje.

Zahteva zagovornika obs. za izreden preizkus pravnomočne sodbe se zavrne kot neutemeljena.

Temeljno sodišče je s sodbo spoznalo za kriva M.Ń. in E.B. kaznivega dejanja neupravičene proizvodnje in prometa z mamili po čl. 245/I KZ SFRJ in ju obsodilo vsakega na kazen 1 leta zapora. Višje sodišče je s sodbo in sklepom, odločilo, da se pritožbama obt. E.B. in njegovega zagovornika ugodi in se sodba sodišča prve stopnje glede tega obtoženca tudi po uradni dolžnosti razveljavi in zadeva v tem obsegu vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje. Pritožbi zagovornika obs. M. Ń. pa je deloma ugodilo in je sodbo sodišča prve stopnje v odločbi o kazni spremenilo tako, da je obs. M.Ń. z uporabo določil čl. 42 tč. 2 in 43/I tč. 3 KZ SFRJ znižalo kazen na 8 mesecev zapora, v ostalem delu pa je pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno in je v nerazveljavljenem in nespremenjenem delu potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

Zagovornik obs. M.D. je vložil zahtevo za izreden preizkus pravnomočne sodbe. Zahtevo je vložil zaradi kršitve kazenskega zakona in bistvene kršitve določb kazenskega postopka ter predlagal, da Vrhovno sodišče Republike Slovenije sodbi sodišč prve in druge stopnje spremeni tako, da obs. oprosti obtožbe ali pa ju razveljavi in zadevo vrne v obravnavanje sodišču prve stopnje.

Zahteva za izreden preizkus pravnomočne sodbe ni utemeljena.

Zagovornik obsojenega sicer v uvodu zahteve navaja, da jo vlaga zaradi kršitve kazenskega zakona in zaradi kršitve določb kazenskega postopka, zlasti določb 5., 8. in 9. točke I. odstavka ter tudi II. odstavka 364. člena ZKP. Vendar pa v obsežnih navedbah zahteve ni obrazložil, v čem naj bi bile podane navedene kršitve. Iz vsebine zahteve za izreden preizkus pravnomočne sodbe izhaja, da zagovornik obsojenca izpodbija ugotovljeno dejansko stanje. V zahtevi namreč le ponavlja obsojenčev zagovor in navedbe pritožbe zoper sodbo sodišča prve stopnje ter trdi, da ni dokazov, da je obs. hranil in prenašal mamilo z namenom prodaje, kar pa je sodišče na podlagi zbranega in ocenjenega dokaznega gradiva zanesljivo ugotovilo. V členu 427 ZKP pa je določen okvir kršitev kazenskega postopka ali kazenskega zakona v škodo obsojenca, zaradi katerih je mogoča zahteva za izreden preizkus pravnomočne sodbe. Razlog zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja pa glede na navedeno določilo ne more biti podlaga za vložitev zahteve za izreden preizkus pravnomočne sodbe.

V zvezi z zatrjevanjem v zahtevi, da gre za kršitev 9. točke I. odstavka 364. člena ZKP, ker ni dokazov o vrednosti marihuane, je potrebno zagovornika obsojenca napotiti na razloge sodbe in sklepa pritožbenega sodišča, kjer je pravilno pojasnjeno, da za obstoj kaznivega dejanja po čl. 245/I KZ SFRJ ta okoliščina ni odločilna. Ker torej ni bil kršen kazenski zakon in tudi ne zakon o kazenskem postopku, je Vrhovno sodišče Republike Slovenije zahtevo obsojenčevega zagovornika za izreden preizkus pravnomočne sodbe zavrnilo kot neutemeljeno.

Določbe KZ SFRJ in ZKP prejšnje Jugoslavije so bile v tej odločbi uporabljene v zvezi s čl. 4/I Ustavnega zakona za izvedbo temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije ( Uradni list RS, štev. 1/91-I).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.