VDSS Sodba Psp 202/2025
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2025-12-03

mag. Lilijana Strban (preds.), Edo Škrabec (poroč.), mag. Biserka Kogej Dmitrovič

Zoisova štipendija - državno tekmovanje - povprečna ocena - načelo pravne varnosti - predvidljivost - vezanost sodnika na ustavo in zakon - usklajenost pravnih aktov - financiranje iz javnih sredstev - sofinanciranje iz javnih sredstev - exceptio illegalis

Glede na to, da 24. člen ZŠtip-1 ne pogojuje dodelitve sredstev oziroma sofinanciranja na podlagi javnega razpisa oziroma neposrednega financiranja s strani ministrstva, je podzakonski akt prekoračil okvir, ki je dopuščen aktu, izdanemu za izvrševanje javnih pooblastil, saj je zožil z zakonom urejeno pravico.

Pritožba se zavrne in se potrdi sodba sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo odpravilo drugostopenjsko odločbo toženke št. ... z dne 22. 2. 2024 in odločbo Javnega štipendijskega, razvojnega, invalidskega in preživninskega sklada Republike Slovenije št. ... z dne 16. 11. 2023 ter zadevo vrnilo v ponovno upravno odločanje.

2. Zoper sodbo je pritožbo vložila toženka zaradi zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja ter zmotne uporabe materialnega prava. Ne strinja se s stališčem sodišča prve stopnje, da določba tretjega odstavka 5. člena Pravilnika o dodeljevanju Zoisovih štipendij (v nadaljevanju: Pravilnik)

nedopustno oži zakonski pojem "financiranje oziroma sofinanciranje iz javnih sredstev". Toženka meni, da je napačna in nesprejemljiva ter preširoka razlaga pojma "javno sofinanciranje državnih tekmovanj iz javnih sredstev" kot je določen v 1. alineji prvega odstavka 24. člena Zakona o štipendiranju (v nadaljevanju: ZŠtip-1).

S podano razlago tega pojma je sodišče kršilo številna ustavna načela, med drugim tudi načelo pravne varnosti in predvidljivosti ter enake obravnave oziroma enakosti med samimi vlagatelji, v povezavi s tekmovanji, ki jih uveljavljajo. Zakon določa pogoj, da je državno tekmovanje sofinancirano iz javnih sredstev. V petem odstavku istega člena pa je določeno, da natančnejšo opredelitev in uveljavljanje izjemnih dosežkov s podzakonskim aktom določi minister, pristojen za delo. To pomeni, da je potrebno upoštevati določbe Pravilnika. S tem je tudi spoštovano ustavno načelo pravne varnosti oziroma predvidljivosti, načelo usklajenosti pravnih aktov ter načelo enakosti iz 14. člena Ustave RS. V predsodnem postopku je bilo tudi spoštovano načelo zakonitosti. Peti člen Pravilnika namreč določa povsem identičen pogoj, kot je določen že v 24. členu ZŠtip-1, in sicer pogoj sofinanciranja iz javnih sredstev. Dodatno pa se v skladu s tretjim odstavkom 5. člena Pravilnika šteje, da je pogoj sofinanciranja izpolnjen tudi, če je bil organizator tekmovanja kadarkoli v preteklih treh letih od datuma tekmovanja, na katerem je bil dosežen izjemni dosežek, upravičen do sofinanciranja za izvedbo tega tekmovanja na podlagi javnega razpisa neposrednega ali posrednega proračunskega uporabnika oziroma mu je bilo financiranje zagotovljeno neposredno s strani ministrstva, pristojnega za šolstvo. V tem primeru ne gre za ožanje zakonskih pogojev, temveč za dodatno ugodnejšo ureditev. Pravilnik ne določa strožjih oziroma dodatnih pogojev za dodelitev Zoisove štipendije, ampak zakonski pogoj iz 1. alineje prvega odstavka 24. člena ZŠtip-1 le konkretizira. V predmetnem sporu tekmovanje "A." za 9. razred osnovne šole organizatorja Zavoda B., ne v šolskem letu 2022/2023, niti v predhodnih treh šolskih letih, ni bilo sofinancirano iz javnih sredstev. Organizator ni bil sofinanciran na podlagi javnega razpisa neposrednega ali posrednega proračunskega uporabnika oziroma mu financiranje ni bilo zagotovljeno niti neposredno s strani ministrstva, pristojnega za šolstvo. To izhaja tudi iz predložene listinske dokumentacije. To pa pomeni, da uspeh tožnice na tem tekmovanju dne ... (zlato priznanje) ne sodi med izjemne dosežke, saj ne izpolnjuje predpisanega pogoja javnega financiranja, kot je to določeno v 24. členu ZŠtip-1 in v 5. členu Pravilnika. Omenjeno tekmovanje je bilo nazadnje sofinancirano v šolskem letu 2018/2019. Kljub ugotovljenemu pa je sodišče s preširoko razlago pojma javnega sofinanciranja državnih tekmovanj, tožbenemu zahtevku ugodilo. Stališče sodišča prve stopnje, da je v obravnavanem primeru vsaj del sredstev, s katerimi se je financiralo obravnavano tekmovanje, predstavljalo javna sredstva, kar pojasnjuje z zagotovitvijo prostorov, opreme, nadzornega učitelja v javnem zavodu, zagotavljanje mentorjev in spremljevalcev, financiranje prevoza, plačilo prijavnine, fotokopij za pole, kave za učitelje, brezplačni najem predavalnice itd., po mnenju toženke ne izpolnjuje pogoja javnega sofinanciranja po 24. členu ZŠtip-1 v povezavi s 5. členom Pravilnika, sedmim odstavkom 81. člena Zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja (v nadaljevanju: ZOFVI)

