Sodba U 563/92-5
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1993-04-08

Tožbi je bilo ugodeno, ker gre za uporabo 50. člena carinskega zakona (ne plača se carina pod pogoji, da se uvoženo blago v celoti uporabi v proizvodnji blaga za izvoz in da se najpozneje v enem letu od dneva, ko je šlo čez carinsko črto izvozi v tujino), za blago Trennmittel - mazalni preparat za ločevanje stvari od kalupov - ločilno sredstvo.

Tožbi se ugodi in se odločba Zvezne carinske uprave z dne 28.9.1990 odpravi.

Carinarnica je z odločbo z dne 26.6.1990 naložila tožeči stranki doplačilo carine in drugih uvoznih davščin v znesku 68.035 din za uvoženih 10200 kg mazalnega preparata za ločevanje stvari od kalupov - ločilnega sredstva, ker se navedeno blago ne šteje za reprodukcijski material, ki v celoti prehaja s svojo substanco v končni proizvod in zato zanj ni mogoče uporabiti 50. člen carinskega zakona (CZ).

Pritožo tožeče stranke je tožena stranka zavrnila z izpodbijano odločbo. Ugotovila je, da je uvoženo blago emulzija voska v organskih topilih, ki se v livarnah uporablja kot sredstvo za ločevanje kalupov in s svojo substanco ne postane končni izdelek, ki se izvaža. Zato se za tako blago ne more uporabiti določba 50. člena carinskega zakona. Tožeča stranka je v letu 1990 vložila tožbo na Zvezno sodišče. O njej je to sodišče odločilo na seji dne 3.10.1991, torej po osamosvojitvi Republike Sloveniji. Sodbo Zveznega sodišča z dne 3.10.1991 je treba šteti za neobstoječo, saj je glede na določbo 2. odstavka 4. člena ustavnega zakona za izvedbo temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (Uradni list RS, št. 1/91-I) od 25.6.1991 Vrhovno sodišče Republike Slovenije pristojno za odločanje v upravnih sporih o carinskih zadevah.

Tožeča stranka v tožbi navaja, da se uvoženo blago Trennmittel 150 uporablja v proizvodnji izdelkov, ki so namenjeni za izvoz, zato bi pri obračunu carine morali upoštevati 50. člen carinskega zakona. Sklicuje se na mnenje carinskega laboratorija carinarnice z dne 25.9.1990, v katerem je navedeno, da se sredstvo Trennmittel 150 uporabi oziroma vgradi v izdelek, ki se izvaža. Predlaga, da se izpodbijana odločba odpravi.

Tožena stranka v odgovoru na tožbo navaja, da se Trennmittel kot sredstvo za ločevanje šteje kot blago, za katerega se lahko uporabi določba 50. člena carinskega zakona. Kot surovine in repromaterial po 50. členu carinskega zakona niso mišljeni zgolj tisti proizvodi, ki s svojo substanco postanejo končni izdelki, ki se izvažajo, ampak tudi proizvodi, ki fizično ne postanejo sestavni del novega proizvoda, vendar se v proizvodnem procesu v celoti uporabijo.

Po določbi 1. točke 1. odstavka 50. člena carinskega zakona (Uradni list SFRJ, št. 10/76, 36/79, 52/79, 12/82, 7/84, 25/85, 38/86, 28/88, 40/89, 70/89 in 21/90), ki se po določbi 1. odstavka 4. člena ustavnega zakona za izvedbo temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (Uradni list RS, št. 1/91-I) uporablja kot republiški predpis, se za uvoz surovin in reprodukcijskega materiala ne plača carina pod pogoji, da se uvoženo blago v celoti uporabi v proizvodnji blaga za izvoz in da se najpozneje v enem letu od dneva, ko je šlo čez carinsko črto, izvozi v tujino.

Tožeča stranka je že ob uvozu uveljavljala uporabo 50. člena carinskega zakona, kar je razvidno iz uvozne carinske deklaracije z dne 18.1.1990 in pisne izjave tožeče stranke, da se blago uvaža s konvertibilnega področja in da bo izvoženo na to področje ter da bo skupna vrednost blaga za izvoz najmanj za 50 % večja od vrednosti uvoženega blaga. Glede na ugotovitve carinskega laboratorija carinarnice, da se sredstvo Trennmittel porabi oziroma vgradi v izdelek, ki se izvaža, tožena stranka že zaradi tega ni imela podlage za zavrnitev pritožbe tožeče stranke. To sodišče zato meni, da niso bili izpolnjeni pogoji za naknadno odmero carine in drugih uvoznih dajatev na podlagi 270. člena carinskega zakona.

Izpodbijana odločba je bila kot nezakonita odpravljena na podlagi 2. odstavka 42. člena zakona o upravnih sporih, ki se enako kot carinski zakon uporablja kot republiški predpis.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.