VDSS Sodba Psp 161/2024
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2024-11-20

mag. Lilijana Strban (preds.), Edo Škrabec (poroč.), mag. Biserka Kogej Dmitrovič

invalidnost - zaključek zdravljenja - spremembe v zdravstvenem stanju - izločitev izvedenca medicinske stroke

Upoštevaje navedene ugotovitve, pri tožniku še poteka zdravljenje, s tem pa niso izpolnjeni z zakonom določeni pogoji, da se ugotovi invalidnost. Pri tem je sicer potrebno poudariti, da pri tožniku, glede na podane zdravstvene težave, zdravljenje ne bo nikoli zaključeno, kot je to povedal tudi sodni izvedenec. Ključna je ugotovitev, kdaj so spremembe v zdravstvenem stanju take, da jih ni mogoče odpraviti z zdravljenjem ali ukrepi medicinske rehabilitacije. V predmetni zadevi zdravljenje očitno do te mere še ni zaključeno. Po mnenju sodnega izvedenca je potrebno počakati na nov izvid ultrazvoka srca z obremenitvenim testiranjem in dokončno mnenje kardiologa glede nadaljnje terapije in zdravljenja. Glede na navedeno je torej ključno, da se pridobi nova medicinska dokumentacija, na podlagi katere se lahko začne nov upravni postopek pri tožencu za priznanje pravic iz invalidskega zavarovanja.

V zvezi s pritožbenimi navedbami, da je izvedensko mnenje sodnega izvedenca specialista MDPŠ pristransko in da je na to tožnik opozarjal ves čas postopka, pritožbeno sodišče ugotavlja, da je sodišče prve stopnje na naroku zavrnilo tožnikov predlog za izločitev navedenega izvedenca. V sodbi je tudi pojasnilo razloge za zavrnitev, s katerimi pritožbeno sodišče soglaša. Tudi po stališču pritožbenega sodišča namreč niso podani razlogi po 6. točki 70. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 247. člena ZPP za izločitev člana izvedenskega organa specialista MDPŠ.

I. Pritožba se zavrne in se potrdi sodba sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo zavrnilo tožbeni zahtevek, da se odpravi odločba toženca številka zadeve: ..., številka dosjeja: ... z dne 2. 2. 2023 in odločba številka zadeve: ..., številka dosjeja: ... z dne 9. 8. 2023 ter da se tožnika razvrsti v I. kategorijo invalidnosti zaradi posledic bolezni od 30. 1. 2023 dalje in se mu prizna pravica do invalidske pokojnine. Nadalje je odločilo, da tožnik sam krije svoje stroške postopka.

2. Zoper sodbo je pritožbo vložil tožnik iz vseh pritožbenih razlogov. V pritožbi navaja, da se zaradi istih zdravstvenih težav zdravi že od 2017 dalje in je od tedaj dalje tudi v neprekinjenem bolniškem staležu. Glede na hude zdravstvene težave se bo zdravil do konca življenja. Neprekinjeno bo jemal predpisana zdravila in tudi redno obiskoval kontrole pri lečečih zdravnikih. Je pa glede na potek zdravljenja že sedaj mogoče ugotoviti, da se njegovo zdravstveno stanje v prihodnje ne bo spremenilo na bolje in s tem v zvezi tudi ni pričakovati takšnega izboljšanja, da bi bil sposoben za kakršnokoli pridobitno delo. Že zaradi tega zavrača tako ugotovitve, kot so razvidne iz izvedenskega mnenja in stališče sodišča prve stopnje, ki je v celoti sledilo temu mnenju. Tožnik je izrecno ugovarjal postavitvi izvedenca A. A., specialista MDPŠ in pri tem tudi navajal konkretne razloge, zakaj ne želi, da se navedenega izvedenca postavi v tem postopku. Takemu predlogu pa sodišče ni sledilo. Tožnik je bil tudi pregledan pri inštitutu B., kjer so ugotovili, da so njegove delovne zmožnosti tako okrnjene, da ni sposoben za nobeno pridobitno delo, česar pa pri izdelavi izvedenskega mnenja ni bilo upoštevano. Tudi iz tega razloga tožnik meni, da je mnenje izdelano pristransko in v korist toženca. Pritožbenemu sodišču predlaga, da pritožbi ugodi in izpodbijano sodbo razveljavi ter zadevo vrne sodišču prve stopnje v ponovno sojenje s tem, da sodišču naloži dodatno izvedbo dokaza s postavitvijo izvedenca psihiatrične stroke.

