Sodba U 1191/92-7
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1993-04-08

prepoved opravljanja dejavnosti - stvarna pristojnost pritožbenega organa

O prepovedi opravljanja dejavnosti žagarstva je na drugi stopnji pristojno odločiti ministrstvo, v katerega pristojnosti so zadeve malega gospodarstva in obrti.

Tožbi se ugodi in se odločba Ministrstva za trgovino, Ljubljana z dne 20.11.1992 odpravi.

Sekretariat za gospodarstvo in finance občine je z odločbo z dne 15.9.1992 tožnici prepovedal opravljanje dejavnosti "žagarstvo" (1. točka izreka) in odločil, da velja odločba takoj (2. točka izreka), po njeni pravnomočnosti se prenehanje obratovalnice po uradni dolžnosti vpiše v register obratovalnic (3. točka izreka), pritožba pa ne zadrži izvršitve odločbe (4. točka izreka). Skladno s poukom o pravnem sredstvu se je tožnica pritožila na Ministrstvo za malo gospodarstvo v Ljubljani, ki je pritožbo odstopilo toženi stranki. Ta je z izpodbijano odločbo pritožbo zavrnila.

Tožnica v tožbi navaja, da je vprašanje stvarne pristojnosti tožene stranke ostalo nepojasnjeno, izpodbijana odločba pa je tudi sicer nerazumljiva, izdana v nasprotju z določbami upravnega postopka in obrtnega zakona, ne navaja prave pravne podlage, nepravilno pa je tudi ugotovljeno dejansko stanje. Ni niti jasno, ali se z izpodbijano odločbo nadaljuje postopek odvzema obrtnega dovoljenja, v katerem je Ministrstvo za malo gospodarstvo prejšnjo odločbo prve stopnje odpravilo. Med drugim meni, da bi morala biti, kolikor gre morda za nov postopek, o tem seznanjena in imeti možnost v postopku sodelovati in navesti okoliščine, ki so bistvene za odločitev, saj ima dovoljenje za opravljanje dejavnosti "žagarstvo" na svojem domu, kjer je sedež njene obratovalnice, žaga sama pa je instalirana na prostem. Predlaga, da sodišče izpodbijano odločbo odpravi.

Tožena stranka je sodišču predložila upravne spise, ki se nanašajo na zadevo, na tožbo pa ni odgovorila.

Z izpodbijano odločbo je tožena stranka zavrnila tožničino pritožbo zoper odločbo prve stopnje z dne 15.9.1992, ki je bila izdana na podlagi 95. in 149. člena obrtnega zakona (Ur.list SRS, št. 35/88 in 24/89 - OZ). Glede na dejavnost, katere opravljanje je bilo z odločbo občinskega upravnega organa prepovedano (žagarstvo), gre za zadevo s področja malega gospodarstva in obrti, kar pomeni, da tožena stranka o tožničini pritožbi ni bila pristojna odločiti, ampak bi moralo o pritožbi odločiti Ministrstvo za malo gospodarstvo, ki po določbi 12. člena zakona o organizaciji in delovnem področju republiške uprave (Ur.list RS, št. 27/91) opravlja zadeve, ki se nanašajo na malo gospodarstvo in obrt.

Tožena stranka je torej odločila na drugi stopnji o zadevi, o kateri ni bila stvarno pristojna odločiti. Že zaradi tega je izpodbijana odločba nezakonita. Zato je sodišče tožbi ugodilo, pri čemer drugih tožbenih ugovorov niti ni obravnavalo, ker se nanašajo na odločitev stvarno nepristojnega organa. Izpodbijano odločbo je sodišče odpravilo na podlagi 2. odstavka 42. člena zakona o upravnih sporih, ki se uporablja kot republiški predpis po 1. odst. 4. člena ustavnega zakona za izvedbo Temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (Ur.list RS, št. 1/91-I).

Glede na to sodbo naj tožena stranka zadevo odstopi pristojnemu organu, sedaj Ministrstvu za gospodarske dejavnosti, da odloči o tožničini pritožbi zoper odločbo Sekretariata za gospodarstvo in finance občine Sevnica št. 313-7/90-3 z dne 15.9.1992.

ObrZ člen 95, 149. Zakon o organizaciji in delovnem področju republiške uprave člen 12. Zakon o vladi Republike Slovenije člen 32.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.