VDSS Sodba in sklep Psp 130/2025
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2025-09-10

Edo Škrabec (preds.), mag. Lilijana Strban (poroč.), Jelka Zorman Bogunovič

CIVILNO PROCESNO PRAVO - SOCIALNO VARSTVO

vračilo štipendije - delno zavrženje tožbe - razglasitev sodbe - vročitev sodbe - zapisnik glavne obravnave - podpis zapisnika - vrnitev zadeve v ponovno sojenje pred drugim sodnikom

Po uveljavljeni praksi praviloma sodišča po opravljeni glavni obravnavi sodbe ne razglasijo, temveč senat sprejme sklep, da se obravnava zaključi, sodba pa izda pisno. Sodba velja takoj, ko je razglašena, če pa ni javno razglašena, pa tedaj, ko je pisno dostavljena strankam. Slednje ne pomeni, da je sodišče spisalo sodno odločbo že z dnem njene izdaje, temveč je takrat zaključilo narok za glavno obravnavo in sprejelo odločitev.

Predložena dokazila skladno s četrtim odstavkom 87. člena ZŠtip-1 ne potrjujejo, da je tožnica dijakinja, ki ima najtežje težave pri učenju. Razvidno je le, da je tožnica glede na vrsto in stopnjo primanjkljaja, ovire oziroma motnje po Pravilniku o organizaciji in načinu dela komisiji za usmerjanje otrok s posebnimi potrebami in kriterijih za opredelitev vrste in stopnje primanjkljajev opredeljena kot otrok s primanjkljaji na posameznih področjih učenja.

Pritožbeni očitek o kršitvi Konvencije o otrokovih pravicah in Ustave RS, zaradi vračila neutemeljeno izplačane štipendije za šolsko leto 2022/2023, ni utemeljen. Sodišče je tožbo v tem delu skladno s 63. členom ZDSS-1 pravilno zavrglo, saj o vračilu prejetih zneskov štipendije za štipendijsko leto 2020/2021 še ni odločeno z dokončno upravno odločbo. Meritorno sojenje glede vračila neupravičeno izplačanih zneskov štipendije bo omogočeno, ko bo izdana tudi glede te odločitve dokončna upravna odločba. Nenazadnje tožnica ni izkazala obstoja pogojev za odločanje na podlagi molka organa po drugem odstavku 72. člena ZDSS-1.

Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijana sodna odločba.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodno odločbo zavrnilo tožbeni zahtevek na odpravo odločbe CSD št. ... z dne 3. 11. 2023 in 2. točko izreka odločbe toženca št. ... z dne 25. 3. 2024 ter zavrglo tožbo v delu, da se odpravi odločba CSD A. št. ... z dne 2. 4. 2024.

