VDSS Sklep Pdp 438/2025
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2025-12-11

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

dr. Martina Šetinc Tekavc (preds.), mag. Urša Klemenčič (poroč.), Jelka Zorman Bogunovič

Toženka ni nasprotovala, da se postopek zaradi umika ustavi, prav tako se zoper sklep o ustavitvi postopka ni pritožila, zato tožnica neutemeljeno uveljavlja, da z umikom ni soglašala. Iz zapisnika naroka za glavno obravnavo izhaja, da se postopek zaradi umika ustavi, vsaka stranka pa bo krila svoje stroške postopka. Tožnica je bila tako ustrezno seznanjena s posledicami, ki jih bo imel umik tožbe. Sodišče prve stopnje je tudi odločilo, da tako tožnica kot toženka sami krijeta svoje stroške postopka, kar pomeni, da tožnica toženki ne bo dolžna povrniti stroškov postopka.

Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je ustavilo postopek (točka I izreka) in odločilo, da vsaka stranka krije svoje stroške postopka (točka II izreka).

2. Tožnica se pritožuje zoper sklep iz vseh pritožbenih razlogov. V obsežni laični pritožbi večkrat ponovi, da iz zapisnika naroka za glavno obravnavo izhaja, da je podala pogojni umik tožbe, kar ni skladno s 188. členom Zakona o pravdnem postopku (ZPP), zato se mora sklep razveljaviti. Umik je podala pod pogojem, da toženka ne priglasi stroškov. Toženka ni izrecno izjavila, da se z umikom strinja. Prav tako ni prišlo do sklenitve sodne poravnave. Nima pravnega interesa za umik tožbe, saj ne želi plačati stroškov postopka toženke in odvetnice iz naslova brezplačne pravne pomoči. Če se ne pritoži, bo toženka lahko terjala povrnitev stroškov postopka v višini 7.000,00 EUR. Prosila je za preložitev naroka, da bi pooblastila odvetnika po BPP, sodišče pa naroka ni preložilo in ji s tem kršilo pravice iz 14., 15., 22. in 23. člena Ustave RS. Sodnik bi jo moral poučiti, kaj pomeni umik tožbe.

4. Sodišče prve stopnje je dne 2. 10. 2025 opravilo narok za glavno obravnavo. Iz zapisnika izhaja, da tožnica umika tožbo. Izjava o umiku je jasna in nepogojna. Toženka sicer na zapisnik ni navedla, da se strinja z umikom, se je pa strinjala, da krije svoje stroške postopka. Toženka ni nasprotovala, da se postopek zaradi umika ustavi, prav tako se zoper sklep o ustavitvi postopka ni pritožila, zato tožnica neutemeljeno uveljavlja, da z umikom ni soglašala. Sodišče prve stopnje je na podlagi vsega navedenega postopek pravilno ustavilo na podlagi tretjega odstavka 188. člena ZPP.

5. Tožnica je v tej zadevi že imela dodeljeno odvetnico preko brezplačne pravne pomoči, kateri pa je pooblastilo odpovedala. Sodišče prve stopnje tožnici ni preprečilo, da bi pristopila na narok za glavno obravnavo s pooblaščencem, saj je imela dovolj časa, da bi za zastopanje na naroku, kjer se je obravnavalo le še del njenega tožbenega zahtevka, o katerem sodišče prve stopnje še ni odločilo s sodbo I Pd 451/2023 z dne 9. 7. 2024, pooblastila novega odvetnika, vendar tega ni storila. Iz zapisnika naroka tudi ne izhaja, da bi tožnica prosila, da se narok preloži, ker potrebuje čas za pripravo na obravnavo, niti ni uveljavljala kršitev pravil postopka (prvi odstavek 286.b člena ZPP). Glede na to, da je tožnica na naroku tožbo umaknila, tudi ni bilo potrebno, da bi se narok preložil. Očitek o kršitvi ustavnih pravic iz 14., 15., 22. in 23. člena Ustave RS je posledično neutemeljen.

6. Iz zapisnika naroka za glavno obravnavo z dne 2. 10. 2025 izhaja, da se postopek zaradi umika ustavi, vsaka stranka pa bo krila svoje stroške postopka. Tožnica je bila tako ustrezno seznanjena s posledicami, ki jih bo imel umik tožbe. Sodišče prve stopnje je tudi odločilo, da tako tožnica kot toženka sami krijeta svoje stroške postopka, kar pomeni, da tožnica toženki ne bo dolžna povrniti stroškov postopka. Prav tako so neutemeljene pritožbene navedbe, da bi se lahko soglasje obeh strank, da ob umiku tožbe krijeta svoje stroške postopka, štelo kot sodna poravnava. Iz zapisnika jasno izhaja, da ni bil sklenjen sporazum o sodni poravnavi iz prvega odstavka 307. člena v povezavi s prvim in drugim odstavkom 306. člena ZPP.

7. Ker niso podani pritožbeni razlogi niti razlogi, na katere pritožbeno sodišče pazi po uradni dolžnosti (drugi odstavek 350. člena ZPP v povezavi s 366. členom ZPP), je pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje (2. točka 365. člena ZPP).

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 188, 188/3, 286b, 286b/1, 306, 306/1, 306/2, 307, 307/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.