Sodba U 669/93
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1994-07-06

ukrep urbanističnega inšpektorja - odstranitev objekta zaradi nadaljevanja gradnje

Če investitor tudi po vročitvi odločbe o ustavitvi gradnje, z gradnjo nadaljuje, urbanistični inšpektor utemeljeno izda odločbo o odstranitvi objekta.

Z izpodbijano odločbo je tožena stranka zavrnila pritožbo tožnika zoper odločbo urbanistične inšpekcije Uprave inšpekcijskih služb z dne 21.9.1992, s katero je ta inšpekcijski organ odločil, da mora tožnik v roku 20 dni po prejemu odločbe odstraniti pričeto gradnjo poslovnega objekta tlorisne izmere 25,00 x 19,50 m + 14,40 x 6,80 m, ki po višini obsega klet, pritličje in nadstropje, ki ga gradi na zemljišču parc. št. 593/2 in 593/3 ter vzpostaviti prejšnje stanje. Tožena stranka v obrazložitvi izpodbijane odločbe navaja, da je tožnik tudi po vročitvi odločbe o ustavitvi del z dne 19.8.1991 nadaljeval z deli, kar je bilo ugotovljeno na kraju samem dne 28.8.1992, zato je inšpekcijski ukrep utemeljen in v skladu z določbo 3. odstavka 74. člena zakona o urejanju naselij in drugih posegov v prostor. Pritožbeni ugovor v zvezi z vročitvijo zavrača in navaja, da iz predložene povratnice izhaja, da je bila prvostopna odločba o odstranitvi tožniku osebno vročena, kar izhaja iz povratnice, kolikor pa se tožnikova pritožbena navedba nanaša na neosebno vročitev odločbe o ustavitvi gradnje, je ta neutemeljena, ker je bila nepravilna vročitev sanirana z vročitvijo tožnikovemu pooblaščencu. Tožnik s tožbo izpodbija navedeno odločbo zaradi razlogov zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja, kršitev določb postopka in kršitev materialnega zakona. Navaja, da je že od razveljavitve lokacijskega dovoljenja z dne 7.10.1991 v teku postopek za izdajo novega lokacijskega dovoljenja, zato za izdajo odločbe o odstranitvi objekta ni zakonitih pogojev. Nadalje navaja, da o dolžnosti ustavitve gradnje ni bil obveščen ter da je opravljal le nujna sanacijska dela. S sanacijskimi deli je prenehal v trenutku, ko je bil obveščen o dolžnosti ustavitve gradnje. Navaja še, da v postopku ni bil zaslišan ter opozarja na to, da je z inšpekcijskim ukrepom odrejeno tudi rušenje zidov, zgrajenih pred trinajstimi leti. Predlaga, da sodišče izpodbijano odločbo odpravi.

Tožena stranka v odgovoru na tožbo vztraja pri izpodbijani odločbi zaradi razlogov njene obrazložitve in predlaga, da sodišče tožbo zavrne kot neutemeljeno.

Izpodbijana odločba temelji na določbi 3. odstavka 74. člena zakona o urejanju naselij in drugih posegov v prostor (Uradni list SRS, št. 18/84, 37/85, 29/86 in Uradni list RS, št. 26/90 - ZUN), po kateri izda organ urbanistične inšpekcije odločbo o odstranitvi objekta, med drugim tudi v primeru, če ugotovi, da se investitor ne ravna po odločbi o ustavitvi gradnje in brez lokacijskega dovoljenja z gradnjo nadaljuje. Če torej urbanistični inšpektor tako dejansko stanje ugotovi, ravna pravilno in zakonito, če investitorju naloži, da objekt odstrani. Da tako dejansko stanje za uporabo spornega inšpekcijskega ukrepa v tem primeru obstoji, izhaja iz podatkov spisa. Tožniku je bilo z odločbo urbanistične inšpekcije Uprave inšpekcijskih služb z dne 19.8.1991 naloženo, da takoj po prejemu te odločbe ustavi gradnjo spornega poslovnega objekta do pridobitve lokacijskega dovoljenja. Navedena odločba o ustavitvi gradnje je bila vročena tožnikovemu pooblaščencu dne 6.12.1991, kar izhaja iz podpisane vročilnice. Da je tudi po vročitvi ustavitvene odločbe tožnik nadaljeval z deli, izhaja iz zapisnika o inšpekcijskem pregledu z dne 28.8.1992. Ker je torej tožnik po 6.12.1991, ko mu je bila vročena ustavitvena odločba, z gradnjo nadaljeval, pri čemer v tožbi sam navaja, da je postopek za izdajo lokacijskega dovoljenja še v teku in torej ni sporno, da mu lokacijsko dovoljenje ni bilo izdano, je bila na tako dejansko stanje določba 3. odstavka 74. člena navedenega zakona pravilno uporabljena. Tožnikov ugovor, da v postopku ni bil zaslišan, ne more vplivati na drugačno odločitev v stvari. Zakon o urejanju naselij in drugih posegov v prostor namreč v 76. členu izrecno določa, da organ urbanistične inšpekcije odloča o odstranitvi gradnje v skrajšanem postopku brez zaslišanja strank.

Ker je glede na navedeno izpodbijana odločba pravilna in zakonita, tožba pa neutemeljena, je moralo sodišče tožbo zavrniti na podlagi 2. odstavka 42. člena zakona o upravnih sporih, ki ga je sodišče uporabilo kot republiški predpis skladno z določbo 1. odstavka 4. člena ustavnega zakona za izvedbo temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (Uradni list RS, št. 1/91-I).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.