in Pravilnika o sofinanciranju šolskih tekmovanj. Toženka nadalje navaja, da pogoji sofinanciranja iz javnih sredstev zagotavljajo, da se priznavajo dosežki na tekmovanjih, ki izpolnjujejo določene standarde kakovosti in transparentnosti, ter da so sredstva za organizacijo teh tekmovanj ustrezno dodeljena in dokumentirana, pri čemer nikakor ne gre za diskriminatorno obravnavo posameznih dijakov ali študentov. Na tovrsten način se namreč omogoča, da se za priznanje Zoisove štipendije lahko uveljavljajo izjemni dosežki, ki so nadpovprečni oziroma gre za izjemne dosežke, ki so na najvišji državni ravni. Sistem podeljevanja Zoisovih štipendij je zelo specifičen, saj gre za materijo, ki vsebinsko posega na področje dela Ministrstva za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, delno pa tudi na področje dela Ministrstva za vzgojo in izobraževanje, ki je pristojno za izvedbo selekcijskih in interesnih tekmovanj. Tudi struktura proračuna kaže, kako se bodo izvajale posamezne politike, za katerih realizacijo je odgovorna vlada. Določba Pravilnika, da so tekmovanja sofinancirana iz javnih sredstev na podlagi javnega razpisa, je nič drugega kot to, da je jasno izkazano, da je denar iz državnega proračuna namensko porabljen za točno določeno tekmovanje. Pritožbenemu sodišču zato predlaga, da izpodbijano sodbo spremeni tako, da tožbeni zahtevek v celoti zavrne oziroma podrejeno, da izpodbijano sodbo razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v ponovno sojenje.

4. Pritožbeno sodišče je preizkusilo sodbo sodišča prve stopnje v mejah razlogov, navedenih v pritožbi. Po drugem odstavku 350. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju: ZPP)

v zvezi z 19. členom Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (v nadaljevanju: ZDSS-1)

je po uradni dolžnosti pazilo na bistvene kršitve določb pravdnega postopka, navedene v drugem odstavku 350. člena ZPP, ter na pravilno uporabo materialnega prava. Ugotovilo je, da sodišče prve stopnje ni storilo bistvenih kršitev določb pravdnega postopka, na katere pritožbeno sodišče pazi po uradni dolžnosti. Dejansko stanje je pravilno in popolno ugotovilo ter sprejelo pravilno materialnopravno odločitev.

