Sodba U 493/92
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1993-03-11

Šteje se, da investitor posega v prostor brez dovoljenja, če odločba o dovolitvi del še ni pravnomočna.

Z izpodbijano odločbo je tožena stranka zavrnila pritožbo tožeče stranke proti odločbi urbanistične inšpekcije z dne 22.11.1991, s katero ji je bila naložena ustavitev adaptacijskih del lokala ..., dokler si ne pridobi odločbe o dovolitvi priglašenih del. V obrazložitvi navaja, da je bila zoper odločbo o dovolitvi priglašenih del z dne 20.5.1991 vložena pritožba, ki je zadržala njeno izvajanje. Na podlagi 1. odstavka 74. člena zakona o urejanju naselij in drugih posegov v prostor je bil zato pravilno izrečen ukrep ustavitve del. Vse ugovore, da so sporna dela dovoljena, ker po 46. členu zakona o graditvi objektov ni bila izdana prepovedna odločba, je zavrnila z utemeljitvijo, da se najprej morajo dela dovoliti po določbah zakona o urejanju naselij in šele potem se priglasijo po zakonu o graditvi objektov.

Tožeča stranka v tožbi navaja, da je adaptacijska dela izvajala na obstoječem objektu. Šlo je za rekonstrukcijo v smislu 1. člena zakona o graditvi objektov in ne za kakršenkoli poseg v prostor v smislu zakona o urejanju naselij in drugih posegov v prostor. Predlaga, da sodišče tožbi ugodi in odpravi izpodbijano odločbo.

Tožena stranka v odgovoru na tožbo vztraja pri napadeni odločbi in predlaga, da sodišče neutemeljeno tožbo zavrne.

V obravnavani zadevi gre za inšpekcijski ukrep po določbi 1. odstavka 74. člena zakona o urejanju naselij in drugih posegov v prostor (ZUN-Uradni list SRS, št. 18/84, 37/85, 29/85, 29/86 in RS, št. 26/90), po kateri organ urbanistične inšpekcije gradnjo ustavi, dokler si investitor ne pridobi lokacijskega dovoljenja oziroma odločbe o dovolitvi priglašenih del. Sporno ni, da je tožeča stranka začela z adaptacijo lokala v hiši ..., preden je odločba o dovolitvi del z dne 25.10.1991 postala pravnomočna. Zmotno je njeno stališče, da za takšno adaptacijo ni potrebno dovoljenje v smislu zakona o urejanju naselij, saj se tudi adaptacije štejejo za poseg v prostor. Za vsak poseg v prostor pa je načeloma potrebno lokacijsko dovoljenje, razen za izjeme določene v 51. členu zakona, za katere zadostuje odločba o dovolitvi priglašenih del. Obe navedeni odločbi učinkujeta šele s pravnomočnostjo, saj se gradbeno dovoljenje lahko izda šele na podlagi pravnomočnega lokacijskega dovoljenja (36. člen zakona o graditvi objektov, Uradni list SRS, št. 34/84 in 29/86-ZGO) in tudi priglasitev del po 46. členu tega zakona, na katero se sklicuje tožnik, predpostavlja najmanj pravnomočno dovoljenje o dovolitvi priglašenih del. Ker je tožeča stranka začela z adaptacijskimi deli preden je odločba o dovolitvi del postala pravnomočna, je izrečeni inšpekcijski ukrep v skladu z določbo 1. odstavka 74. člena zakona o urejanju naselij.

Ker smiselno uveljavljani tožbeni razlog iz 1.točke 1.odstavka 10. člena zakona o upravnih sporih ni podan, je sodišče neutemeljeno tožbo zavrnilo na podlagi 2. odstavka 42. člena ZUS, ki ga je na podlagi 1. odstavka 4. člena ustavnega zakona (Uradni list RS, št. 1/91-I) smiselno uporabilo kot republiški predpis.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.