Sodba U 713/93-6
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1994-04-13

lokacijsko dovoljenje - gradnja vinske kleti na prvem območju kmetijskih zemljišč - pravna podlaga

Ker zemljišče, na katerem stoji novogradnja, sodi v I. območje kmetijskih zemljišč, na njem gradnja ni dovoljena.

Tožena stranka je z izpodbijano odločbo zavrnila pritožbo tožnikov zoper odločbo Sekretariata za varstvo okolja in urejanje prostora občine, ki je zavrnil njun zahtevek za izdajo lokacijskega dovoljenja za gradnjo vinske kleti na parc. št. 760/3 in 760/4. V utemeljitvi izpodbijane odločbe je tožena stranka ugotovila, da se po 54. členu zakona o urejanju naselij in drugih posegov v prostor (Uradni list SRS, št. 18/84, 37/85 in 29/86, RS, št. 26/90, ZUN) lokacijsko dovoljenje izda v skladu s pogoji iz prostorskega izvedbenega akta. Območje predlagane lokacije ureja odlok o sprejetju prostorskih ureditvenih pogojev za območje ... v občini ... (Uradne objave, št. 10/90). V 10. členu so izčrpno našteti objekti, ki jih je dovoljeno graditi, oziroma posegi, ki jih je dovoljeno izvajati. Med objekti, ki jih je dovoljeno graditi, niso navedene vinske kleti. Za lokacijo tudi ni pogojev po 11. členu zakona o kmetijskih zemljiščih.

Tožnika sta v tožbi predlagala, da sodišče navedeno odločbo odpravi. Navajala sta, da dejansko stanje ni bilo popolno ugotovljeno. Vinska klet je gospodarski objekt, ki ga tožnika nujno potrebujeta za shranjevanje pridelka. Ker tožnika nista dobila odgovora v zvezi s kategorizacijo zemljišča, sta se odločita graditi brez dovoljenja. V bližini njune novogradnje so stanovanjske hiše in delavnice. Zemljišče je res razvrščeno v I. območje kmetijskih zemljišč, vendar bi bilo treba občinski družbeni plan spremeniti. Po navedenem odloku je na kmetijskih zemljiščih I. kategorije dovoljena gradnja stanovanjskih in kmetijskih objektov. Med kmetijske objekte je šteti tudi vinske kleti. Zato so dani pogoji za izdajo lokacijskega dovoljenja po občinskem odloku in po 11. člena zakona o kmetijskih zemljiščih. Tožnika imata za gradnjo izdelano lokacijsko dokumentacijo.

Tožena stranka je poslala upravne spise in predlagala zavrnitev tožbe.

Po 2. odstavku 54. člena ZUN se lokacijsko dovoljenje za objekte, naprave ali druge posege v prostor na območjih, ki se urejajo s prostorskimi ureditvenimi pogoji, izda v skladu s pogoji, ki jih določa lokacijska dokumentacija. Skupščina občine je dne 17.4.1990 sprejela odlok o sprejetju prostorsko ureditvenih pogojev za območje ... v občini ... (Uradne objave, št. 10/90 - odlok). Ta v 10. členu določa, kateri posegi so dopustni na območju kmetijskih zemljišč, ki so trajno namenjena kmetijski izrabi in ki so na kartah v merilu 1:5000 označena z I. Vinske kleti v navedenem členu, ki gradnje oziroma posege v prostor izčrpno našteva, niso navedene. V overjenih fotokopijah kart, ki so grafična podlaga za navedeni občinski odlok, parceli, katerih lastnika sta tožnika in na katerih sta zgradila stavbo v tlorisni izmeri 10,00 m x 5.50 m, ležita v I. območju kmetijskih zemljišč. Sicer pa tožnika ne ugovarjata kategorizaciji zemljišča, ampak v tožbi izrecno navajata, da gre za zemljišče I. kategorije. Prvostopni upravni organ je zato utemeljeno in na podlagi navedenih pravnih norm zavrnil zahtevek tožnikov. Odločba tožene stranke je zato pravilna.

Upravni spisi obsegajo vso za odločitev potrebno dokumentacijo, zato tožbene trditve tožnikov, da je bilo dejansko stanje nepopolno ugotovljeno, ni mogoče upoštevati.

Druge navedbe v tožbi za odločitev niso pomembne. Sodišče je zato na podlagi 2. odstavka 42. člena zakona o upravnih sporih (Uradni list SFRJ, št. 4/77, 60/77) v zvezi s 1. odstavkom 4. člena ustavnega zakona za izvedbo temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (Uradni list RS, št. 1/91-I) tožbo zavrnilo.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.