5. Sodišče prve stopnje je presojalo drugostopenjsko odločbo toženke z dne 22. 2. 2024, s katero je bila zavrnjena pritožba tožnice, vložena zoper odločbo z dne 16. 11. 2023. Z navedeno odločbo je prvostopenjski organ odločil, da se vloga z dne 17. 7. 2023 za dodelitev Zoisove štipendije v šolskem oziroma študijskem letu 2023/2024, zavrne. Tožnica je uveljavljala priznanje Zoisove štipendije za 1. letnik izobraževanja na Gimnaziji C.

6. Iz dejanskih ugotovitev sodišča prve stopnje izhaja, da je tožnica v predhodnem šolskem letu dosegla povprečno oceno 4,77. Tožnica je prejela tudi zlato priznanje na tekmovanju "A.", ki je bilo izvedeno dne ...

7. Pogoje za pridobitev Zoisove štipendije določa 22. člen ZŠtip-1. Med drugim je pogoj za pridobitev Zoisove štipendije dosežen izjemni dosežek in v zaključnem razredu osnovne šole dosežena povprečna ocena najmanj 4,70.

Po 2. alineji prvega odstavka 24. člena ZŠtip-1 se kot izjemni dosežek upoštevajo zlata in srebrna priznanja iz znanja ali raziskovanja na državnih tekmovanjih, sofinanciranih iz javnih sredstev. V petem odstavku pa je določeno, da natančnejšo opredelitev in uveljavljanje izjemnih dosežkov s podzakonskim aktom določi minister, pristojen za delo. Na podlagi tega pooblastila je bil sprejet Pravilnik, ki je v času odločanja toženke, v prvem odstavku 5. člena določal, da državna tekmovanja, sofinancirana iz javnih sredstev, so tekmovanja, ki jih na podlagi javnega razpisa sofinancira ministrstvo, pristojno za izobraževanje, ali Zavod Republike Slovenije za šolstvo in potekajo na državni ravni. V drugem odstavku pa je določeno, da ne glede na prejšnji odstavek so državna tekmovanja tudi tekmovanja iz znanja ali raziskovanja na državni ravni, ki izpolnjujejo naslednje pogoje in sicer, da ima organizator javno objavljen akt o organizaciji ali izvedbi tekmovanja, so organizirana v dveh ali več stopnjah na ravni izobraževalne ustanove, občinsko ali regionalno, uvrstitev tekmovalcev na državno tekmovanje je možna le na podlagi rezultata na predhodni stopnji tekmovanja, so sofinancirana iz javnih sredstev in, tekmovanja se pod enakimi pogoji lahko udeležijo udeleženci posamezne ravni ali stopnje izobraževanja ustreznih smeri vseh izobraževalnih ustanov v Republiki Sloveniji. V tretjem odstavku pa je določeno, da se šteje, da je pogoj iz 4. alineje drugega odstavka izpolnjen, če je bil organizator tekmovanja kadarkoli v preteklih treh letih od datuma tekmovanja, na katerem je bil dosežen izjemni dosežek, upravičen do sofinanciranja za izvedbo tega tekmovanja na podlagi javnega razpisa neposrednega ali posrednega proračunskega uporabnika oziroma mu je bilo financiranje zagotovljeno neposredno s strani ministrstva, pristojnega za šolstvo.

8. Kot izhaja iz obrazložitve drugostopenjske odločbe toženke, je tožnica dne ... osvojila zlato priznanje za uspeh na državni stopnji tekmovanja organizatorja Zavoda B., vendar navedeno priznanje toženka ni štela med izjemne dosežke. Kot razlog navaja, da iz dokazil ni razvidno, da bi bil organizator tekmovanja v tem letu oziroma v preteklih treh letih od datuma izvedbe tekmovanja, upravičen do sofinanciranja za izvedbo tega tekmovanja na podlagi javnega razpisa neposrednega ali posrednega proračunskega uporabnika oziroma da mu je bilo financiranje zagotovljeno neposredno s strani ministrstva, pristojnega za šolstvo.