4. Pritožbeno sodišče je preizkusilo sodbo sodišča prve stopnje v mejah razlogov, navedenih v pritožbi. Po drugem odstavku 350. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju: ZPP)

v zvezi z 19. členom Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (v nadaljevanju: ZDSS-1)

je po uradni dolžnosti pazilo na bistvene kršitve določb pravdnega postopka, ki so navedene v drugem odstavku 350. člena ZPP, ter na pravilno uporabo materialnega prava. Ugotovilo je, da sodišče prve stopnje ni storilo bistvenih kršitev določb pravdnega postopka, na katere je treba paziti po uradni dolžnosti, niti tistih, ki jih uveljavlja pritožba. Dejansko stanje je pravilno in popolno ugotovilo ter sprejelo pravilno materialnopravno odločitev.

5. Sodišče prve stopnje je presojalo drugostopenjsko odločbo toženca številka zadeve: ..., številka dosjeja: ... z dne 9. 8. 2023, s katero je bila zavrnjena tožnikova pritožba, vložena zoper prvostopenjsko odločbo številka zadeve: ..., številka dosjeja: ... z dne 2. 2. 2023, je pa toženec v reviziji spremenil prvostopenjsko odločbo tako, da je odločil, da tožnik nima pravic iz invalidskega zavarovanja.

6. Za odločitev je ključen odgovor na vprašanje, ali je pri tožniku podana invalidnost.

7. Skladno s prvim odstavkom 63. člena Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju (v nadaljevanju: ZPIZ-2),

je invalidnost po tem zakonu podana, če se zaradi sprememb v zdravstvenem stanju, ki jih ni mogoče odpraviti z zdravljenjem ali ukrepi medicinske rehabilitacije in so ugotovljene v skladu s tem zakonom, zavarovancu zmanjša zmožnost za zagotovitev oziroma ohranitev delovnega mesta oziroma za poklicno napredovanje.

8. Sodišče prve stopnje je dejansko stanje razčiščevalo s postavitvijo izvedenskega organa Komisije za fakultetna izvedenska mnenja (v nadaljevanju: Komisija) v sestavi specialista MDPŠ, specialista ortopeda in specialistke za interno medicino.

9. Iz pisno podanega izvedenskega mnenja, ki je bilo izdelano na podlagi proučitve medicinske in delovne dokumentacije ter osebnega pregleda tožnika, izhaja, da je pri tožniku potrebno nadaljnje zdravljenje in ukrepi medicinske rehabilitacije, ki lahko vplivajo na spremembe v zdravstvenem stanju. Izvedenski organ tako pri tožniku zaenkrat še ne ugotavlja invalidnosti. Sodišče prve stopnje je na naroku tudi zaslišalo sodnega izvedenca specialista MDPŠ.

10. Po stališču pritožbenega sodišča je izvedenski organ odgovoril na vsa ključna vprašanja, povezana z ugotavljanjem invalidnosti.

11. Kot to ugotavlja izvedenski organ, pri tožniku še vedno poteka zdravljenje. Zdravljenje s kardiološkega stališča namreč ni zaključeno. Kot ugotavlja sodna izvedenka, specialistka interne medicine, so pri tožniku leta 2019 ultrazvočno ugotovili bikuspidno aortno zaklopko z blago regurgitacijo, ki pa je do leta 2023 napredovala do hude stopnje. V mesecu marcu 2023 je bil kardiokirurški konzilij mnenja, da je indicirana kirurška menjava aortne zaklopke. Pri tožniku tako še vedno poteka zdravljenje, pri čemer še ni povsem jasno, ali bo potrebna operacija oziroma kakšen bo potek nadaljnjega zdravljenja. Iz novejšega izvida (z dne 9. 10. 2023) izhaja, da je bil opravljen ponovni ultrazvok srca, na podlagi katerega se zaenkrat niso odločili za kirurški poseg, temveč za spremljanje stanja, ter ponovni kontrolni ultrazvok srca čez šest mesecev.

