Sodba U 1021/92
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1994-02-28

sprememba podatkov v uvozni carinski deklaraciji - pogoji - kršitev pravil upravnega postopka

Podatki v uvozni carinski deklaraciji (UCD) se smejo spremeniti le na način in pod pogoji 270. in 271. člena carinskega zakona (CZ). Če je točna trditev tožeče stranke, da so dimenzije uvoženih gum v colah, ki se uporabljajo le za delovne stroje - damperje in nikoli za tovornjake, potem je vprašljiva ugotovitev ob pregledu blaga, da stanje blaga ustreza podatkom v uvozni carinski deklaraciji, saj obema podatkoma ni moglo ustrezati.

Tožbi se ugodi in se odpravi odločba Republiške carinske uprave z dne 5.11.1992.

Z izpodbijano odločbo je tožena stranka zavrnila pritožbo tožeče stranke proti odločbi carinarnice z dne 16.4.1992, s katero je navedeni prvostopni organ zavrnil prošnjo tožeče stranke za revizijo carinskega postopka po uvozni carinski deklaraciji z dne 4.2.1992. V obrazložitvi izpodbijane odločbe tožena stranka meni, da je prvostopni organ pravilno ravnal, ko je izdal prvostopno odločbo. Po njenem mnenju gre v danem primeru za problem razvrščanja blaga v tarifne številke po zakonu o carinski tarifi. V navedeni uvodni carinski deklaraciji je deklarant sporno blago uvrstil v tarifni številki 40 11 20904 in 40 13 10908, pri obeh imenovanjih blaga pa navedel, da gre za gume oziroma zračnice za kamione in ne za damperje. Opravljen je bil tudi pregled blaga, pri katerem je bilo ugotovljeno, da podatki ustrezajo dejanskemu stanju blaga, čemur tudi deklarant ni ugovarjal v smislu določb 263. člena carinskega zakona. V konkretnem primeru ni izpolnjen nobeden izmed pogojev po določbi 1. odstavka 271. člena carinskega zakona, saj ni bila priložena nobena listina, ki bi lahko utemeljevala neusklajenost podatkov. Pregleda blaga pa ni več mogoče opraviti, saj je blago šlo izpod carinskega nadzora. Poleg tega pa blaga ni več mogoče nedvomno identificirati. Faktura z dne 28.12.1991, ki je bila priložena pri uvoznem carinjenju blaga, vsebuje naziv blaga, količino in ceno. V njej pa ni podatka o tem, kakšnemu vozilu so gume oziroma zračnice namenjene. Zato je tožena stranka na podlagi 240. člena zakona o splošnem upravnem postopku (ZUP) zavrnila pritožbo tožeče stranke proti prvostopni odločbi.

Tožeča stranka v tožbi navaja, da iz samih oznak gum in zračnic v fakturi izhaja, da so gume in zračnice namenjene za damperje in ne za kamione. Oznake v fakturi za gume pomenijo namreč dimenzije gum, in sicer višino in širino gume ter premer obroča, kar vse je v colah. Take dimenzije gum pa se uporabljajo le za delovne stroje - damperje in nikoli za tovornjake. Tožena stranka bi že na podlagi dimenzij gum, ki so navedene v fakturi, lahko ugotovila, za kakšna vozila so namenjene. To bi lahko ugotovila tudi zaradi tega, ker ima v svoji sestavi strokovnjake, ki na podlagi 281. člena carinskega zakona izdajajo potrdila o razvrščanju blaga po carinski tarifi. Tožeča stranka v dokaz, da so gume res za damperje in ne za kamione, prilaga prospekt. Zaradi podatkov v navedeni fakturi in dejansko tudi v sami uvozni carinski deklaraciji pa se po mnenju tožeče stranke morajo gume uvrstiti v tarifno številko 4011.2011 s carinsko stopnjo prosto in ne v tarifno številko 4011.209 s carinsko stopnjo 18 %; ter zračnice v tarifno številko 4013.102 s carinsko stopnjo prosto in ne v tarifno številko 4013.109 s carinsko stopnjo 18 %. Da se uvrščajo gume in zračnice v drugo tarifno številko, izhaja tudi iz dimenzij gum, saj se v predlagano tarifno številko uvrščajo gume in zračnice za damperje dimenzije nad 24 col. Zato tožeča stranka smatra, da je tožena stranka nepravilno uporabila določbo 1. odstavka 271. člena carinskega zakona in da je nepravilno ugotovila dejansko stanje. Meni, da je tožba v celoti utemeljena. Predlaga, da sodišče odpravi izpodbijano odločbo.

