VDSS Sodba Pdp 462/2024
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2024-12-04

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

Silva Donko (preds.), Mojca Dubravica (poroč.), mag. Tanja Pustovrh Pirnat

redna odpoved pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga - poslovni razlog - tehnološki razlog - organizacijski razlog - izbira presežnega delavca

Sodišče prve stopnje je v zvezi s tem ugotovilo, da je toženka, zaradi opisane avtomatizacije delovnega procesa, pogodbe o zaposlitvi odpovedala osmim delavkam, zaposlenim na delovnem mestu operater, ki so delo pretežno opravljale na liniji krožne žage; ter da so na delovnem mestu operater ostale zaposlene le še delavke, ki jih zakonodaja ščiti pred odpovedjo (invalidke in starejše delavke), ki so morale zaposlitev obdržati. Toženka je nadalje že v izpodbijani odpovedi navedla, da je izbor delavk za podajo odpovedi opravila ob upoštevanju storilnosti delavk, njihove pridnosti in samoiniciativnosti ter večopravilnosti, česar tožnica med postopkom na prvi stopnji niti ni konkretizirano prerekala. Na tak način je toženka razumljivo in objektivno utemeljila izbiro delavk, zaposlenih na tem delovnem mestu, ki jih je obdržala v delovnem razmerju. Tožnica ne izpodbija ugotovitve, da je večino časa delala na liniji krožne žage (na kateri zaradi avtomatizacije ni več potrebe po operaterjih) in manj časa na liniji stiskalnice. Morebitnih drugih linij oziroma delovišč, na katerih bi tožnica še lahko opravljala delo na delovnem mestu operater, pa pritožba ne konkretizira, sicer pa tega tožnica ni določno navedla niti v postopku na prvi stopnji.

I. Pritožba se zavrne in se potrdi sodba sodišča prve stopnje.

II. Tožeča stranka krije sama svoje stroške pritožbenega postopka.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo zavrnilo tožbeni zahtevek za ugotovitev nezakonitosti in razveljavitev odpovedi pogodbe o zaposlitvi toženke tožnici z dne 8. 8. 2023 ter za ugotovitev, da delovno razmerje med pravdnima strankama po pogodbi o zaposlitvi z dne 4. 7. 2022 za delovno mesto "operater" še vedno traja. Posledično je zavrnilo zahtevek za reintegracijo in reparacijo. Odločilo je še, da vsaka stranka krije sama svoje stroške postopka.

2. Zoper tako odločitev se po svojem pooblaščencu pritožuje tožnica. Uveljavlja pritožbene razloge nepopolne ugotovitve dejanskega stanja, zmotne uporabe materialnega prava in bistvenih kršitev določb postopka. Navaja, da je delo pri toženki opravljala na podlagi pogodbe o zaposlitvi za delovno mesto operater, pri čemer pa to delovno mesto ni bilo vezano na opravljanje dela zgolj na strojih, ki so bili odstranjeni iz delovnega procesa. Meni, da bi delo lahko opravljala tudi na strojih, ki so v času odpovedi bili v uporabi pri delodajalcu, ali pa na drugem delovišču, na katerem so delo opravljali agencijski delavci, oziroma v drugi fazi proizvodne linije. Prvostopna primerjava delovnih mest operaterja in strojnega operaterja je nepopolna, saj bi sodišče moralo opraviti tudi presojo, ali delodajalec razpolaga z delovnimi mesti, na katerih se zahteva stopnja izobrazbe in delovne izkušnje, kot jih izkazuje tožnica, torej nižja stopnja izobrazbe. Ugotovitev, da toženka od avgusta pa do konca leta 2023 dalje ne zaposluje agencijskih delavcev, ni pravilna in je v nasprotju z izpovedbama prič A. A. in B. B. Toženka je v prvih mesecih leta 2024 objavila vabilo (oglas za delo), s katerim je iskala nove delavce za delovno mesto operater, na katerem je tožnica opravljala delo. Zato meni, da odpovedni razlog ni utemeljen. Predlaga, da sodišče druge stopnje izpodbijano sodbo spremeni tako, da tožbenemu zahtevku v celoti ugodi, podrejeno pa, da sodbo razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje. Priglaša stroške pritožbenega postopka.