2. Zoper takšno sodno odločbo se pritožuje tožnica iz vseh pritožbenih razlogov. Tožnica je 8. 4. 2025 vložila pisni ugovor zoper zapisnik z dne 7. 4. 2025. Vsebina ugovora z dne 8. 4. 2025 je povzeta v sodbi z dne 7. 4. 2025, kar je logično in pravno nemogoče. Toženka je zoper vsebino ugovora na zapisnik tožnice odgovorila 18. 4. 2025, njene navedbe pa so povzete v izpodbijani sodbi z dne 7. 4. 2025. Odgovor na ugovor zoper zapisnik je tožnica prejela skupaj s sodbo, v kateri se navaja ta dokument toženca. Ker je sodba antidatirana gre za bistveno kršitev določb postopka. V sodbi niso navedeni in podpisani člani senata, porotniki kot določa 321. člen ZPP. Sodba vsebuje več procesnih neskladij, saj kot dokaz navaja ugovor z dne 8. 4. 2025, ki ni mogel biti znan ali obravnavan v času izdaje sodbe 7. 4. 2025. Kršena so bila načela upravnega postopka in sodnega varstva po ZUP in ZUS, Konvencija o otrokovih pravicah in Ustava RS, saj sodišče ni tehtalo učinkov vračila štipendije na otrokov razvoj, na otrokovo korist, pravico do izobraževanja, pravico do pravičnega postopka. Z odločitvijo je mladoletni osebi naložilo nesorazmerno finančno breme. Kršena je bila pravica do dokazovanja, saj mnenje in priporočilo svetovalnega Centra za otroke in mladostnike z dne 23. 3. 2021 in odločbe z dne 5. 5. 2022, potrdilo o opravljenem 2. letniku srednje šole z dne 10. 4. 2025 ni bilo obravnavano. Ob upoštevanju teh dokazov bi sodišče moralo presoditi stopnjo prizadetosti in ranljivost tožnice. Tožnica in priča sta želeli zapisnik o obravnavi 7. 4. 2025 prebrati in podpisati, sodnik jima je to onemogočil, češ da branje in podpis nista potrebna, zato gre za kršitev 321. člena ZPP. Zaradi steklene pregrade tožnica ni slišala parafiranja na zapisnik, na kar je tekom obravnave opozarjala, vendar jo je sodišče ignoriralo. Gre za klasično napisan in stiskan zapisnik po koncu glavne obravnave. V takem primeru je ugovor na tak zapisnik možen v roku treh dni in ga je skladno z določili potrebno tudi podpisati. Sodišče je o ugovoru na podlagi 125. člena Zakona o pravdnem postopku dolžno odločiti pred izdajo sodbe. Temu ni bilo tako, zato gre za zlorabo procesnih instrumentov na sodišču. Sodnik se je o tem razpisal v antidatirani sodbi, potem ko je strankam preprečil branje in podpis zapisnika o glavni obravnavi. Z zavrnitvijo ugovora v sodbi gre za zlorabo procesnega instrumenta in predstavlja razlog, na katerega je pritožbeno sodišče dolžno v skladu s 339. členom paziti po uradni dolžnosti in sodbo razveljaviti. S tega vidika tožnici ni bila dana možnost sodelovanja v postopku v povezavi z odrečeno pravico do pravnega sredstva ugovora. V zvezi s tem sodba ni bila obrazložena in podpisana s strani senata porotnikov. Potrebno je zaslišati porotnika ter vse prisotne, predvsem pa ob tožnici in priči, tudi člana senata in zapisnikarico. Tožnica predlaga, da pritožbeno sodišče razveljavi izpodbijano sodbo, podrejeno vrne zadevo v ponovno odločanje drugemu sodniku oziroma sodišču in preuči ravnanje sodnika v smislu zlorabe ravnanja na sodišču v skladu z 48. členom ZKP in po morebitni zaznavi prestopa obvesti sodni svet in državni zbor. Tožnica je s pritožbo podala še dokazni predlog s 7. 7. 2025, ki je bil s strani prvostopnega sodišča odstopljen pritožbenemu sodišču - odločbo CSD A. o dodelitvi štipendije tožnici za 3. letnik, izdano 20. 6. 2025. Po zatrjevanju tožnice predstavlja slednja upravičen razlog zamude v zaključku 2. letnika iz zdravstvenih razlogov, zato je zahtevek CSD za vračilo nezakonit. Z izdajo citirane odločbe je potrjena njena pravica do izobraževanja, ki jo zagotavlja država na podlagi ustavnih odločb.

4. Pred sodiščem prve stopnje ni prišlo do zatrjevanih niti drugih procesnih kršitev iz drugega odstavka 339. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP), na katere je potrebno paziti tudi po uradni dolžnosti. Pritožnica ne navaja ničesar takega, kar bi vplivalo na pravilnost in zakonitost zavrnilne sodne odločbe, izdane ob dovolj razčiščenem dejanskem stanju in pravilno uporabljenem materialnem pravu. Sodna odločba je utemeljena z odločilnimi dejanskimi in pravno pravilnimi razlogi, ki jih pritožbeno sodišče ne ponavlja. Na pritožbene očitke, ki ne pogojujejo drugačne odločitve od izpodbijane, poudarja predvsem naslednje.

5. V pritožbeni obravnavi ostaja sporno, ali je pravilna odločitev o prenehanju štipendijskega razmerja in odločitev o vračilu štipendije.

