VDSS Sodba Pdp 252/2025
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2025-07-16

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

mag. Klavdija Ana Magič (preds.), Katarina Rajgelj (poroč.), Jelka Zorman Bogunovič

zamudna sodba - pravilna vročitev tožbe - vročilnica kot javna listina - fikcija vročitve - hišni predalčnik - naslov, vpisan v sodnem registru - potek roka za odgovor na tožbo - obvestilo o pošiljki

Za pravilnost vročitve je odločilno, ali je naslovnik prejel obvestilo o prispeli pošiljki. Ugotovitve, da je bilo obvestilo o prispeli pošiljki dne 14. 2. 2025 puščeno v hišnem predalčniku tožene stranke in ga je torej slednja prejela, pritožba ne izpodbija. Ker je tožena stranka prejela obvestilo, iz njega pa izhaja, kdaj je bilo puščeno v hišnem predalčniku tožene stranke in kdaj začne teči rok za prevzem, je slednja ob zahtevani skrbnosti vsekakor lahko tudi sama izračunala kdaj v primeru neprevzema sodnega pisanja nastopi fikcija vročitve.

I. Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijana zamudna sodba sodišča prve stopnje.

II. Tožena stranka sama krije svoje stroške pritožbenega postopka, tožeči stranki pa je dolžna v roku 15 dni plačati stroške odgovora na pritožbo v znesku 280,00 EUR, v primeru zamude skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od poteka izpolnitvenega roka do plačila.

1. Sodišče prve stopnje je kot nezakonito razveljavilo Obvestilo - odpoved pogodbe o zaposlitvi tožene stranke tožeči stranki z dne 6. 1. 2025, nadalje Obvestilo - odpoved pogodbe o zaposlitvi tožene stranke tožeči stranki, datirano iz decembra 2024 ter redno odpoved pogodbe o zaposlitvi z dne 27. 12. 2024, izdano tožeči stranki. Ugotovilo je, da tožeči stranki delovno razmerje pri toženi stranki ni prenehalo in še traja brez prekinitve z vsemi pravicami iz delovnega razmerja po odpovedani pogodbi o zaposlitvi. Toženi stranki je naložilo, da tožečo stranko v roku 8 dni pozove nazaj na delo, jo brez prekinitve prijavi v zavarovanje za vpis v matično evidenco ZPIZ in ji za čas nezakonitega prenehanja delovnega razmerja obračuna bruto nadomestila plače in ji izplača neto nadomestila plače skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi od vsakega 19. dne v mesecu od nadomestila plače preteklega meseca dalje do plačila. Tožbo je zavrglo v delu, ki se nanaša na odvod davkov in prispevkov za socialno varnost od mesečnih zneskov nadomestil plače. Toženi stranki je še naložilo, da tožeči stranki povrne stroške postopka v znesku 223,99 EUR v roku 8 dni od vročitve odločbe sodišča prve stopnje brez obresti, po poteku tega roka pa z zakonskimi zamudnimi obrestmi, pri čemer je odločilo, da je tožena stranka tudi zavezanka za plačilo sodne takse za postopek pred sodiščem prve stopnje.

2. Zoper navedeno zamudno sodbo se iz pritožbenega razloga bistvene kršitve določb postopka ter napačne uporabe materialnega prava pritožuje tožena stranka. Navaja, da je sodišče prve stopnje napačno štelo začetek štetja prvega dne roka za vložitev odgovora na tožbo. Pooblaščenec tožene stranke je na podlagi telefonskega pogovora s sodiščem dne 11. 3. 2025 prejel podatek, da je bila tožba vročena dne 3. 3. 2025. Na ta podatek se je zanesel, zato je odgovor na tožbo vložil v roku, ki ga je preračunal od tega datuma. 15-dnevni rok se je tako iztekel z dnem 18. 3. 2025, ko je bil odgovor na tožbo dejansko posredovan sodišču s priporočeno pošiljko. Predlaga, da se glede opravljenega telefonskega pogovora opravijo poizvedbe. Klici bi se morali snemati, zato naj se s tem v zvezi pribavi tudi zvočni posnetek pogovora. Prilaga kopijo izpiska opravljenih klicev iz telefonske številke pooblaščenca tožene stranke na številko naslovnega sodišča. Tudi sicer do fikcije vročitve pride z dnem, ko je sodno pisanje puščeno v nabiralniku. Priglaša stroške pritožbe.

3. Tožeča stranka v odgovoru na pritožbo prereka navedbe tožene stranke. Predlaga zavrnitev pritožbe in priglaša stroške odgovora na pritožbo.

5. Po presoji pritožbenega sodišča je sodišče prve stopnje pravilno ugotovilo vsa odločilna dejstva. Pravilna je ugotovitev, da je bila vročitev tožbe s prilogami pravilno opravljena. Kot izhaja iz vročilnice v spisu (na list. št. 9), ki je javna listina, je bila tožba dne 14. 2. 2025 vročana na naslov tožene stranke, ki je vpisan v sodni register. Ker ob poskusu vročitve na tem naslovu tožbe ni bilo mogoče vročiti, je vročevalec v hišnem predalčniku tožene stranke tega dne pustil obvestilo, v katerem je bilo navedeno pisanje in rok petnajst dni, v katerem ga mora naslovnik dvigniti. Dejstvo, da tožena stranka v petnajstih dneh prispelega pisma oziroma tožbe ni dvignila, pritožbeno ni sporno. V skladu s 142. členom Zakona o pravdnem postopku (ZPP) se vročitev šteje za opravljeno, ko naslovnik pisanje dvigne, če pisanja ne dvigne v petnajstih dneh, odkar mu je bilo puščeno obvestilo, pa se šteje, da je bila vročitev opravljena s potekom tega roka (četrti odstavek 142. člena ZPP) in ne z dnem, ko je sodno pisanje puščeno v nabiralniku (konkretno dne 3. 3. 2025), za kar se v pritožbi zmotno zavzema tožena stranka.

