Sodba U 1126/93
Sodna praksa Vrhovnega sodišča, 1994-12-07

ukrep urbanističnega inšpektorja - odstranitev objekta - vzpostavitev zemljišča v prejšnje stanje - vpliv odloga izvršbe in vplačila depozita na inšpekcijsko nadzorstvo

Ukrep urbanističnega inšpektorja po odstranitvi objekta in vzpostavitev zemljišča v prejšnje stanje je utemeljen, če investitor kljub izdani odločbi o ustavitvi del z deli nadaljuje. Ugovor, da je investitor zaprosil za legalizacijo in odlog izvršbe ter da je vplačal depozit, na zakonitost odločbe nima nobenega vpliva, saj 12. člen sprememb in dopolnitev ZUN določa, da zahteva za odlog prisilne izvršbe ne zadrži dejanj inšpekcijskega nadzorstva, razen prisilne izvršbe, ki je predmet odločbe.

Z izpodbijano odločbo je tožena stranka zavrnila tožnikovo pritožbo proti odločbi urbanistične inšpekcije Sekretariata za inšpekcijske službe obalnih občin z dne 28.12.1992, po kateri sta bila tožnika dolžna v roku 21 dni po prejemu odločbe odstraniti dozidavo tlorisnih izmer 9,5 x 3,5 m, višinskega gabarita P + 1, ki jo gradita na zemljišču s parc. št. 3099/2 in 3097/2 ter vzpostaviti zemljišče v prvotno stanje. Odločil je tudi, da pritožba zoper odločbo ne zadrži njene izvršbe.

Tožnik v tožbi navaja, da izpodbijana odločba nima opore v veljavnih predpisih. Tožnika sta že pred izdajo odločbe zaprosila za legalizacijo in odlog izvršbe ter vplačala depozit po odmeri upravnega organa. Zato ni podlage za inšpekcijsko ukrepanje. Predlagata, da sodišče tožbi ugodi.

Tožnika ugovarjata, da izpodbijana odločba nima opore v veljavnih predpisih, saj sta že pred izdajo odločbe zaprosila za legalizacijo in odlog izvršbe ter vplačala depozit po odmeri upravnega organa. Sodišče je na podlagi ugotovljenih podatkov v spisih presodilo, da ugovor tožnikov ni utemeljen. Po 17. členu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o urejanju naselij in drugih posegov v prostor (Ur.l. RS, št. 18/93 - ZUN) se inšpekcijski postopki za nedovoljene posege v prostor, pričeti pred uveljavitvijo tega zakona vodijo po doslej veljavnih določbah. Nesporna je ugotovitev tožene stranke v izpodbijani odločbi, saj tožnika tega ne izpodbijata, da sta tožnika kljub izdani odločbi o ustavitvi del z deli nadaljevala. S tem pa je bil izpolnjen, tako kot tožena stranka pravilno ugotavlja, eden izmed treh medsebojno nepovezanih pogojev za izrek odstranitvenega ukrepa po določbi 3. odstavka 74. člena zakona o urejanju naselij in drugih posegov v prostor (Uradni list RS, št. 18/84, 37/85, 29/86, 26/90 in 48/90 - ZUN). Ugovor, da sta tožnika zaprosila za legalizacijo in odlog izvršbe ter vplačala depozit, na zakonitost odločbe nima nobenega vpliva. Določba 12. člena prej navedene spremembe zakona namreč določa, da vloge iz 11. člena (zahteva za odlog prisilne izvršbe) ne zadrži dejanj inšpekcijskega nadzorstva, razen prisilne izvršbe, ki je predmet odločbe.

Glede na navedeno ugovor tožnikov ni utemeljen in zato z njim nista mogla uspeti. Sodišče je tožbo zavrnilo na podlagi 2. odstavka 42. člena zakona o upravnih sporih, ki ga je uporabilo kot republiški predpis, skladno z določbo 1. odstavka 4. člena ustavnega zakona za izvedbo temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (Uradni list RS, št. 1/91-I in 45/1/94).

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.