V odgovoru na tožbo tožena stranka prereka tožbene navedbe in vztraja pri razlogih izpodbijane odločbe. Predlaga, da sodišče zavrne tožbo kot neutemeljeno.

Tožena stranka pravilno ugotavlja, da se podatki v UCD, od katerih je odvisen obračun carine in drugih uvoznih davščin, smejo spremeniti na način in pod pogoji, predpisanimi v 270. in 271. členu CZ. Sodišče ne dvomi v sprejeto ugotovitev, da pregleda uvoženega blaga ni mogoče več opraviti. Toda tožeča stranka je že v pritožbi zatrjevala, kar ponavlja v tožbi, da iz dimenzij uvoženih gum in zračnic, katere so navedene v priloženi fakturi in UCD, izhaja, da se takšne gume vedno rabijo le za damperje in nikoli za kamione. Točno je sicer, da je po podatkih spisa ob uvozu bil opravljen pregled blaga in potrjeno, da podatki, vpisani v deklaracijo, ustrezajo stanju blaga. Toda ob tem ni mogoče prezreti, da so v fakturi z dne 28.12.1991 navedene dimenzije gum in zračnic brez navedbe, za kakšna vozila se uporabljajo te gume. Enaki podatki glede dimenizij gum in zračnic so navedeni tudi v UCD, s pristavkom za kamione. Če je točna trditev tožeče stranke, da so navedene dimenzije gum v colah, ki pomenijo višino in širino gum ter premer obroča, ki se uporabljajo le za delovne stroje - damperje in nikoli za kamione, potem je vprašljiva ugotovitev ob pregledu blaga, da stanje blaga ustreza podatkom v UCD, saj obema podatkoma ni moglo ustrezati. Na navedeni odločilni pritožbeni ugovor, da če iz dimenzij gum in zračnic izhaja, da gre za gume in zračnice za delovne stroje, tožena stranka ni odgovorila, s čemer so bila kršena pravila postopka, saj mora organ druge stopnje presoditi vse pritožbene navedbe in obrazložiti, zakaj jih šteje za neutemeljene (2. odstavek 245. člena ZUP). Zato sodišče izpodbijane odločbe v celoti niti ne more preizkusiti.

Tožena stranka bo torej morala presoditi tudi ta pritožbeni ugovor. Upoštevajoč znane podatke o dimenzijah gum in zračnic, ki so navedeni v UCD in se ujemajo s priloženo fakturo in glede na znanje, s katerim razpolagajo delavci carine, bo morala ugotoviti, ali že znani podatek o dimenzijah gum in zračnic sam zase točno opredeljuje vozila, za katera je namenjen, to je delovne stroje - damperje. Če bi se izkazalo, da že ta podatek, ki je naveden v UCD in priloženi fakturi, nedvoumno opredeljuje sporne gume kot gume za delovne stroje, potem bi po mnenju sodišča, tožeča stranka lahko zahtevala spremembo podatkov v UCD glede razvrstitve tega blaga (270. člen ZC).

Iz navedenega je razvidno, da so bila kršena pravila postopka, kar je lahko vplivalo na dejansko stanje, zaradi česar je vprašljiva tudi pravilna uporaba materialnega prava. Zato je sodišče tožbi ugodilo in izpodbijano odločbo odpravilo na podlagi 2. odstavka 39. člena zakona o upravnih sporih.

Na podlagi določbe 1. odstavka 4. člena ustavnega zakona za izvedbo temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (Uradni list RS, št. 1/91-I) je sodišče določbe carinskega zakona, zakona o splošnem upravnem postopku in zakona o upravnih sporih smiselno uporabilo kot republiške predpise.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.