Sodba U 814/92-4
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1993-03-18

Obratovalnici sme podjetje, ki je registrirano za uvoz, prodajati proizvode - reprodukcijski material pod pogojem, da se proizvodi prodajajo na podlagi pisne naročilnice kupca ob obvezni izdaji fakture in ob brezgotovinskem plačilu (z virmanom z žiro računa kupca na žiro račun prodajalca).

Z izpodbijano odločbo je tožena stranka zavrnila tožnikovo pritožbo proti odločbi Uprave za družbene prihodke občine z dne 11.10. 1991, s katero je bil tožniku obračunan davek od prometa proizvodov v znesku 61.673,30 SLT za kupljene proizvode po računu z dne 30.7.1991, in sicer po stopnji 20 %. Ker je tožnik že plačal prometni davek po znižani stopnji (3 %), je dolžan doplačati razliko v višini 56.150.30 SLT in zakonite zamudne obresti od 4.8.1991 dalje. Ugotovila je, da je prvostopna odločba zakonita in da tožnik ni upravičen do znižane stopnje prometnega davka, ker motorno kolo Yamaha ni bilo kupljeno pod pogoji in na način iz 7. člena zakona o začasnih ukrepih o davku od prometa proizvodov in storitev. Glede izreka o plačilu zamudnih obresti se tožena stranka sklicuje na določbo 28. člena citiranega zakona.

Tožnik v tožbi navaja, da je ostalo dejansko stanje nepopolno ugotovljeno, ker tožena stranka v obrazložitvi izpodbijane odločbe citira, da osebni avtomobili ne spadajo med opremo, za katero se plačuje temeljni prometni davek po znižani stopnji, on pa ni kupil osebnega avtomobila, ampak motorno kolo. Nadalje navaja, da je del kupnine plačal preko svojega žiro računa, ostali del kupnine pa je moral plačati s tujo valuto. S to pomembno okoliščino se tožena stranka ni ukvarjala, kar pomeni, da je tudi v tem delu dejansko stanje nepopolno ugotovljeno, kar je tudi razlog za odpravo odločbe. Tožena stranka v odgovoru na tožbo navaja, da med opremo, za katero se plačuje davek po znižani stopnji 3 %, ne spadajo le osebni avtomobili, pač pa tudi motorna kolesa. Sicer pa motorno kolo Yamaha ne more predstavljati osnovnega sredstva pri opravljanju tožnikove dejavnosti - kovinoplastika in orodjarstvo. Ne glede na to niso bili izpolnjeni vsi pogoji, določeni v 7. členu zakona o začasnih ukrepih o davku od prometa proizvodov in storitev (brezgotovinsko plačilo). Tožena stranka predlaga, da se tožba zavrne.

Po določbi 2. točke prvega odstavka 7. člena v zvezi s 3. točko 6. člena zakona o začasnih ukrepih o davku od prometa proizvodov in storitev (Uradni list SFRJ, št. 4/91), ki se na podlagi 1. odstavka 4. člena ustavnega zakona za izvedbo Temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije uporablja kot republiški predpis, sme obratovalnici, ki se ukvarja s proizvodno dejavnostjo, prodajati proizvode - reprodukcijski material trgovsko podjetje, ki je registrirano za promet na debelo, ali podjetje, ki je registrirano za uvoz, pod pogojem, da se proizvodi prodajajo na podlagi pisne naročilnice kupca ob obvezni izdaji fakture in ob brezgotovinskem plačilu (z virmanom z žiro računa kupca na žiro račun prodajalca).

Prvostopni organ je ugotovil, da je tožnik sicer izdal naročilnico in prodajalec račun, vendar je bilo plačilo izvršeno gotovinsko, kar tožnik niti ne oporeka. Tako niso bili izpolnjeni vsi pogoji, ki so določeni v tarifni številki 8. Iz prve opombe k tej tar. št. jasno izhaja, da se od opreme, ki ni kupljena pod pogoji in na način iz 7. člena tega zakona, se plačuje davek po stopnjah iz ustreznih tarifnih številk te tarife.

Tožnik utemeljeno opozarja na pomanjkljivost izpodbijane odločbe, ki izrecno omenja v obrazložitvi, da osebni avtomobili ne spadajo med opremo, za katero se plačuje znižani prometni davek. Ta povsem nepotrebna navedba na samo odločitev tožene stranke nima nobenega vpliva, saj je tožena stranka enako kot prvostopni organ oprla svojo odločitev na tarif. št. 8. in 7. člen citiranega zakona.

Tožnik je davčni zavezanec kot kupec motornega vozila , za katero je obvezna letna registracija (7. odst. 11. člena cit. zakona). Kot tak plača obračunani prometni davek v petih dneh po nastanku obveznosti obračunanega davka od prometa proizvodov (34. člen). Obveznost obračuna davka od prometa proizvodov nastane takrat, ko je opravljen promet proizvodov, za katerega je predpisano plačilo prometnega davka (2. odst. 26. člena). V danem primeru je bil promet opravljen 30.7.1991, petdnevni rok za plačilo pa se izteče 4.8.1991. Zato je tudi izrek o zamudnih obrestih v skladu s citiranim zakonom.

Glede na navedeno sodišče ugotavlja, da uveljavljani izpodbojni razlog ni podan ter da je izpodbijana odločba zakonita. Tožba je bila zavrnjena na podlagi 2. odst. 42. člena zakona o upravnih sporih, ki se uporablja kot republiški predpis po 1. odstavku 4. člena ustavnega zakona za izvedbo Temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (Ur. list RS, št. 1/91-I.).

Zakon o začasnih ukrepih o davku od prometa proizvodov in storitev člen 11, 26, 34.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.