Sodba U 271/92-12
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1993-03-04

Priglašena dela morajo biti v skladu s sprejetimi prostorskimi izvedbenimi akti.

Tožena stranka je z izpodbijano odločbo zavrnila pritožbo tožečih strank proti odločbi (v nadaljevanju tudi: odločba prve stopnje), s katero je Sekretariat za družbeni razvoj občine dne 11.10.1991 dovolil investitorici ... iz ..., priglašena dela za gradnjo garažnega prizidka bruto gradbene površine 20 m2 na parc. št. 269. Prvostopna odločba je bila izdana v ponovljenem postopku, potem, ko je tožena stranka po pritožbi tožnikov zaradi nepopolno ugotovljenega dejanskega stanja odpravila odločbo organa prve stopnje, s katero je dne 24.9.1990 v tej zadevi odločil enako.

Tožniki so sosedje investitorke. V pritožbi so navedli, da je med sosedi obstajal dogovor, da se med hišama nič ne gradi. Garaža jim bo jemala svetlobo, ogrožala jih bo s hrupom in izpušnimi plini. Garaža bo stala pod okni njihovih spalnic. V odločbi prve stopnje ni navedeno mnenje požarno varnostnega inšpektorja. Tožena stranka bo imela po izgradnji spornega objekta dve garaži. Novo bi lahko zgradila na drugi strani svoje hiše, kjer ne bi motila sosedov. ... je invalidsko upokojena zaradi živcev, potrebuje miru in počitka. Tudi tožniki so imeli ob meji provizoričen objekt - kokošnjak, ki so ga pa odstranili.

Tožena stranka je pritožbo zavrnila. Ugotovila je, da je odločba prve stopnje izdana v skladu z določbo 2. odstavka 62. člena zakona o urejanju naselij in drugih posegov v prostor (ZUN - Uradni list SRS, št. 18/84, 37/85 in 29/86 ter Uradni list RS, št. 26/90). Objekt, ki ga želi graditi investitorica je pomožni objekt v smislu 8.tč. 2. člena odloka o pomožnih objektih (Uradni vestnik Gorenjske, št. 17/86). Parc. št. 269 spada v ureditveno območje S 1/8, določeno v odloku o prostorskih ureditvenih pogojih v občini ... (Uradni vestnik Gorenjske, št. 17/86 - v nadaljevanju tudi: PUP). Tu so dovoljeni vsi posegi, razen dopolnilnih gradenj. Iz dopisa sanitarnega inšpektorja z dne 3.10.1991 izhaja, da objekt s sanitarnih vidikov ne more motiti sosednih objektov. Objekt tožnikov ne bo prizadet pri osvetljenosti. Uporaba garaže za en osebni avto ne more povzročiti takšnega hrupa in onesnaževanja, da bi to lahko škodljivo vplivalo na življenje in zdravje ljudi. Soglasje je dal tudi požarno varstveni inšpektor. Tudi okoliščina, da bo imela investitorica dve garaži, ni odločilna za izdajo dovoljenja. Dejstvo, da so tožniki prestavili svoj provizorij, ki so ga imeli ob meji, pa ni stvar tega postopka.

Zoper takšno odločitev so tožniki sprožili upravni spor. V tožbi ponavljajo pritožbene navedbe. Navajajo še, da ne soglašajo z ugotovitvami občinskih inšpektorjev glede varstva okolja in glede požarne varnosti. Navajajo, da je ... živčna bolnica. Gre za posebne okoliščine, ki bi jih morali upoštevati tudi upravni organi. Smiselno predlagajo odpravo izpodbijane odločbe.

Tožena stranka je na tožbo odgovorila. Vztraja pri izpodbijani odločbi in se sklicuje na razloge, navedene v njeni obrazložitvi.

Tožena stranka je v izpodbijani odločbi pravilno odgovorila na vse pritožbene navedbe tožnikov. Glede pravnih podlag za izdajo odločbe prve stopnje se sodišče v celoti sklicuje na obrazložitev v izpodbijani odločbi. Garaža za en osebni avtomobil pri družinski stanovanjski hiši, do 20 m2 bruto zazidane površine, je pomožni objekt v skladu z določbo 8. točke 2. člena odloka o pomožnih objektih v Občini .... Glede na to za graditev takšnega objekta po določbi 2. odstavka 51. člena zakona o urejanju naselij in drugih posegov v prostor, ni potrebno lokacijsko dovoljenje, ampak zadostuje odločba o dovolitvi priglašenih del (2. odstavek 62. člena zakona). V ureditvenem območju s 1/8, kjer se nahaja parcela 269, so po PUP dovoljeni vsi posegi, razen dopolnilne gradnje, torej skladno z določbo 8. točke 6. člena PUP tudi gradnja pomožnih objektov. Odločba prve stopnje ugotavlja, da je sanitarni inšpektor dal dne 12.7.1991 mnenje, da predvideni objekt s sanitarnih vidikov v ničemer ne more motiti sosednih objektov. Iz tega mnenja tudi izhaja, da bo objekt toliko odmaknjen od parcelne meje, da ga bo možno vzdrževati po lastnem zemljišču. Nadalje je ugotovljeno, da gradnja ne bo prizadela osvetljenosti bivalnih prostorov tožnikov. S tem so izpolnjeni tudi pogoji, določeni v 2. in 3. alinei 33. člena PUP. To mnenje je sanitarni inšpektor še potrdil z dopisom dne 3.10.1991. Ravno tako je ob ogledu dne 12.7.1990 sodeloval tudi požarni inšpektor UISG, ki je na zapisniku potrdil, da so ob predvideni gradnji izpolnjeni požarno varnostni pogoji. To svojo odločitev je potrdil pozneje še z dopisom dne 24.10.1991.

Iz navedenega izhaja, da je tožena stranka pravilno ugotovila, da so ob izdaji odločbe prve stopnje upoštevani vsi navedeni predpisi in je pritožbo tožnikov utemeljeno zavrnila.

Glede na navedeno je izpodbijana odločba pravilna in zakonita, zato je sodišče tožbo zavrnilo.

Sodišče je odločilo z uporabo določbe 2. odstavka 42. člena zakona o upravnih sporih. To določbo je uporabilo kot republiški predpis po določbi 1. odstavka 4. člena ustavnega zakona za izvedbo temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (Uradni list RS, št. 1/91 - I).

ZUN člen 62. PUP člen 6, 6-8, 33, 33-2-3.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.