VDSS Sklep Pdp 470/2024
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2024-11-07

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

Silva Donko (preds.), mag. Tanja Pustovrh Pirnat (poroč.), Mojca Dubravica

denarna kazen zaradi zlorabe pravic - tožnik - ustavna pravica do pritožbe - načelo enakosti - načelo enakega varstva pravic

Tožnik, kot je podrobno povzelo sodišče prve stopnje v izpodbijanem sklepu, ponavljajoče vlaga nedovoljene pritožbe, v katerih vztraja pri enakih navedbah. Takšno ravnanje je pravilno štelo za zlorabo procesnih pravic in s tem podlago za kaznovanje na podlagi tretjega odstavka 11. člena ZPP. Prvi odstavek 11. člena ZPP nalaga sodišču, strankam in drugim udeležencem prizadevanje, da se postopek opravi brez zavlačevanja in s čim manjšimi stroški; vsaki stranki nalaga, da skrbno in pravočasno uresničuje svoje pravice, sodišču pa, da onemogoči vsako zlorabo pravic, ki jih imajo stranke in drugi udeleženci.

Ustavna pravica do pritožbe (25. člen Ustave RS), izhajajoča iz načela zakonitosti (2. člen Ustave RS) in enakega varstva pravic (23. člen Ustave RS) je zagotovljena vsakemu proti odločbam sodišč in drugih državnih organov, organov lokalne skupnosti in nosilcev javnih pooblastil, kadar ti odločajo o njegovih pravicah, dolžnostih ali pravnih interesih. V delovnem sporu (pravdnem postopku) je urejena v 25. poglavju ZPP (333. do 336.a člen ZPP). Tožniku je bila pravica v tem sporu zagotovljena.

Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom tožnika kaznovalo z denarno kaznijo v višini 200,00 EUR, ki jo mora plačati na račun sodišča v roku 30 dni.

2. Zoper sklep se pritožuje tožnik. Navaja, da je pravica do pritožbe ustavna pravica. Sodišče prve stopnje in pritožbeno sodišče je pritožbe neutemeljeno zavrglo. Tožnik ni uveljavljal sodnega varstva v pravdnem postopku, ampak je zahteval uresničitev ustavnih pravic. Njegove pravice pri delodajalcu so bile kršene. Ustavne pravice niso omejene s procesnimi zakoni. Uresničujejo se neposredno na podlagi Ustave RS. Pravico ima do neodvisnega sodnika. Sodnik, katerega plačilo za delo zagotavlja država, ni neodvisen. V pritožbi tožnik citira 15., 23., 25. člen in 26. člen Ustave RS ter 6., 7. in 8. člen Splošne deklaracije o človekovih pravicah.

4. Pritožbeno sodišče je na podlagi drugega odstavka 350. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) v zvezi s 366. členom ZPP izpodbijani sklep sodišča prve stopnje preizkusilo v okviru pritožbenih razlogov in razlogov, na katere pazi po uradni dolžnosti. Pri tem preizkusu je ugotovilo, da sodišče prve stopnje ni storilo bistvenih kršitev določb pravdnega postopka, na katere pazi po uradni dolžnosti, niti kršitev, ki jih uveljavlja tožnik. Sprejelo je materialnopravno utemeljeno odločitev.

5. Tožnik, kot je podrobno povzelo sodišče prve stopnje v izpodbijanem sklepu, ponavljajoče vlaga nedovoljene pritožbe,

v katerih vztraja pri enakih navedbah. Takšno ravnanje je pravilno štelo za zlorabo procesnih pravic in s tem podlago za kaznovanje na podlagi tretjega odstavka 11. člena ZPP.

Prvi odstavek 11. člena ZPP nalaga sodišču, strankam in drugim udeležencem prizadevanje, da se postopek opravi brez zavlačevanja in s čim manjšimi stroški; vsaki stranki nalaga, da skrbno in pravočasno uresničuje svoje pravice, sodišču pa, da onemogoči vsako zlorabo pravic, ki jih imajo stranke in drugi udeleženci.

6. Ustavna pravica do pritožbe (25. člen Ustave RS), izhajajoča iz načela zakonitosti (2. člen Ustave RS) in enakega varstva pravic (23. člen Ustave RS) je zagotovljena vsakemu proti odločbam sodišč in drugih državnih organov, organov lokalne skupnosti in nosilcev javnih pooblastil, kadar ti odločajo o njegovih pravicah, dolžnostih ali pravnih interesih. V delovnem sporu (pravdnem postopku) je urejena v 25. poglavju ZPP (333. do 336.a člen ZPP). Tožniku je bila pravica v tem sporu zagotovljena.

7. Pritožba je redno pravno sredstvo zoper sodbo, izdano na prvi stopnji (prvi odstavek 333. člena ZPP) oziroma sklep sodišča prve stopnje (prvi odstavek 363. člena ZPP). Zoper sklep sodišča druge stopnje, s katerim ta odloči o pritožbi, pritožba ni dovoljena. Pravica do pravnega sredstva je s pritožbo zoper sodbo oziroma sklep sodišča prve stopnje izčrpana. V nasprotnem primeru bi se vlaganje pravnih sredstev nadaljevalo v nedogled, kot je bilo v tem sporu. Ponavljajoče vlaganje nedovoljenih pravnih sredstev (pritožb) je v nasprotju z namenom te pravice in predstavlja njeno zlorabo.

8. Tožnik je bil predhodno izrecno opozorjen na dolžnost sodišča, da onemogoči zlorabo procesnih pravic, in možnost kaznovanja.

Do njegovih pritožbenih navedb (in sklicevanja na ustavne pravice) so se sodišča v sklepih, izdanih v tem sporu, že večkrat opredelila.

9. Ker niso podani niti uveljavljani pritožbeni razlogi niti tisti, na katere pazi po uradni dolžnosti, je pritožbeno sodišče tožnikovo pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje (2. točka 365. člena ZPP).

Pritožbi zoper sklep pritožbenega sodišča sta bili zavrženi s sklepoma Pdp 96/2024 z dne 13. 3. 2024 in I Pd 233/2023 v zvezi s sklepom Pdp 235/2024 z dne 5. 6. 2024.

Prim. sklepa VDSS Psp 209/2020 z dne 4. 11. 2020, Pdp 561/2017 z dne 13. 7. 2017, sklepa VSL I Cpg 467/2018 z dne 13. 6. 2018, I Cp 276/2017 z dne 10. 5. 2017, sklep Vrhovnega sodišča RS Cp 3/2014 z dne 20. 2. 2014, sklep VSK II Ip 326/2011 z dne 13. 10. 2011.

Sklep I Pd 233/2023 z dne 19. 4. 2023, točka 4 obrazložitve.

Na zadnje v sklepu Pdp 235/2024, točka 6 obrazložitve.

Ustava Republike Slovenije (1991) - URS  - člen 2, 23, 25

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 11, 11/1, 11/3, 333, 333/1, 336a, 350, 350/2, 363, 363/1, 365, 365-2, 366

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.