VDSS Sklep Pdp 304/2025
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2025-09-17

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

Helena Papež (preds.), Katarina Rajgelj (poroč.), mag. Klavdija Ana Magič

predlog za obnovo postopka - novi dokazi - procesna skrbnost stranke

Dovoljenost predloga za obnovo postopka, ki se sklicuje na nova dejstva in nove dokaze, je odvisna od presoje, ali je stranka nova dejstva in nove dokaze mogla uveljavljati brez svoje krivde, preden je bil prejšnji postopek končan s pravnomočno sodno odločbo (drugi odstavek 395. člena ZPP). Izkazati mora tudi, da glede tega dokaza ni ravnala (procesno) neskrbno. Če ta predpostavka ni izpolnjena, sodišče predlog na podlagi povsem jasne določbe prvega odstavka 398. člena ZPP kot nedovoljen zavrže.

Tožnik bi lahko dokaze, na katere se sklicuje v predlogu za obnovo, ob zadostni skrbnosti predložil že v prejšnjem postopku. Glede na očitke v izredni odpovedi, ki jih je tožnik zanikal ter ob vedenju, da je zoper njega podana kazenska ovadba, ni neživljenjsko niti nerazumno pričakovati, da bi v zvezi s tem opravil ustrezne poizvedbe pri tožilstvu, torej preveril, ali se v tožilskem spisu nahajajo morebitni razbremenilni dokazi, oziroma predlagal, da dokumentacijo pridobi sodišče. Tožnik je v dokaznem postopku vsekakor to možnost imel, če nanjo ni pravočasno pomislil, mora procesne posledice takšne opustitve nositi sam.

I. Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

II. Tožeča stranka sama krije svoje pritožbene stroške.

1. Sodišče prve stopnje je zavrglo predlog tožnika za obnovo postopka.

2. Zoper navedeni sklep se pritožuje tožnik iz vseh pritožbenih razlogov ter pritožbenemu sodišču predlaga, da izpodbijani sklep razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v nov postopek pred drugega sodnika. Poudarja, da ocena, ali stranka brez svoje krivde ni mogla predložiti dokazov v prejšnjem postopku, predstavlja že vsebinsko presojo, zato predloga ni mogoče zavreči. S tem je bilo kršeno več ustavnih pravic in EKČP. Tožnik zavrača očitek neskrbnega ravnanja, saj dokazno breme glede zakonitosti izredne odpovedi nosi delodajalec, medtem ko je on dolžan le predlagati razbremenilne dokaze. Takšne dokaze je lahko pridobil šele po odločitvi tožilstva. Ti dokazi so pomembni za presojo utemeljenosti izredne odpovedi, saj kažejo na medijski linč in poseg delodajalca v njegovo čast, kar vpliva tudi na presojo drugih očitanih kršitev. Priglaša stroške pritožbe.

4. Tožnik neutemeljeno izpodbija odločitev sodišča prve stopnje o zavrženju predloga za obnovo pravnomočno končanega postopka, v katerem je bila s sodbo I Pd 361/2023 z dne 6. 1. 2025 v zvezi s sodbo Pdp 124/2025 z dne 7. 5. 2025 ugotovljena zakonitost izredne odpovedi pogodbe o zaposlitvi, podane iz razloga po prvi in drugi alineji prvega odstavka 110. člena Zakona o delovnih razmerjih (ZDR-1).

5. Tožnik temelji predlog za obnovo postopka na določilu 10. točke 394. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP), ki določa, da se postopek, ki je s sodno odločbo pravnomočno končan, lahko obnovi, če stranka izve za nova dejstva ali pa najde ali pridobi možnost uporabiti nove dokaze, na podlagi katerih bi bila lahko izdana zanjo ugodnejša odločba, če bi bila ta dejstva oziroma če bi bili ti dokazi uporabljeni v prejšnjem postopku.

