Sodba U 476/92
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1993-04-08

oprostitev opravljanja strokovnega izpita

V določbi 2. odstavka 47. člena zakona ni podlage za izdajo odločbe v upravnem postopku o oprostitvi opravljanja strokovnega izpita.

Tožbi se ugodi in se odločba Ministrstva za pravosodje in upravo z dne 28.5.1992 odpravi.

Z izpodbijano odločbo je tožena stranka odločila, da se ne ugodi tožnikovi prošnji za oprostitev opravljanja strokovnega izpita. Ugotovila je, da tožnik do uveljavitve zakona o pripravništvu, strokovnih izpitih in izpopolnjevanju strokovne izobrazbe delavcev v državni upravi in pravosodju (prečiščeno besedilo - Uradni list SRS, št. 35/85), ki je začel veljati 15.4.1980, ni najmanj pet let opravljal nalog tržnega inšpektorja. Zato niso izpolnjeni pogoji za oprostitev (2. odstavek 47. člena zakona).

Tožnik v tožbi navaja, da je posebni del strokovnega izpita uspešno opravil v mesecu decembra 1978, kar lahko potrdita ... Toda o tem mu tožena stranka kljub pismenemu zaprosilu ni izdala potrdila. Dela in naloge tržnega inšpektorja uspešno opravlja od 21.5.1978 dalje. Pred uveljavitvijo zakona pa je štiri leta opravljal dela in naloge davčnega inšpektorja, dve leti in pol dela pomočnika vodje proračuna in eno leto referenta za prometni davek in dve leti dela tržnega inšpektorja. Glede na to, da je dela inšpektorja opravljal šest let in pol pred uveljavitvijo zakona, meni, da izpolnjuje pogoje za oprostitev opravljanja splošnega dela strokovnega izpita. Predlaga, da se tožbi ugodi in odpravi izpodbijana odločba.

Tožena stranka v odgovoru na tožbo navaja, da v evidenčni knjigi o opravljenih strokovnih izpitih z višjo strokovno izobrazbo (od zaporedne številke 1 - 426 od leta 1970 do 1980) ni evidentirano, da bi tožnik opravil strokovni izpit. V ostalem ponavlja razloge izpodbijane odločbe in predlaga, da sodišče neutemeljeno tožbo zavrne.

Tožba je utemeljena, vendar iz drugih razlogov kot jih navaja tožnik. Vprašanje strokovnih izpitov ureja zakon o strokovnih izpitih in izpopolnjevanju strokovne izobrazbe delavcev v državni upravi in pravosodju (Uradni list SRS, št. 8/80, 27/85, prečiščeno besedilo 35/85) in pravilnik o opravljanju strokovnih izpitov za delavce v državni upravi in pravosodju (Uradni list SRS, št. 27/80, 80/86). Tožena stranka sicer pravilno ugotavlja, da je navedeni zakon stopil v veljavo 15.4.1980, vendar je prezrla, da je določba 2. odstavka 47. člena prečiščenega besedila zakona, na katero opira sporno odločbo, bila uveljavljena šele z zakonom o spremembah in dopolnitvah zakona (Uradni list SRS, št. 27/85 - 18. člen), ki velja od 3.8.1985. Po citirani določbi obveznost opravljanja strokovnega izpita ne velja za delavce, ki so do uveljavitve tega zakona najmanj 5 let opravljali v državni upravi oziroma v pravosodju dela in naloge s področja, iz katerega bi strokovni izpit morali opraviti. Ker je bila ta določba uveljavljena šele 3.8.1985 je vprašljiva dejanska ugotovitev tožene stranke, da tožnik ni najmanj 5 let pred uveljavitvijo zakona opravljal naloge tržnega inšpektorja, torej dela s področja iz katerega bi moral opravljati strokovni izpit. Tožena stranka namreč istočasno ugotavlja, da tožnik opravlja dela in naloge tržnega inšpektorja od 21.5.1978 dalje in slednja ugotovitev tudi ni sporna. Navedene ugotovitve pa kažejo na to, da je iz ugotovljenih dejanskih okoliščin napravljen napačen sklep o dejanskem stanju in je že iz tega razloga izpodbijana odločba nezakonita (2. odstavek 39. člena zakona o upravnih sporih).

Kot pravno podlago za izdajo sporne odločbe tožena stranka navaja 9. člen zakona o organizaciji in delovnem področju republiške uprave (Uradni list RS, št. 27/91) in 47. člen že citiranega zakona o pripravništvu in strokovnih izpitih. Po citirani določbi 9. člena zakona o organizaciji in delovnem področju republiške uprave tožena stranka skrbi za izpopolnjevanje strokovne izobrazbe delavcev v upravnih in pravosodnih organih, medtem ko zakon o pripravništvu in strokovnih izpitih v 2. odstavku 47. člena določa, v katerih primerih delavci po tem zakonu niso dolžni opravljati strokovnega izpita. Po mnenju sodišča navedena vsebina citiranih določb zakonov ne daje podlage za izdajo odločbe v upravnem postopku o oprostitvi opravljanja strokovnega izpita, druge podlage pa tožena stranka ne navaja.

Iz navedenih razlogov je sodišče tožbi ugodilo in izpodbijano odločbo odpravilo na podlagi 2. odstavka 39. člena ZUS, ki ga je sodišče smiselno uporabilo kot republiški predpis v skladu z odločbo 1. odstavka 4. člena ustavnega zakona (Uradni list RS, št. 1/91-I).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.