3. Toženka v odgovoru na pritožbo obrazloženo nasprotuje pritožbenim navedbam in sodišču druge stopnje predlaga, da pritožbo zavrne ter potrdi izpodbijano sodbo.

5. Sodišče prve stopnje je presojalo zakonitost redne odpovedi pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga, ki jo je toženka podala tožnici dne 8. 8. 2023. Po prvi alineji prvega odstavka 89. člena Zakona o delovnih razmerjih (ZDR-1; Ur. l. RS, št. 21/2013 s spremembami in dopolnitvami) je poslovni razlog za redno odpoved pogodbe o zaposlitvi podan, če pride do prenehanja potreb po opravljanju določenega dela pod pogoji iz pogodbe o zaposlitvi zaradi ekonomskih, organizacijskih, tehnoloških, strukturnih ali podobnih razlogov na strani delodajalca. Pravilen je zaključek sodišča prve stopnje, da je toženka dokazala obstoj utemeljenega poslovnega - tehnološkega in posledično organizacijskega razloga, zaradi katerega je prenehala potreba po delu tožnice na delovnem mestu operater, na katerem je bila zaposlena.

6. Pritožba sicer utemeljeno navaja, da delovno mesto operater ni bilo vezano zgolj na linijo s krožno žago, ki se je avtomatizirala s pomočjo novih tehnološko naprednih strojev (kar je imelo za posledico manjšo potrebo po delu delavcev) in na kateri je pretežno delala tožnica. Sodišče prve stopnje je v zvezi s tem ugotovilo, da je toženka, zaradi opisane avtomatizacije delovnega procesa, pogodbe o zaposlitvi odpovedala osmim delavkam, zaposlenim na delovnem mestu operater, ki so delo pretežno opravljale na liniji krožne žage; ter da so na delovnem mestu operater ostale zaposlene le še delavke, ki jih zakonodaja ščiti pred odpovedjo (invalidke in starejše delavke), ki so morale zaposlitev obdržati. Toženka je nadalje že v izpodbijani odpovedi navedla, da je izbor delavk za podajo odpovedi opravila ob upoštevanju storilnosti delavk, njihove pridnosti in samoiniciativnosti ter večopravilnosti, česar tožnica med postopkom na prvi stopnji niti ni konkretizirano prerekala. Na tak način je toženka razumljivo in objektivno utemeljila izbiro delavk, zaposlenih na tem delovnem mestu, ki jih je obdržala v delovnem razmerju. Tožnica ne izpodbija ugotovitve, da je večino časa delala na liniji krožne žage (na kateri zaradi avtomatizacije ni več potrebe po operaterjih) in manj časa na liniji stiskalnice. Morebitnih drugih linij oziroma delovišč, na katerih bi tožnica še lahko opravljala delo na delovnem mestu operater, pa pritožba ne konkretizira, sicer pa tega tožnica ni določno navedla niti v postopku na prvi stopnji.

7. Pravilna je ugotovitev sodišča prve stopnje, da toženka od avgusta 2023 (torej od podaje odpovedi pogodbe o zaposlitvi tožnici) pa do konca leta 2023 na delovnem mestu operater ni na novo zaposlovala oziroma najemala agencijskih delavcev. Pritožba v zvezi s tem zaključkom sodišča prve stopnje neutemeljeno izpostavlja izpovedbi prič A. A. in B. B., saj slednja nista izpovedala nič drugače, kot je ugotovilo sodišče prve stopnje. Res sta izpovedala tudi, da agencijski delavci sicer še opravljajo delo pri toženki (pri čemer se potreba po njihovem delu manjša), a na drugih delih (za katera tožnica ni bila usposobljena) oziroma na drugih delovnih mestih (strojni operater, linijski operater, manipulant - obrazložitev prvostopne sodbe v točki 22). Iz njunih izpovedb, kot tudi iz preostalih izvedenih dokazov, pa ne izhaja, da bi agencijski delavci od podaje odpovedi pogodbe o zaposlitvi tožnici dalje opravljali dela delovnega mesta operater, na katerem je svoje delo opravljala tožnica.