9. Neutemeljene so pritožbene navedbe, da je s Pravilnikom določena le konkretnejša opredelitev zakonske določbe skladno s pooblastilom iz petega odstavka 24. člena ZŠtip-1 oziroma da gre v tretjem odstavku 5. člena Pravilnika celo za ugodnejšo opredelitev. Pritožbeno sodišče je že v več zadevah

zavzelo stališče, da tretji odstavek 5. člena Pravilnika oži zakonski okvir, določen v 2. alineji prvega odstavka 24. člena ZŠtip-1, saj pri pogoju sofinanciranja iz javnih sredstev dodatno določa, da mora biti sofinanciranje izvedeno na podlagi javnega razpisa ali financiranje zagotovljeno neposredno s strani ministrstva, pristojnega za šolstvo. Ne vzdrži tudi pritožbeni očitek, da gre celo za ugodnejšo opredelitev pogoja sofinanciranja iz javnih sredstev, ker širi obdobje "kvalificiranega" sofinanciranja na zadnja predhodna tri leta. Za odločitev je namreč ključna določba Pravilnika, da mora biti sofinanciranje izvedeno na podlagi javnega razpisa ali neposredno s strani ministrstva, pristojnega za šolstvo, ne pa podaljšanje obdobja. Glede na to, da 24. člen ZŠtip-1 ne pogojuje dodelitve sredstev oziroma sofinanciranja na podlagi javnega razpisa oziroma neposrednega financiranja s strani ministrstva, je tudi po stališču pritožbenega sodišča podzakonski akt prekoračil okvir, ki je dopuščen aktu, izdanemu za izvrševanje javnih pooblastil, saj je zožil z zakonom urejeno pravico. Iz ustavnosodne presoje

izhaja, da podzakonski akt brez zakonske podlage ne sme omejiti oziroma celo odvzeti zavarovancem pravico, ki jim pripada na podlagi zakona. Podzakonski akti smejo zakonsko normo razčleniti le do te mere, da s tem ne opredeljujejo izvirnih pravic in obveznosti oziroma da z zakonom urejenih pravic ne zožujejo. Pravilnik pa je z določitvijo dodatnega spornega pogoja naredil točno to, česar ne bi smel. Pravilnik v tem primeru krši ustavno načelo legalitete iz drugega odstavka 120. člena Ustave RS. Tako izhaja tudi iz pravne teorije.

Takšna dikcija podzakonskega akta oži opredelitev iz 24. člena ZŠtip-1, ki za izjemne dosežke predpisuje le, da gre za najvišja mesta iz znanja ali raziskovanja na državnih tekmovanjih, ki so sofinancirana iz javnih sredstev. Določba Pravilnika je zato dejansko v nasprotju s 153. členom Ustave RS, po katerem morajo biti podzakonski predpisi in drugi splošni akti v skladu z ustavo in zakoni. V primeru, kadar sodnik meni, da podzakonski predpis, ki bi ga moral uporabiti pri sojenju, ni v skladu z ustavo in zakonom, tega akta ne sme uporabiti

, saj je vezan le na ustavo in zakon (125. člen Ustave RS in 3. člen Zakona o sodiščih). Sodišče prve stopnje je upoštevaje institut

utemeljeno odklonilo uporabo 5. člena Pravilnika in so torej s tem v zvezi pritožbene navedbe neutemeljene.

10. Neutemeljene pa so tudi pritožbene navedbe, da tekmovanje, poimenovano "A." z dne ..., ni bilo sofinancirano iz javnih sredstev. Že sodišče prve stopnje pravilno poudarja, da zakon vsebuje dikcijo "sofinanciranje" in ne "financiranje". Če gre za sofinanciranje to pomeni, da je del javnih sredstev namenjen izvedbi tekmovanja, pri čemer odstotek ni določen. Prav tako zakon glede na njegov status ne izvzema nobenega organizatorja. Tudi iz izpodbijanih odločb in pritožbenih navedb ne izhaja, da bi bil izjemen dosežek zavrnjen iz razloga, ker je bil organizator tekmovanja Zavod B., ne pa npr. javni zavod. Iz listinske dokumentacije v spisu (priloga C/1 in C/2) izhaja, da so na javnem razpisu za sofinanciranje stroškov državnih tekmovanj iz znanja in drugih državnih tekmovanj v šolskem letu 2017/2018 in v šolskem letu 2018/2019 bili izbrani različni organizatorji, med drugim tudi društva. Tudi Zavod B. je bil v šolskem letu 2018/2019 izbran na javnem razpisu, kar izhaja tudi iz pritožbenih navedb.

