Sodba Ur 924/92
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1994-01-04

zvišanje odstotka invalidnosti civilnega invalida vojne - nepopolno mnenje zdravniške komisije

Če  je  dejansko  stanje  v  mnenju   posebne   zdravniške   komisije ugotovljeno  nepopolno, upravni organ na takšno mnenje ne more opreti svoje odločbe.

Tožbi se ugodi in se odpravi odločba Sekretariata za občo  upravo  in splošne zadeve občine z dne 1.10.1992.

Tožena stranka je z izpodbijano odločbo ugotovila, da ni pogojev za uvedbo postopka, zato je tožničino zahtevo za zvišanje odstotka invalidnosti civilnega invalida vojne zavrgla. Svojo odločitev je oprla na mnenje posebne zdravniške komisije, ki je na podlagi predloženih izvidov zdravnikov specialistov podala mnenje, da ni verjetno, da je pri tožnici nastala sprememba okvare organizma, ki vpliva na že ugotovljeni odstotek invalidnosti.

Tožnica v tožbi navaja, da je zaradi eksplozije ostankov vojnega materiala - bombe iz druge svetovne vojne - utrpela amputacijo desne roke v podlahti, skrajšanje levega stopala za 3 cm, omejeno gibljivost levega skočnega sklepa, iznakaženost po vidnih brazgotinah, degenerativne spremembe vratne hrbtenice zaradi enostranske fizične obremenitve ter poznejše psihično-depresivne težave. Zdravniška komisija na prvi stopnji je obravnavala le tožničino vidno poškodbo na desni roki in na levi nogi, ostalih učinkov in posledic pa ni niti obravnavala, niti ni upoštevala pravilnika o določanju odstotka vojaške invalidnosti, zlasti ne njegovega določila, ki posebej obravnava invalide - ženske. Meni, da bi ob ponovni oceni invalidnosti morala upoštevati amputacijo desne roke v podlahti, omejeno gibljivost v skočnem sklepu, degenerativne spremembe vratne hrbtenice, iznakaženost in tudi dejstvo, da gre za invalida - žensko, ter da bi morala biti njena invalidnost ocenjena z višjim odstotkom, kot je bila v zadnji odločbi, pri tem pa tudi obravnavano vprašanje upravičenosti do dodatka za postrežbo in tujo pomoč. Zato predlaga, da sodišče izpodbijano odločbo odpravi.

Tožena stranka v odgovoru na tožbo navaja, da je bila izpodbijana odločba izdana na podlagi 109. člena zakona o temeljnih pravicah vojaških invalidov in družin padlih borcev (ZTPVI), ki se po zakonu o civilnih invalidih vojne (ZCIV) uporablja tudi za ugotavljanje invalidnosti civilnih invalidov vojne. Predlaga, naj sodišče tožbo zavrne kot neutemeljeno.

Iz podatkov upravnega spisa, ki ga je tožena stranka poslala v fotokopiji, je razvidno, da je bila tožnici na podlagi mnenja zdravniške komisije I. stopnje z dne 7.5.1979 priznana 80-odstotna civilna invalidnost. Komisija je ugotovila stanje po eksplozijski poškodbi z amputacijo desne podlahti in slabo zaraščenim zlomom leve goleni s prikrajšavo 3 cm. Odstotek invalidnosti je bil določen z upoštevanjem točke 58 in 110 navodil za ugotavljanje odstotka invalidnosti. Izvid in mnenje sta bila v celoti upoštevana v odločbi skupščine občine z dne 18.7.1979.

Tožena stranka je izpodbijano odločbo izdala na podlagi mnenja posebne zdravniške komisije z dne 17.9.1992. Posebna zdravniška komisija je podala mnenje, da ni verjetno, da je pri tožnici nastala sprememba, ki vpliva na ugotovljeni odstotek invalidnosti. V obrazložitvi navaja, da iz izvida zdravnikov specialistov izhaja, da sedanje stanje okvare organizma ni poslabšano. Težave z levo zgornjo okončino so posledica izvina, ki ni v zvezi s prvotno poškodbo. Ta del obrazložitve mnenja je v nasprotju s podatki spisa, ki ga je in kolikor ga je sodišču poslala tožena stranka. Iz teh podatkov namreč izhaja (ambulantni karton z dne 29.4.1991), da je tožnica utrpela konec aprila 1991 zvin levega gležnja, nobene podlage pa ni v spisu za ugotovitev, da je tožnica pred izdajo navedenega mnenja utrpela tudi zvin leve zgornje okončine. Tožnica nasprotno v svoji prošnji za ponovno oceno odstotka invalidnosti navaja, da ji leva roka občasno odpoveduje, po mnenju zdravnikov zaradi preobremenjenosti. Po presoji sodišča je torej dejansko stanje v mnenju posebne zdravniške komisije ugotovljeno nepopolno in tožena stranka takšnega mnenja ne bi smela nekritično vzeti kot dejansko podlago izpodbijane odločbe. Sodišče je moralo v skladu z 2. odstavkom 39. člena zakona o upravnih sporih tožbi ugoditi in izpodbijano odločbo odpraviti.

V nadaljevanju postopka bo morala tožena stranka zahtevati dopolnitev mnenja posebne zdravniške komisije v skladu s podatki, ki so v spisih. Glede na tožničina zatrjevanja o posledicah telesne okvare naj se pri oceni sprememb oziroma odstotka invalidnosti, če so le-te izkazane, upošteva tudi 5. člen pravilnika o ugotavljanju odstotka vojaške invalidnosti (Uradni list SFRJ, št. 7/82 in 14/84 - pravilnik).

PRAVNI POUK: Zoper to sodbo je dovoljena pritožba na poseben senat Vrhovnega sodišča Republike Slovenije v Ljubljani v 15 dneh po njenem prejemu. Pritožbo je možno vložiti pri tem sodišču neposredno ali po pošti, da pa se lahko na zapisnik pri tem sodišču ali na zapisnik pri kateremkoli temeljnem sodišču ali njegovi enoti.

ZCI člen 28, 28/1. Pravilnik o ugotavljanju odstotka vojaške invalidnosti (1982) člen 5.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.