8. Neutemeljeno je tudi pritožbeno sklicevanje na toženkin oglas za delo v mesecu januarju 2024, s katerim je le-ta iskala nove delavce na delovnem mestu strojni operater (in ne operater). Sodišče prve stopnje je s primerjavo opisov obeh delovnih mest (prilogi B3 in B4) in na podlagi opravljenih zaslišanj zakonitega zastopnika toženke in prič pravilno ugotovilo, da gre pri delovnem mestu strojni operater za drugačno, strokovno delovno mesto, za katerega se zahteva IV. stopnja izobrazbe lesarske, strojne ali druge ustrezne smeri, in da je vloga tega delovnega mesta upravljanje in kontroliranje strojev za predelavo, medtem ko je pri delovnem mestu operater poudarek na izvajanju fizičnih nalog v proizvodnji in delo na strojih z zahtevano zgolj II. stopnjo izobrazbe. Pri slednjem delovnem mestu tudi ni potrebno računalniško znanje, kot je to potrebno pri delovnem mestu strojni operater. Sodišče prve stopnje je zato pravilno zaključilo, da so pri delovnem mestu strojni operater potrebne še dodatne strokovne kompetence, ki jih tožnica pri izvajanju ročnih in strojnih del pretežno na večlistnih krožnih žagah za razrez sredice ali za razrez robnih letev na delovnem mestu operater ni potrebovala in jih glede na izpovedbe nadrejenih tudi ni imela (obrazložitev prvostopne sodbe v točkah 18 in 20), sicer pa jih niti ni konkretizirano zatrjevala. Neutemeljena je tudi pritožbena graja nepopolnosti prvostopne primerjave delovnih mest operaterja in strojnega operaterja, češ da bi sodišče prve stopnje moralo opraviti tudi presojo, ali delodajalec razpolaga z delovnimi mesti, na katerih se zahteva stopnja izobrazbe in delovne izkušnje, kot jih izkazuje tožnica, torej le II. stopnja izobrazbe. V postopku na prvi stopnji je bilo namreč ugotovljeno, da toženka drugega prostega ustreznega delovnega mesta nima. Sicer pa tudi v primeru, da bi ga imela, ZDR-1 v 89. členu delodajalcu več ne nalaga, da mora delavcu ob podaji odpovedi pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga tako drugo ustrezno delovno mesto ponuditi, kot je to določala prejšnja zakonodaja. ZDR-1 torej ne določa obveznosti zaposlitve delavca, ki mu iz poslovnega razloga odpoveduje pogodbo o zaposlitvi, pod spremenjenimi pogoji. Toženka tako niti ni bila dolžna preveriti, ali bi lahko tožnico zaposlila na drugem delovnem mestu. Po vsem obrazloženem je toženka dokazala, da je v času podaje odpovedi prenehala potreba po delu tožnice pod pogoji iz pogodbe o zaposlitvi, kar zadošča za zakonitost in utemeljenost odpovedi iz poslovnega razloga.

9. Ker je sodišče druge stopnje ugotovilo, da niso podani uveljavljani pritožbeni razlogi niti pritožbeni razlogi, na katere pazi to sodišče po uradni dolžnosti (drugi odstavek 350. člena ZPP), je pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje (353. člen ZPP).

10. Tožnica s pritožbo ni uspela, zato krije sama svoje stroške pritožbenega postopka (prvi odstavek 165. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 154. člena ZPP).

Zakon o delovnih razmerjih (2013) - ZDR-1  - člen 89, 89/1, 89/1-1

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 154, 154/1, 165, 165/1, 350, 350/2, 353

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.