6. Novi dokazi v smislu citiranega določila ZPP so (zgolj) tisti, za katere stranka v pravnomočno končanem postopku ni vedela ali ni imela možnosti, da bi jih uporabila do trenutka, ko je v tem postopku še lahko predlagala nove dokaze (praviloma do zaključka prvega naroka za glavno obravnavo - 286. člen ZPP). Dovoljenost predloga za obnovo postopka, ki se sklicuje na nova dejstva in nove dokaze, je odvisna od presoje, ali je stranka nova dejstva in nove dokaze mogla uveljavljati brez svoje krivde, preden je bil prejšnji postopek končan s pravnomočno sodno odločbo (drugi odstavek 395. člena ZPP). Izkazati mora tudi, da glede tega dokaza ni ravnala (procesno) neskrbno. Če ta predpostavka ni izpolnjena, sodišče predlog na podlagi povsem jasne določbe prvega odstavka 398. člena ZPP kot nedovoljen zavrže.

7. Prav slednje procesno stanje je podano tudi v predmetni zadevi, kot je pravilno ugotovilo sodišče prve stopnje. Pravilno je namreč zaključilo, da bi tožnik ob potrebni skrbnosti in procesni aktivnosti izvedbo sedaj ponujenih dokazov lahko predlagal že v prejšnjem postopku, torej pred njegovim pravnomočnim zaključkom.

8. Tožnik neutemeljeno navaja, da bi moralo sodišče prve stopnje o predlogu vsebinsko odločati v skladu z določbo 398. člena ZPP in ker ga je zavrglo, je s tem kršilo 8. točko drugega odstavka 339. člena ZPP ter 22., 23., 25. člen Ustave RS ter 6. člen EKČP. Na podlagi 398. člena ZPP prepozen, nepopoln ali nedovoljen predlog za obnovo zavrže predsednik senata brez naroka. Gre za predhodno obravnavo oziroma zgolj za formalni abstraktni preizkus predloga za obnovo, še preden se ta vroči nasprotni stranki, ki ga ZPP omejuje na preizkus pravočasnosti predloga v smislu 396. člena, preizkus popolnosti v smislu drugega odstavka 397. člena in preizkus dovoljenosti predloga za obnovo v smislu 395. člena ZPP

. Vsebinski preizkus predstavlja presojo, ali bi zatrjevana nova dejstva in novi dokazi v zvezi z njimi lahko privedli do izdaje za stranko ugodnejše odločbe, če bi bila ta dejstva in dokazi znani že v prvem postopku. Gre torej za preizkus novih dejstev in dokazov z vidika 10. točke 394. člena ZPP, kar pa ni predmet predhodnega formalnega preizkusa predloga za obnovo. Ta preizkus sodišče opravi v drugi fazi po vročitvi (pravočasnega, sicer popolnega in dovoljenega) predloga za obnovo nasprotni stranki in po neposrednem preizkusu obstoja in pomena zatrjevanih novih dejstev in dokazov na naroku v smislu določb drugega in tretjega odstavka 398. člena ter 399. člena ZPP. Ker pa tožnik ni izpolnil predpostavk za vsebinsko presojo, saj ni izkazal, da predloženih dokazov brez svoje krivde ni mogel uveljavljati, preden je bil postopek končan s pravnomočno sodno odločbo (ni izkazal pogoja dovoljenosti), je sodišče prve stopnje njegov predlog pravilno zavrglo. Tožnik se neutemeljeno sklicuje na sklep Vrhovnega sodišča RS II Ips 62/2020, saj se je v tej zadevi sodišče ukvarjalo s potrebno vsebino predloga, v zadevi II Ips 441/2005 in II Ips 531/2005, pa je bil predlog zavrnjen po izvedeni drugi fazi postopka, v kateri se je preverjala utemeljenost predloga.