6. Iz dejanskih ugotovitev sodišča je razvidno:

- da je tožnica v šolskem letu 2020/2021 prejemala štipendijo za 1. letnik na programu B.;

- da je v šolskem letu 2021/2022 štipendijsko razmerje mirovalo, ker je tožnica 1. letnik ponavljala;

- da se je tožnica prepisala na drugo šolo - Srednja šola C., program D.;

- da je v šolskem letu 2022/2023 prejemala štipendijo za 2. letnik programa D.;

- da 2. letnika na programu D. v šolskem letu 2022/2023 ni zaključila;

- da se je v šolskem letu 2023/2024 izpisala iz Srednje šole C. ter se izredno vpisala v 2. letnik programa D. na Javnem zavodu E.;

- da je tožničina mama CSD o prepisu obvestila z elektronskim sporočilom z dne 6. 9. 2023.

7. Glavnina pritožbenih očitkov se nanaša na sojenje, s čimer skuša tožnica doseči razveljavitev sodne odločbe in vrnitev zadeve v novo sojenje pred drugim sodnikom. V tem smislu je podala 8. 4. 2025 tudi ugovor zoper zapisnik o glavni obravnavi z dne 7. 4. 2025. Neuspešno mora ostati pritožbeno zatrjevanje, da gre za antidatirano sodbo. Tožnica zmotno dokazuje, da je že iz časovnega sosledja podaje ugovora 8. 4. 2025 zoper zapisnik o obravnavi 7. 4. 2025, nelogično le-ta vsebovan v obrazložitvi sodbe, ki datira na 7. 4. 2025. Sodišče je spoštovalo določilo 321. člena ZPP, da kadar se glavna obravnava opravi pred senatom, predsednik in člani senata, ki so sodelovali na naroku, na katerem je bila glavna obravnava končana, izda sodbo praviloma takoj po koncu glavne obravnave.

Z izdajo sodbe sodišče določi njeno vsebino in se izreče o utemeljenosti tožbenega zahtevka. Za posebej zapletene primere pa lahko sodišče skladno z določilom tretjega odstavka 321. člena ZPP sodbo izda pisno. V tem primeru se sodba ne razglasi, temveč se vroči strankam v 30 dneh od dneva, ko je bila glavna obravnava končana in ravno za tak primer gre v tem sporu. Po uveljavljeni praksi praviloma sodišča po opravljeni glavni obravnavi sodbe ne razglasijo, temveč senat sprejme sklep, da se obravnava zaključi, sodba pa izda pisno. Sodba velja takoj, ko je razglašena, če pa ni javno razglašena, pa tedaj, ko je pisno dostavljena strankam.

Slednje ne pomeni, da je sodišče spisalo sodno odločbo že z dnem njene izdaje, temveč je takrat zaključilo narok za glavno obravnavo in sprejelo odločitev. Pisno pa je izdalo sodno odločbo, vključno z obrazložitvijo, skladno z instruktivnim rokom, ki je določen v zakonu.

To potrjuje tudi vpogled v listine sodnega spisa, kjer je razvidno, da je bila sodna odločba spisana 25. 4. 2025, tega dne je bila tudi odpremljena strankam.

Sodišče je tako lahko povsem zakonito v obrazložitvi odgovorilo na trditve v ugovoru, ki ga je podala tožnica 7. 4. 2025, sodišče pa sprejelo 8. 4. 2025 in vročalo v izjasnitev tudi toženki 10. 4. 2025.

Tudi časovno zaporedje procesnih opravil potrdi spoštovanje določb ZPP glede sestave zapisnika in morebitnih ugovorov zoper njega.

8. Tudi pritožbena trditev tožnice, da ji je steklena pregrada preprečevala spremljati nastanek zapisnika, ne more izpodbiti veljavnosti le-tega, saj toženka tega ni potrdila, takšen tožničin ugovor pa ni niti zabeležen v zapisniku. Zatrjevana kršitev, ki se nanaša na sestavo zapisnika tako ni podana. Sodišče je skladno z določili ZPP sestavilo zapisnik o naroku za glavno obravnavo dne 7. 4. 2025. Zapisnik je bil sestavljen z glasnim narekovanjem sodni zapisnikarici, tožnica pa je lahko sproti kontrolirala nastajajočo vsebino zapisnika in dala svoje ugovore. Tožnica je imela pravico zapisnik prebrati ali zahtevati, da se ji prebere in zoper vsebino zapisnika ugovarjati.