12. Upoštevaje navedene ugotovitve, pri tožniku še poteka zdravljenje, s tem pa niso izpolnjeni z zakonom določeni pogoji, da se ugotovi invalidnost. Pri tem je sicer potrebno poudariti, da pri tožniku, glede na podane zdravstvene težave, zdravljenje ne bo nikoli zaključeno, kot je to povedal tudi sodni izvedenec. Ključna je ugotovitev, kdaj so spremembe v zdravstvenem stanju take, da jih ni mogoče odpraviti z zdravljenjem ali ukrepi medicinske rehabilitacije. V predmetni zadevi zdravljenje očitno do te mere še ni zaključeno. Po mnenju sodnega izvedenca je potrebno počakati na nov izvid ultrazvoka srca z obremenitvenim testiranjem in dokončno mnenje kardiologa glede nadaljnje terapije in zdravljenja.

13. Glede na navedeno je torej ključno, da se pridobi nova medicinska dokumentacija, na podlagi katere se lahko začne nov upravni postopek pri tožencu za priznanje pravic iz invalidskega zavarovanja.

14. S tem v zvezi so torej neutemeljene pritožbene navedbe, da sodišče ni ustrezno razčistilo dejansko stanje. Tožnik je sicer res v dolgotrajnem bolniškem staležu, vendar pa je potrebno presojati vsak primer posebej in v tem primeru, kot je bilo že pojasnjeno, iz izvedenskega mnenja izhaja ugotovitev, da pri tožniku še vedno poteka zdravljenje. V tem primeru niso izpolnjeni z zakonom določeni pogoji za ugotovitev invalidnosti in posledično za priznanje pravic iz invalidskega zavarovanja.

15. V zvezi s pritožbenimi navedbami, da je izvedensko mnenje sodnega izvedenca specialista MDPŠ pristransko in da je na to tožnik opozarjal ves čas postopka, pritožbeno sodišče ugotavlja, da je sodišče prve stopnje na naroku zavrnilo tožnikov predlog za izločitev navedenega izvedenca. V sodbi je tudi pojasnilo razloge za zavrnitev, s katerimi pritožbeno sodišče soglaša. Tudi po stališču pritožbenega sodišča namreč niso podani razlogi po 6. točki 70. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 247. člena ZPP za izločitev člana izvedenskega organa specialista MDPŠ. Tožnik je namreč zgolj navajal, da navedeni sodni izvedenec v zadevah, ki jih je zastopal tožnikov pooblaščenec, še ni podal pozitivnega mnenja in da naj ne bi bil naklonjen zavarovancem. V tej zadevi je sodni izvedenec specialist MDPŠ kot član izvedenskega organa strokovno pojasnil ugotovitve v zvezi s tožnikovim zdravstvenim stanjem. Nenazadnje je v tej zadevi izvedensko mnenje podal izvedenski organ, ne pa posamezni izvedenec. Iz skupno podanega izvedenskega mnenja izhaja ugotovitev, kot je bila v tej zadevi že pojasnjena. Izvedenski organ je upošteval tudi izvide psihiatra in se do njih opredelil. Ker je bila zadeva razčiščena, je sodišče utemeljeno zavrnilo dokazni predlog za postavitev sodnega izvedenca psihiatra in svojo odločitev tudi ustrezno obrazložilo, upoštevaje drugi odstavek 287. člena ZPP.

16. Tudi glede izvida pri inštitutu B., je sodišče pravilno pojasnilo, da je s tem izvidom razpolagal tožnik, vendar ga ni predložil sodišču v dokazne namene. V tem primeru se ne more šele v pritožbi sklicevati na to, da bi bilo potrebno pri izdelavi izvedenskega mnenja upoštevati tudi navedeni izvid.

17. Glede na navedeno je pritožbeno sodišče na podlagi 353. člena ZPP pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo izpodbijano sodbo sodišča prve stopnje.

18. Ker tožnik s pritožbo ni uspel, je pritožbeno sodišče na podlagi prvega odstavka 165. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 154. člena ZPP odločilo, da tožnik sam nosi stroške pritožbe.

S prvostopenjsko odločbo z dne 2. 2. 2023 je bil tožnik razvrščen v III. kategorijo invalidnosti zaradi posledic bolezni in mu je bila priznana pravica do premestitve na drugo delovno mesto: brez ročnega premeščanja bremen, težjih od 5 kg, brez vsiljenega ritma in tempa dela, pri katerem se le občasno pripogiba, s polnim delovnim časom od 30. 1. 2023 dalje.

Zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju (2012) - ZPIZ-2  - člen 63, 63/1

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 70, 70-6, 154, 154/1, 165, 165/1, 247, 247/1, 287, 287/2, 353

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.