11. Za odločitev v tej zadevi je ključna ugotovitev sodišča prve stopnje, da ne glede na to, da Zavod B. v šolskem letu 2022/2023 ni prejel sredstev na podlagi javnega razpisa, je pa za izvedbo tekmovanja prejel del javnih sredstev, kar pomeni, da je bilo tekmovanje sofinancirano iz javnih sredstev. S tem pa je izpolnjen z zakonom določen pogoj, določen v 1. alineji prvega odstavka 24. člena ZŠtip-1, da se zlato priznanje, ki ga je prejela tožnica, šteje kot izjemni dosežek, saj gre za najvišje mesto iz znanja ali raziskovanja na državnem tekmovanju, ki je bilo sofinancirano iz javnih sredstev. Že sodišče prve stopnje pravilno poudarja, da se javna sredstva izplačujejo iz proračuna države ali lokalne skupnosti. ZOFVI v 78. členu določa, da se vzgoja in izobraževanje financira med drugim tudi iz javnih sredstev. Nadalje iz 81. člena ZOFVI izhaja, da se iz sredstev državnega proračuna zagotavljajo plače s prispevki in davki ter drugi osebni prejemki, pa tudi sredstva za kritje materialnih stroškov in tudi sredstva za tekmovanja učencev.

12. Tudi iz 13. točke Pravilnika tekmovanja (priloga C/3) izhaja, da sredstva za organizacijo in izvedbo tekmovanja zagotovi šola, ki je tekmovanje organizirala. Stroške prijavnine tako povrne šola, ki jo tekmovalec obiskuje. Tudi iz dopisa ustanoviteljice Zavoda B. z dne 5. 11. 2024 izhaja, da so bili stroški tekmovanja med drugim financirani tudi iz prijavnin, ki so jih plačale šole. Šole so za izvedbo tekmovanj zagotovile še dodatna lastna sredstva. Iz navedenega dopisa nadalje izhaja, da izvedba tekmovanja brez soudeležbe šol v smislu pokritja stroškov iz javnih sredstev, ni izvedljiva. Kot ugotavlja sodišče prve stopnje je na osnovnošolskem tekmovanju "A." sodelovalo več sto osnovnih šol, več tisoč učiteljev in preko deset tisoč tekmovalcev. Tudi iz ostalih dokazov, ki jih je pri razsoji upoštevalo sodišče prve stopnje, izhaja, da so sredstva za organizacijo tekmovanja zagotovile šole. To izhaja iz dopisa Osnovne šole D. z dne 24. 4. 2025, iz katerega izhaja, da je prijavnino za državno tekmovanje za učence, ki so se uvrstili na državno raven tekmovanja, v celoti krila Osnovna šola D. Financirale so se kopije nalog, prevozi učencev, tiskanje tekmovalnih pol, stroški uporabe prostorov, elektrika, voda, potrošni material, kar izhaja tudi iz dopisa Osnovne šole E. z dne 11. 3. 2025. Sodišče prve stopnje tudi pravilno ugotavlja, da so pri izvedbi tekmovanja sodelovali učitelji osnovnih šol, katerih plače se zagotavljajo iz državnega proračuna. Učitelje, ki sodelujejo pri izvedbi tekmovanja, zagotavljajo šole, kar je potrjeno tudi z dopisom OŠ E. z dne 11. 3. 2025. Na OŠ E. zaposleni sodelujoči učitelji na tem tekmovanju niso bili posebej financirani, so pa delo v soboto, ko je potekalo državno tekmovanje, opravili kot doprinos za ure tretjega stebra po določbah Pravilnika o evidenci učiteljev in drugih strokovnih delavcev OŠ E. Te ure so se beležile v kadrovski program. Tudi iz dopisa Osnovne šole D. z dne 24. 4. 2025 izhaja, da so učitelji delo opravili v okviru svojih delovnih nalog in letnega delovnega načrta za šolsko leto 2022/2023. Pritožbeno sodišče zato soglaša s stališčem sodišča prve stopnje, da tudi sodelovanje učiteljev osnovnih šol pri izvedbi tekmovanja predstavlja sofinanciranje iz javnih sredstev. Enako velja za zagotavljanje prostorov za tekmovanje, ki je potekalo v prostorih osnovnih šol. Prav tako je brezplačen najem predavalnice zagotovila Fakulteta F. Univerze v G. Odobreni znesek sofinanciranja znaša 100,00 EUR.