Sodišče je v 18. točki pravilno pojasnilo, da tožnica zoper vsebino ni ugovarjala na samem naroku. Tožnici je bila kopija zapisnika tudi izročena. Pravna kvaliteta zapisnika je zagotovljena že s tem, da je sodni zapisnik javna listina ter da za to dokazuje resničnost tistega, kar je v njem potrjeno. Popolnost zapisnika pomeni, da mora biti iz njega razvidno vse, kar je pomembno za odločanje o dovoljenih pritožbenih razlogih. In slednje je podano. Zakon sodniku nalaga, da opiše v zapisnik samo bistveno vsebino dejanja.

Stranka ima pravico, ne pa tudi procesno dolžnost prebrati zapisnik in ugovarjati zoper njegovo vsebino. Sodišče se je do samega ugovora tožnice zoper zapisnik povsem razumljivo opredelilo v 17., 18. in 19. točki obrazložitve. Razvidno je, da je na naroku 7. 4. 2025 tožnica sodelovala in podala dodatne navedbe, s čimer ji je bila omogočena pravica, da se izjavi o celotnem procesnem gradivu, ki je v sodnem spisu in bi lahko vplivala na odločitev sodišča.

Izvedeni dokazni postopek je potrdil, da je bilo tožnici v postopku omogočeno vse, kar mora biti stranki omogočeno v kontradiktornem postopku. Pravilna je ugotovitev sodišča v 18. točki, da sodišče na zapozneli ugovor katere od strank ali drugih oseb ne more zapisnika popravljati ali dopolnjevati, saj bi s tem kršilo procesno pravico stranke do nadzora nad zapisnikom.

9. Neizkazan ostane tudi pritožbeni očitek, da ni bil dovoljen zapis podpisnika, saj slednje ni razvidno ne iz zapisnika niti iz pojasnil toženke na tožničin ugovor iz zapisnika. Zapisnik z dne 7. 4. 2025 sta skladno s 126. členom ZPP podpisala predsednik senata in sodni zapisnikar, kar zadostuje glede na zahtevo v 126. členu ZPP. Neutemeljen je pritožbeni očitek, da bi sodna odločba morala biti sopodpisana tudi s strani članov senata porotnikov, saj je obvezen zgolj podpis predsednika senata in sodnega zapisnikarja. Potrebno je ločiti tudi izdajo sodbe, od podpisa sodbe kot tehničnega opravila.

10. Določilo tretjega odstavka 302. člena ZPP določa, da se mora glavna obravnava začeti znova, če se opravi narok pred spremenjenim senatom, kar je razvidno iz zapisnika z dne 7. 4. 2025,

zato je neutemeljen pritožbeni očitek, da v zapisniku ni pojasnila, zakaj se je glavna obravnava začela znova.

11. Zatrjevane kršitve načel upravnega postopka morajo ostati neuspešne. V tem sporu ne gre za upravni spor po ZUS-u, temveč za socialni spor, za katerega se uporabljajo določila ZDSS-1, subsidiarno pa določila ZPP. Določila ZUS se uporabljajo glede opredelitve tožbenih razlogov (74. člen ZDSS-1).

12. Neutemeljen je pritožbeni očitek o kršeni pravici tožnice do sodelovanja v postopku ter o pomanjkljivi obrazložitvi sodbe o, za tožnico pomembnih ključnih dokazih.

