Sodba U 242/93-6
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1994-03-23

Davek od dobička iz kapitala je bil odmerjen po podatkih kupoprodajne pogodbe, ki je bila predložena pristojni davčni službi za odmero davka brez upoštevanja zatrjevanih dejstev, da je šlo obenem še za menjalno pogodbo.

Z izpodbijano odločbo je tožena stranka zavrnila pritožbo tožeče stranke zoper odločbo izpostave Republiške uprave za javne prihodke z dne 3.7.1992, s katero mu je bil ob prodaje osebnega avtomobila odmerjen davek od dobička iz kapitala v znesku 181.000,00 tolarjev. Tožena stranka je v postopku ugotovila, da je prvostopni organ pravilno ugotovil dejansko stanje in davek odmeril v skladu z veljavnimi predpisi.

Tožeča stranka v tožbi navaja, da tožena stranka ni pravilno ugotovila dejanskega stanja. Iz dokazov, ki jih je predložil, predvsem iz ustreznih pogodb je razvidno, da je za osebni avto, poleg denarnega dela kupnine, oziroma zneska 500.000,00 tolarjev kot kupnino dal še osebni avto. Zato bi se po njegovem mnenju tudi vrednost vozila morala upoštevati v kupnino za avto, česar pa tožena stranka ni upoštevala. S tem bi se mu davek od dobička iz kapitala, če bi sploh še obstajal, bistveno znižal, saj bi bil lahko eventuelno odmerjen le še od ugotovljene razlike. Zato predlaga, da sodišče tožbi ugodi in izpodbijano odločbo odpravi.

V odgovoru na tožbo tožena stranka vztraja pri svoji odločitvi in predlaga, da sodišče tožbo zavrne.

Po določbi 1. odstavka 52. člena zakona o dohodnini (Uradni list RS, št. 49/90 in 34/91 - ZDOH) je zavezanec za davek od dobička iz kapitala fizična oseba s stalnim prebivališčem na območju Republike Slovenije, ki dosega dobiček s prodajo premičnih predmetov, katerih posamična vrednost presega povprečni letni osebni dohodek zaposlenih v Republiki Sloveniji v letu pred letom, v katerem se premoženje prodaja, če med pridobitvijo in prodajo še ni poteklo dve leti, zmanjšan za plačani prometni davek. Pri tem 53. člen istega zakona še določa, da je osnova za davek razlika med prodajno ceno kapitala iz prejšnjega člena in valorizirano vrednostjo kapitala v času pridobitve, v 55. členu pa je določeno, da način valorizacije pri ugotavljanju davka od dobička iz kapitala predpiše Izvršni svet Skupščine Republike Slovenije. Na podlagi določb tega člena je Izvršni svet Skupščine Republike Slovenije izdal odlok o načinu valorizacije vrednosti nepremičnin in premičnih predmetov pri davku od dobička iz kapitala (Uradni list RS, št. 20/91).

Na podlagi listin v spisu sodišče ugotavlja, da je tožena stranka pravilno ugotovila dejstva, na katera je oprla svojo odločitev. Iz kupoprodajnih pogodb, ki jih je predložila sama tožeča stranka, namreč ne izhaja, da je osebno vozilo predstavljalo del kupnine, ki jo je tožeča stranka plačala za nakup osebnega avtomobila. Gre za dve med seboj ločeni kupoprodajni pogodbi, pri čemer je iz ene pogodbe razvidno, da je prodajalec M.Š. tožeči stranki prodal osebno vozilo za ceno 500.000,00 tolarjev, tožeča stranka pa je kupcu M.Š. prodala osebni avto za kupnino 215.000,00 tolarjev. Taki kupoprodajni pogodbi sta bili predloženi v odmero davka pristojnima upravnama za družbene prihodke. Od vsake pogodbe posebej je bil odmerjen davek, zoper katerega v nobenem primeru niti prodajalec niti kupec nista ugovarjala. Ob upoštevanju tako ugotovljenega stanja pa je tožena stranka pravilno in v skladu z veljavnimi predpisi ugotovila, da je tožeča stranka dolžna plačati davek od dobička iz kapitala, sam davek pa je tudi odmerila ob upoštevanju veljavnih predpisov. Nobenega razloga namreč ni imela za to, da bi sledila pritožbenim navedbam tožeče stranke in upoštevala, da osebno vozilo oziroma njegova vrednost predstavlja del sporne kupnine za osebni avto.

Izpodbijana odločba je po presoji sodišča zakonita, zato je sodišče tožbo zavrnilo na podlagi 2. odstavka 42. člena zakona o upravnih sporih. Določbe zakona o upravnih sporih je sodišče uporabilo smiselno kot predpise Republike Slovenije po določbi 1. odstavka 4. člena ustavnega zakona za izvedbo temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (Uradni list RS, št. 1/91-I).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.