Sodba U 350/92
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1993-02-04

uskladitev del s pogoji odločbe o dovolitvi priglašenih del - ukrep urbanističnega inšpektorja

Če so gradbena dela izvedena v nasprotju z dovoljenimi deli, urbanistični inšpektor odredi uskladitev del s pogoji odločbe o dovolitvi del, kadar je uskladitev možna.

Z izpodbijano odločbo je tožena stranka zavrnila pritožbo tožnikov proti odločbi Uprave za inšpekcijske službe občin z dne 20.1.1992, s katero jim je bilo naloženo, da v roku 45 dni po prejemu odločbe uskladijo dvoriščno ograjo ob vzhodni meji zemljišča parcela št. 246 v dolžini cca 44 m s pogoji, določenimi v izreku odločbe o dovolitvi priglašenih del z dne 3.9.1991, kar pomeni, da so dolžni odstraniti leseni opaž - deske. Vse pritožbene ugovore je zavrnila z obrazložitvijo, da se inšpekcijski postopki lahko izvajajo tudi v primerih, ko so objekti že zgrajeni. Ker tožniki izvedbe obstoječe ograje niso uskladili z odločbo o dovolitvi priglašenih del, je organ prve stopnje v skladu z določbo 1. odstavka 75. člena zakona o urejanju naselij in drugih posegov v prostor pravilno naložil njeno uskladitev.

Tožniki v tožbi uveljavljajo tožbena razloga nepravilne ugotovitve dejanskega stanja in napačne uporabe materialnega prava. V obrazložitvi navajajo, da so ograjo zgradili v letu 1985, ko za takšno gradnjo ni bilo potrebno dovoljenje. Inšpekcijski postopek pa se vodi po odloku, ki je začel veljati šele v letu 1986 in nima retroaktivne veljave. Postopek proti ... je zastaran, ker se je postopek začel pet let po zgraditvi ograje. Odločba prve stopnje je tudi nerazumljiva, saj se meša inšpekcijski postopek z upravnim postopkom. Izvršitev sporne odločbe tudi ni mogoča, ker ograje ni mogoče prilagoditi pogojem odločbe o dovolitvi priglašenih del, ne da bi jo v celoti porušili skupaj s konstrukcijskim železnim delom. Smiselno predlagajo, da sodišče tožbi ugodi in odpravi izpodbijano odločbo.

Tožena stranka v odgovoru na tožbo vztraja pri napadeni odločbi in predlaga, da sodišče neutemeljeno tožbo zavrne.

V obravnavani zadevi gre za inšpekcijski ukrep po določbi 1. odstavka 75. člena zakona o urejanju naselij in drugih posegov v prostor (Uradni list SRS, št. 18/84, 37/85, 29/86 in RS št. 26/90- ZUN), po kateri organ urbanistične inšpekcije odredi, da se izvedena dela uskladijo s pogoji odločbe o dovolitvi priglašenih del, če se gradbena dela izvajajo v nasprotju s pogoji, določenimi v odločbi o dovolitvi del. Tožniki ne izpodbijajo dejanske ugotovitve, da jim je z odločbo z dne 3.9.1991 dovoljena postavitev ograje ob vzhodni meji zemljišča parcela št. 246 iz betonskega pasovnega temelja višine do 30 cm, kovinski soh in ogrodja na katerega se pritrdi lesene elemente (diagonalno nameščeni leseni križi) ali žičnato pletivo, pri čemer skupna višina ograje ne sme presegati 1,20 m. Sporna tudi ni nadaljna ugotovitev, da je sporna ograja visoka cca 1,80 do 2 m in da so na kovinske nosilce vertikalno nameščene opažne deske brez razmaka. Glede na takšno dejansko stanje je pravilen zaključek, da obstoječa ograja ni usklajena z ograjo, kakršno tožniki smejo zgraditi. Odločilne dejanske okoliščine so tako po oceni sodišča v zadostni meri razčiščene in je ta tožbeni ugovor neutemeljen.

Tožniki se morajo zavedati, da smejo zgraditi oziroma imeti samo takšno ograjo, kot je dovoljena z odločbo z dne ki je podlaga za izrečeni ukrep. Navedena odločba je po podatkih spisa pravnomočna, zato ni mogoče upoštevati tožbenih ugovorov, ki se po vsebini nanašajo na odločbo o dovolitvi del. Ker so torej tožniki zgradili drugačno ograjo kot je dovoljena, je organ prve stopnje v skladu z določbo 1. odstavka 75. člena navedenega zakona pravilno naložil tožnikom, da izvedena dela uskladijo s pogoji odločbe o dovolitvi priglašenih del. Materialno pravo je bilo torej pravilno uporabljeno in je tudi ta tožbeni ugovor neutemeljen. Ne drži tudi trditev, da uskladitev ni mogoča. S sporno odločbo je tožnikom naložena odstranitev opažnih desk, ki so pritrjene na kovinske nosilce. Splošno znano pa je, da je tako pritrjene deske vedno mogoče odstraniti. Izrek sporne odločbe je torej dovolj jasen in tudi izvršljiv. Smiselno zatrjevani tožbeni razlog bistvene kršitve pravil postopka tako ni podan. Neutemeljen je tudi tožbeni ugovor glede zastaranja postopka proti ..., saj citirani zakon za inšpekcijsko nadzorstvo ne določa zastaranja.

Ker uveljavljani tožbeni razlogi iz 1. odstavka 10. člena zakona o upravnih sporih niso podani, je sodišče neutemeljeno tožbo zavrnilo na podlagi 2. odstavka 42. člena ZUS, ki ga je na podlagi 1. odstavka 4. člena ustavnega zakona (Uradni list RS, št. 1/91-I) smiselno uporabilo kot republiški predpis.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.