Upoštevajoč, da je bilo potrdilo vloženo po zaključeni glavni obravnavi, za sodišče ni obstajala dolžnost opredeljevati se tudi do tega potrdila. V skladu s četrtim odstavkom 286. člena in prvim odstavkom 337. člena ZPP se do tega ni dolžno opredeljevati niti pritožbeno sodišče. Do mnenja z dne 23. 3. 2021 in odločbe ZRSŠ z dne 5. 5. 2022 se je sodišče ustrezno opredelilo v 15. in 16. točki obrazložitve, vendar ju je dokazno ovrednotilo drugače, kot ju ocenjuje tožnica. Predložena dokazila skladno s četrtim odstavkom 87. člena ZŠtip-1 ne potrjujejo, da je tožnica dijakinja, ki ima najtežje težave pri učenju. Razvidno je le, da je tožnica glede na vrsto in stopnjo primanjkljaja, ovire oziroma motnje po Pravilniku o organizaciji in načinu dela komisiji za usmerjanje otrok s posebnimi potrebami in kriterijih za opredelitev vrste in stopnje primanjkljajev opredeljena kot otrok s primanjkljaji na posameznih področjih učenja.

13. Tudi pritožbeni očitek o kršitvi Konvencije o otrokovih pravicah in Ustave RS, zaradi vračila neutemeljeno izplačane štipendije za šolsko leto 2022/2023, ni utemeljen. Sodišče je tožbo v tem delu skladno s 63. členom ZDSS-1 pravilno zavrglo, saj o vračilu prejetih zneskov štipendije za štipendijsko leto 2020/2021 še ni odločeno z dokončno upravno odločbo. Meritorno sojenje glede vračila neupravičeno izplačanih zneskov štipendije bo omogočeno, ko bo izdana tudi glede te odločitve dokončna upravna odločba. Nenazadnje tožnica ni izkazala obstoja pogojev za odločanje na podlagi molka organa po drugem odstavku 72. člena ZDSS-1.

14. Pritožbeno sodišče je zato na podlagi 353. člena ZPP pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo sodno odločbo sodišča prve stopnje.

S sodbo, ki jo razglasi predsednik senata.

Kadar sodba ni razglašena ustno, je razglašena z vročitvijo strankam, tako datum izdaje sodbe navadno sovpada z dnem končanja glavne obravnave, zato se kot datum izdaje sodbe šteje datum zasedanja senata.

V 30 dneh od dneva končanja glavne obravnave.

Toženka je nato na sodišče 16. 4. 2025 posredovala odgovor na ugovor zoper zapisnik, ki ga je prejela tudi tožnica skladno s sodbo.

Branje zapisnika je sredstvo le za nadzor dela zapisnikarja (pristno zapisovanje vsega, kar je bilo narekovano), ne pa kontrole oblikovanja same vsebine zapisnika. Ta se izvaja s poslušanjem glasnega narekovanja zapisnika (Komentar k členom 122 do 126 ZPP; dr. Lojze Ude in drugi, Pravdni postopek, Zakon s komentarjem, 1. knjiga, GV Založba, 2009).

Sodnik lahko oži in krči ter s tem spreminja izviren izraz vsebine dejanja. Če stranke ponavljajo tisto, kar so zapisale v vlogah, zadošča, da se sodišče v zapisniku sklicuje na dosedanje navedbe in predloge, zato se v zapisnik vnesejo le strankine dodatne, nove ali drugačne navedbe in predlogi. Komentar k členom 122 do 126 ZPP; dr. Lojze Ude in drugi, Pravdni postopek, Zakon s komentarjem, 1. knjiga, GV Založba, 2009.

Iz zapisnika ni razvidno, da bi na naroku 7. 4. 2025 kdorkoli ugovarjal zoper samo vsebino zapisnika.

Za popravke in dopolnitve tako druga stranka ne bi vedela in zoper njih tudi ne bi mogla ugovarjati.

Priporočilo svetovalnega Centra za otroke, mladostnike in starše A. z dne 23. 3. 2021 in odločba ZRSŠ z dne 5. 5. 2022 ter potrdilo o opravljenem 2. letniku srednje šole z dne 10. 4. 2025, ki je bilo vloženo kot druga pripravljalna vloga z dne 14. 4. 2025.

Zakon o štipendiranju (2013) - ZŠtip-1  - člen 87, 87/4

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 126, 286, 286/4, 302, 302/3, 321, 321/3, 337, 337/1

Zakon o delovnih in socialnih sodiščih (2004) - ZDSS-1  - člen 63, 72, 72/2, 74

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.