6. Sodišče prve stopnje je pravilno ugotovilo, da je rok za prevzem pisanja pričel teči 15. 2. 2025 in se je iztekel dne 1. 3. 2025. Ker tožena stranka pisanja ni prevzela, je pravilno zaključilo, da je navedenega dne nastopila fikcija vročitve, da je rok za odgovor na tožbo pričel teči dne 2. 3. 2025 in se je upoštevaje četrti odstavek 111. člena ZPP, iztekel dne 17. 3. 2025, zato je odgovor na tožbo, vložen dne 18. 3. 2025 s priporočeno pošiljko, prepozen.

7. Za pravilnost vročitve je odločilno, ali je naslovnik prejel obvestilo o prispeli pošiljki. Ugotovitve, da je bilo obvestilo o prispeli pošiljki dne 14. 2. 2025 puščeno v hišnem predalčniku tožene stranke in ga je torej slednja prejela, pritožba ne izpodbija. Ker je tožena stranka prejela obvestilo, iz njega pa izhaja, kdaj je bilo puščeno v hišnem predalčniku tožene stranke in kdaj začne teči rok za prevzem, je slednja ob zahtevani skrbnosti vsekakor lahko tudi sama izračunala kdaj v primeru neprevzema sodnega pisanja nastopi fikcija vročitve. Tožena stranka se v pritožbi neutemeljeno sklicuje na telefonski razgovor pooblaščenca tožene stranke z zaposlenimi na sodišču glede tega, kdaj naj bi bila tožba vročena v odgovor. Sodno osebje ni zavezano k posredovanju podatkov po telefonu o datumu vročitve vlog strankam. Stranka je tista, ki se mora o tem temeljito prepričati, če je pred tem opustila prevzem sodnega pisanja. Od udeležencev sodnega postopka se namreč zahteva ustrezna skrbnost, da zavarujejo svoje interese s pravočasnimi procesnimi dejanji. Ob dejstvu prejetega obvestila o prispeli pošiljki, ki ga potrjuje uradni podatek o datumu puščenega obvestila na vročilnici, ni relevantno, kakšna je bila vsebina telefonskega pogovora med pooblaščencem tožene stranke in sodno osebo glede datuma vročitve tožbe toženi stranki. Tožena stranka namreč s sklicevanjem na ta pogovor, tudi če bi dejansko potekal tako, kot zatrjuje v pritožbi, ne more doseči drugačne odločitve.

8. Glede na navedeno je sodišče prve stopnje pravilno ugotovilo dejstva, da je bila tožba s pozivom za odgovor in s prilogami toženi stranki pravilno (s fikcijo) vročena dne 1. 3. 2025, da tožena stranka v roku 15 dni od (fikcije) vročitve tožbe ni odgovorila na tožbo, da ne gre za zahtevek, s katerim stranke ne bi smele prosto razpolagati, da utemeljenost zahtevka izhaja iz v tožbi navedenih dejstev, da ta niso v nasprotju z dokazi, ki jih je predložila tožeča stranka ali s splošno znanimi dejstvi in je tudi sprejelo pravilen pravni zaključek, da so izpolnjeni pogoji po prvem odstavku 318. člena ZPP za izdajo zamudne sodbe. Odločitev pa je tudi materialnopravno pravilna (upoštevajoč določbe Zakona o delovnih razmerjih - ZDR-1 in Obligacijskega zakonika - OZ).

9. Zaradi neutemeljenosti pritožbenih razlogov in dejstva, da se sodišču prve stopnje ni pripetila nobena od kršitev, na katere mora pritožbeno sodišče paziti po uradni dolžnosti (drugi odstavek 350. člena ZPP), je pritožbeno sodišče pritožbo tožene stranke zavrnilo in zamudno sodbo sodišča prve stopnje potrdilo (člen 353 ZPP).

10. Odločitev o stroških pritožbenega postopka temelji na prvem odstavku 165. člena ZPP. Tožena stranka sama krije svoje pritožbene stroške. S pritožbo namreč ni uspela, v sporih glede obstoja in prenehanja delovnega razmerja, upoštevajoč peti odstavek 41. člena ZDSS-1, pa tudi sicer ne glede na izid postopka, kot delodajalec sama krije svoje stroške. Tožeči stranki pa je glede na neuspeh s pritožbo dolžna na podlagi prvega odstavka 154. člena ZPP plačati utemeljeno priglašene stroške, in sicer upoštevaje Odvetniško tarifo (OT) 375 točk za sestavo odgovora na pritožbo, 2 % materialne stroške in 22 % DDV, kar ob upoštevanju vrednosti točke 0,60 EUR znaša 280,00 EUR. Pritožbeno sodišče tožeči stranki ni priznalo priglašenih stroškov za posvet s stranko in pregled dokumentacije, saj je strošek teh opravil že zajet v nagradi za sestavo odgovora na pritožbo in ne gre za samostojno storitev.

Glej tudi načelno pravno mnenje VSRS 1/2015 z dne 14. 1. 2015 in sklep VSRS II Ips 39/2012.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 111, 111/4, 142, 142/4, 318, 318/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.