13. Na podlagi tako izvedenega dokaznega postopka je sodišče prve stopnje utemeljeno štelo, da je bilo tekmovanje, ki se ga je tožnica udeležila dne ..., sofinancirano iz javnih sredstev, pri čemer delež sofinanciranja ni odločilen, saj zakon tega ne določa.

14. Neutemeljene so tudi pritožbene navedbe, da preširoka razlaga pojma "javno sofinanciranje državnih tekmovanj iz javnih sredstev", kot jo je zavzelo sodišče prve stopnje, pomeni kršitev številnih ustavnih načel, med drugim tudi načela pravne varnosti in predvidljivosti, enake obravnave oziroma enakosti med samimi vlagatelji v povezavi s tekmovanji, ki jih uveljavljajo. Ravno razlaga, kot jo je zavzelo sodišče prve stopnje, zagotavlja ustavno skladno uporabo določbe 24. člena ZŠtip-1. Učenci, med drugim tudi tožnica, so se udeležili organiziranega tekmovanja, ki je potekalo skladno s pravili in ki ga je organiziral ustrezen izvajalec (kar med strankama ni sporno). Prav tako ni sporen sam dosežek, tj. zlato priznanje, ki ga je prejela tožnica. Razen tega pritožbeno sodišče še poudarja, da učenci, ki so se udeležili tega tekmovanja, so lahko upravičeno pričakovali, da bodo z najvišjimi prejetimi priznanji izpolnili tudi z zakonom določene pogoje za pridobitev Zoisove štipendije. Kot to izhaja iz 21. člena ZŠtip-1 je Zoisova štipendija namenjena dijakom in študentom kot spodbuda za doseganje izjemnih dosežkov in s tem ustvarjanje dodane vrednosti na področju znanja, raziskovanja, razvojne dejavnosti in umetnosti. V tem primeru je dolžnost pristojnih organov, da vnaprej zagotovijo jasna pravila in da učenci, ko se prijavijo na tekmovanje, vedo, ali in na kakšen način bodo njihovi dosežki upoštevani. Tožnica namreč ni imela nobenega vpliva na način financiranja tega tekmovanja.

15. Neutemeljene so tudi pritožbene navedbe, da pogoj sofinanciranja iz javnih sredstev zagotavlja, da se priznavajo dosežki na tekmovanjih, ki izpolnjujejo določene standarde kakovosti in transparentnosti. Kot je to poudarilo pritožbeno sodišče že v drugi zadevi

sofinanciranje takšnih tekmovanj v ničemer ne vpliva na kakovost. Nenazadnje pa je že sodišče prve stopnje ustrezno pojasnilo, da je bilo tekmovanje sofinancirano, sicer ne preko javnega razpisa, temveč neposredno, kar pa na odločitev v tej zadevi glede na že vse pojasnjeno, ni odločilno.

16. Glede na navedeno je pritožbeno sodišče na podlagi 353. člena ZPP pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo izpodbijano sodbo sodišča prve stopnje.

Za dijake v 1. letniku neposredno po prehodu iz osnovne šole na višjo raven izobraževanja.

Glej Psp 51/2022 z dne 20. 4. 2022, Psp 109/2025 z dne 8. 7. 2025, Psp 71/2025 z dne 28. 8. 2025 in Psp 110/2025 z dne 28. 8. 2025.

Glej članek prof. dr. Mateja Avblja "Kako se ministrstvo norčuje iz pravne držve in dijakov?", Pravna praksa, 10. 4. 2025.

Ustava Republike Slovenije (1991) - URS  - člen 120, 120/2, 125, 153

Zakon o štipendiranju (2013) - ZŠtip-1  - člen 21, 22, 24, 24/1, 24/1-2, 24/5

Zakon o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja (1996) - ZOFVI  - člen 78, 81

Pravilnik o dodeljevanju Zoisovih štipendij (2014) - člen 5, 5/1, 5/3

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.