9. Zahtevana procesna skrbnost je pravni standard, katerega vsebino glede na konkretne okoliščine primera napolnjuje sodna praksa. Sodišče prve stopnje je navedlo odločilne razloge, iz katerih tudi po presoji pritožbenega sodišča izhaja, da tožnik ni izkazal pogoja dovoljenosti predloga za obnovo postopka. Tožnik je v postopku pred sodiščem prve stopnje ugovarjal zakonitosti izredne odpovedi pogodbe o zaposlitvi, podane (tudi) iz razloga po prvi alineji prvega odstavka 110. člena ZDR-1 (če delavec krši pogodbeno in drugo obveznost iz delovnega razmerja in ima kršitev vse znake kaznivega dejanja). Kot pravilno izpostavlja sodišče prve stopnje, je tožnik že v tožbi navedel, da je bil dne 29. 3. 2023 s strani novinarjev obveščen, da je takratni direktor toženke zoper njega podal naznanilo suma koruptivnega ravnanja in suma poskusa kaznivega dejanja in da mu je bil takrat tudi v vednost predložen zadevni dokument z dne 17. 3. 2023. Tožnik je bil torej že takrat seznanjen, da je bilo zoper njega podano naznanilo oziroma kazenska ovadba. Slednjega tožnik v pritožbi niti ne zanika. Pravilno zato sodišče prve stopnje, sklicujoč se na Zakon o državnem tožilstvu (ZDT-1), Zakon o kazenskem postopku (ZKP) in Državnotožilski red, pojasnjuje, da je imel tožnik od takrat dalje možnost podati zahtevo za vpogled v zadevni tožilski spis, kot tudi možnost v sodnem postopku predlagati, da tožilski spis oziroma dokumentacijo v njem pridobi sodišče, vendar takšnega predloga ni podal. Pritožbeno sodišče pritrjuje stališču sodišča prve stopnje, da bi tožnik dokaze, na katere se sklicuje v predlogu za obnovo, ob zadostni skrbnosti lahko predložil že v prejšnjem postopku. Glede na očitke v izredni odpovedi, ki jih je tožnik zanikal ter ob vedenju, da je zoper njega podana kazenska ovadba, ni neživljenjsko niti nerazumno pričakovati, da bi v zvezi s tem opravil ustrezne poizvedbe pri tožilstvu, torej preveril, ali se v tožilskem spisu nahajajo morebitni razbremenilni dokazi, oziroma predlagal, da dokumentacijo pridobi sodišče. Tožnik je v dokaznem postopku vsekakor to možnost imel, če nanjo ni pravočasno pomislil, mora procesne posledice takšne opustitve nositi sam.

10. Glede na naravo in vsebino spora bi tožnik dokaze, na katere se sklicuje v predlogu za obnovo, mogel in moral predložiti oziroma predlagati njihovo pridobitev že v prvotnem postopku. Tožnik se s tem v zvezi nepravilno sklicuje na 84. člen ZDR-1, saj pravila o dokaznem bremenu iz te določbe ni mogoče razumeti tako, da delavca v procesni vlogi tožnika razbremenjuje dolžnosti iz 7. in 212. člena ZPP, to je navajanja dejstev in dokazov, iz katerih izhaja pravna posledica, ki je zanj ugodna.

11. Ker je sodišče prve stopnje pravilno ugotovilo, da predlog ni dovoljen in ker se zadeva ni presojala po vsebini, so s tem v zvezi tudi pritožbene navedbe za rešitev sporne zadeve pravno irelevantne, zato pritožbeno sodišče na njih ne odgovarja (prvi odstavek 360. člena ZPP).

12. Sodišče prve stopnje je pravilno ugotovilo relevantna dejstva primera. Zaključki izpodbijanega sklepa so tudi materialnopravno pravilni. Do kršitev določb postopka, na katere se pazi po uradni dolžnosti (drugi odstavek 350. člena ZPP v zvezi s 366. členom ZPP) ni prišlo, zato je pritožbeno sodišče pritožbo tožnika zavrnilo in potrdilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje (2. točka 365. člena ZPP).

13. Tožnik s pritožbo ni uspel, zato krije sam svoje stroške pritožbenega postopka (prvi odstavek 165. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 154. člena ZPP).

"Ta presoja je povsem pravna, saj predsednik senata ne preizkuša, ali je res vse, kar predlagatelj zatrjuje v obnovitvenem predlogu". Skupina avtorjev, Pravdni postopek, zakon s komentarjem, 3. knjiga, GV Založba, Ljubljana 2009, stran 599.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 286, 339, 339/2, 339/2-8, 394, 394-1, 395, 395/2, 396, 397, 397/2, 398, 398/1, 398/2, 398/3, 399

Zakon o delovnih razmerjih (2013) - ZDR-1  - člen 84, 110, 110/1, 110/1-1, 110/1-2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.