Sodba U 620/92
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1993-04-15

ukrep urbanističnega inšpektorja - odstranitev gradbenega objekta

Tožnika sta gradila v nasprotju z veljavnim lokacijskim dovoljenjem, spremenjenega lokacijskega dovoljenja pa nista pridobila. Tožena stranka je zato utemeljeno odločila po 4. odst. 75. člena ZUN.

Po opravljenem ogledu dne 10.6.1991 je urbanistični inšpektor uprave za inšpekcijske službe dne 20.6.1991 na podlagi 2. in 3. odstavka 75. člena zakona o urejanju naselij in drugih posegov v prostor izdal odločbo. Z njo je odločil, da morata tožnika ustaviti gradnjo gospodarskega poslopja tlorisnih izmer 10,00 x 8,00 m na parc. št. 204/3 k.o. , dokler si ne pridobita spremenjenega lokacijskega dovoljenja. Zoper to odločbo se tožnika nista pritožila. Sekretariat za varstvo okolja in urejanje prostora občine je dne 15.1.1992 izdal sklep, s katerim je v zvezi z lokacijskim dovoljenjem zavrgel vlogo tožnikov kot nepopolno. Ta sklep je postal pravnomočen 16.3.1992.

Z odločbo z dne 20.3.1992 je uprava za inšpekcijske službe v točki 1 izreka naložila tožnikoma, da odstranita zidovje prvega nadstropja tlorisa 10 x 8 m, vetrolov tlorisa 1,25 x 2 m z vhodom v pritlično etažo na jugozahodni fasadi objekta, zunanje betonske stopnice širine 1,25 m, ki vodijo v klet na jugozahodni fasadi, ter dva nosilna betonska stebra na jugovzhodni strani objekta v višini 2,50 m. Navedeni organ je odločil na podlagi 4. odstavka 75. člena zakona o urejanju naselij in drugih posegov v prostor. V 2 točki je prvostopni organ odločil, da bo upravna izvršba opravljena na stroške investitorjev, če ne bosta odstranila zgrajenih objektov.

V pritožbi z dne 5.4.1992 sta tožnika trdila, da nista zamudila roka za vložitev listin za dopolnjeno lokacijsko dovoljenje.

Tožena stranka je z odločbo z dne 18.6.1992 ugodila pritožbi le glede izreka v točki 2 prvostopne odločbe, ker je ugotovila, da upravne izvršbe ni dovoljeno opraviti brez sklepa o dovolitvi izvršbe. Ugotovila je, da je bila prvostopna upravna odločba izdana na podlagi 4. odstavka 75. člena zakona o urejanju naselij in drugih posegov v prostor. Gradnja je bila izvedena v nasprotju z veljavnim lokacijskim dovoljenjem, tožnika nista pravočasno zaprosila za novo lokacijsko dovoljenje, zato je bila njuna vloga s sklepom upravičeno zavržena. Ta sklep je postal pravnomočen.

V tožbi sta tožnika navajala, da sta dne 14.5.1992 pridobila novo lokacijsko dovoljenje, kar je bistvena okoliščina, ki je pomembna za odločitev v tej zadevi. Predlagala sta, da sodišče izpodbijano odločbo odpravi.

V odgovoru na tožbo je tožena stranka vztrajala pri izpodbijani odločbi. Navajala je, da lokacijsko dovoljenje z dne 14.5.1992 še ni postalo pravnomočno.

Pristojni organ urbanistične inšpekcije lahko na podlagi 4. odstavka 75. člena zakona o urejanju naselij in drugih posegov v prostor (Uradni list SRS, št. 18/84, 37/85, 29/86, RS 26/90, zadnja novela št. 18/93 v tem sporu ne pride v poštev) odredi, da se objekt ali del objekta na investitorjeve stroške odstrani in vzpostavi stanje določeno v lokacijskem dovoljenju oziroma potrdilu, če investitor nadaljuje dela kljub izdanemu ukrepu iz 1. oziroma 2. odstavka tega člena ali če za urejanje prostora pristojni upravni organ spremembo lokacijskega dovoljenja oziroma odločbe o dovolitvi priglašenih del zavrne ali če investitor v roku iz prejšnejga odstavka ne zaprosi za spremembo lokacijskega dovoljenja oziroma odločbe o dovolitvi priglašenih del. Predmet odločanja v tem upravnem sporu je odločba tožene stranke z dne 18.6.1992, ki je potrdila odločbo prvostopnega upravnega organa z dne 20.3.1992, ki je bila izdana na podlagi navedenega 4. odstavka 75. člena zakona o urejanju naselij in drugih posegov v prostor. Sodišče ugotavlja, da so bili izpolnjeni formalni pogoji za izdajo odločbe na podlagi 4. odstavka 75. člena zakona, zaradi česar ugovor tožnikov, da je bilo izdano novo lokacijsko dovoljenje z dne 14.5.1992, za odločitev v tem sporu ne more biti pomemben.

Vendar pa mora sodišče pripomniti, da bo zaradi novo izdanega lokacijskega dovoljenja, ki je bilo izdano pred drugostopno odločbo, za katerega pa tožena stranka trdi, da še ni postalo pravnomočno, v primeru morebitne izvršbe, upoštevati določbo 281. člena zakona o splošnem upravnem postopku (Uradni list SFRJ, št. 47/86 v zvezi s 1. odstavkom 4. člena ustavnega zakona za izvedbo temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti R Slovenije, Uradni list RS, št. 1/91-I). Ta v 1. odstavku določa okoliščine, kdaj se upravna izvršba ustavi, v 2. odstavku pa okoliščine, kdaj se odloži upravna izvršba. Tožena stranka bo morala, tudi glede na novelo zakona o urejanju naselij in drugih posegov v prostor (Uradni list RS, št. 18/93) upoštevati navedene določbe zakona.

Glede na obrazloženo je sodišče moralo na podlagi 2. odstavka 42. člena zakona o upravnih sporih (Uradni list SFRJ, št. 4/77, 60/77 v zvezi z navedeno določbo ustavnega zakona tožbo kot neutemeljeno zavrniti.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.