Sodba U 583/92
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1993-10-07

ukrep urbanističnega inšpektorja - odstranitev počitniškega objekta in vzpostavitev prejšnjega stanja - nadaljevanje del po vročitvi ustavitvene odločbe

Če investitor po vročitvi odločbe o ustavitvi gradnje nadaljuje z deli, je odločba o odstranitvi objekta utemeljena.

Z izpodbijano odločbo je tožena stranka zavrnila pritožbo tožnika zoper odločbo z dne 15.5.1992, s katero je urbanistični inšpektor odločil, da mora tožnik v roku 14 dni po prejemu odločbe odstraniti počitniški objekt tlorisne dimenzije 7,70 m x 5,16 m ter armirano betonsko greznico tlorisne dimenzije 2,25 x 2,25 m in višine 1,50 m, na zemljišču parc.št. 1151/11 ter vzpostaviti prejšnje stanje. Po presoji tožene stranke je navedeni inšpekcijski ukrep, ki temelji na 3. odstavku 74. člena zakona o urejanju naselij in drugih posegov v prostor, pravilen in zakonit, ker je tožnik po prejemu odločbe o ustavitvi gradnje z dne 10.12.1991 z deli nadaljeval, kar je bilo ugotovljeno na kraju samem dne 4.5.1992. Tožena stranka zavrača pritožbene navedbe in navaja, da na drugačno odločitev o stvari ne morejo vplivati razlogi, ki so tožnika pripeljali do nedovoljene gradnje kot tudi ne, da v drugih primerih nedovoljenih gradenj na tem območju urbanistični inšpektor ni ukrepal.

Tožnik izpodbija navedeno odločbo tožene stranke in kot tožbeni razlog navaja zmotno ugotovljeno dejansko stanje in nepravilno uporabo materialnega zakona. Navaja, da mu je bilo ob nakupu zemljišča s strani občine in krajevne skupnosti zagotovljeno, da bo na tem zemljišču mogoča individualna gradnja, vendar vprašanje zazidljivosti še do danes ni rešeno. Tudi sosednji objekti so zgrajeni brez ustreznih dovoljenj. Meni, da bi mu moral urbanistični inšpektor naložiti, da v enem mesecu zaprosi za izdajo lokacijskega dovoljenja in šele v primeru, če ne bi tako ravnal, bi bila utemeljena izdaja odločbe o ustavitvi gradnje. Ker pa je tožnik zahteval izdajo lokacijskega dovoljenja za sporni objekt in je postopek v teku je izpodbijana odločba nezakonita, zato predlaga njeno razveljavitev.

Tožena stranka v odgovoru na tožbo vztraja pri izpodbijani odločbi iz razlogov njene obrazložitve in predlaga, da sodišče tožbo zavrne kot neutemeljeno.

Izpodbijana odločba temelji na določbi 3. odstavka 74. člena zakona o urejanju naselij in drugih posegov v prostor (Uradni list SRS, št. 18/84, 37/85, 29/86 in Uradni list RS, št. 26/90 - ZUN), po kateri izda organ urbanistične inšpekcije odločbo o odstranitvi objekta med drugim tudi v primeru, če ugotovi, da se investitor ne ravna po odločbi o ustavitvi gradnje in brez lokacijskega dovoljenja z gradnjo nadaljuje. Če torej urbanistični inšpektor tako dejansko stanje ugotovi, ravna pravilno in zakonito, če investitorju naloži, da objekt odstrani. Da tako dejansko stanje v obravnavanem primeru obstoji izhaja iz podatkov spisa in tudi tožnik v tožbi ne navaja nič, kar bi kazalo na to, da dejansko stanje ni tako, kot ga ugotavlja tožena stranka. Tožnik je po 13.12.1991, ko mu je bila vročena odločba o ustavitvi gradnje spornega objekta, z gradnjo nadaljeval, kar je razvidno iz zapisnika o inšpekcijskem pregledu z dne 4.5.1992, česar niti ne zanika. Glede na tako dejansko stanje je bila določba 3. odstavka 74. člena pravilno uporabljena in inšpekcijski ukrep utemeljen. Dejstvo, da je tožnik zahteval izdajo lokacijskega dovoljenja ob tem, ko mu lokacijsko dovoljenje ni bilo izdano, ne more vplivati na drugačno odločitev o stvari, kot tudi ne sklicevanje tožnika na nedovoljene gradnje sosedov, ki niso predmet tega postopka.

Glede na navedeno je izpodbijana odločba zakonita, zato je moralo sodišče tožbo zavrniti na podlagi 2.odstavka 42.člena zakona o upravnih sporih, ki ga je sodišče uporabilo kot republiški predpis skladno z določbo 1. odstavka 4. člena ustavnega zakona za izvedbo temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (Uradni list RS, št. 1/91-I).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.