VDSS Sodba Pdp 274/2025
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2025-09-17

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

dr. Martina Šetinc Tekavc (preds.), mag. Urša Klemenčič (poroč.), Jelka Zorman Bogunovič

CIVILNO PROCESNO PRAVO - DELOVNO PRAVO - ODŠKODNINSKO PRAVO

zamudna sodba - navadno sosporništvo - zavarovanje civilne odgovornosti - zavarovalnica in delodajalec - delovna nesreča

S prvo toženko, pri kateri je imela zavarovano svojo civilno odgovornost, je druga toženka solidarno odgovorna za nastalo škodo, vendar ne gre za enotno, ampak navadno sosporništvo, zato se procesna dejanja prve toženke ne raztezajo tudi na drugo toženko. Vsak sospornik je samostojna stranka postopka, njegova dejanja ali opustitve pa ne koristijo in tudi ne škodujejo drugim sospornikom (195. člen ZPP). S tem, ko je prva toženka odgovorila na tožbo, je ustvarila procesni učinek le zase. Druga toženka bi morala sama odgovoriti na tožbo, da bi preprečila izdajo zamudne sodbe, česar pa ni storila, zato mora nositi posledice svoje opustitve.

Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijani del delne zamudne sodbe.

1. Sodišče prve stopnje je z delno zamudno sodbo drugi toženki naložilo, da tožniku plača 27.849,43 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 24. 11. 2023 dalje (točka I). Zavrnilo je zahtevek za plačilo zakonskih zamudnih obresti od 27.849,43 EUR od 8. 11. 2023 do 23. 11. 2023 in za plačilo 3.400,00 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi (točka II in III), ter drugi toženki naložilo, da tožniku plača stroške postopka v znesku 574,58 EUR (točka IV).

2. Druga toženka se pritožuje zoper ugodilni del delne zamudne sodbe iz vseh pritožbenih razlogov, podredno priglaša stransko intervencijo. Meni, da sta s prvo toženko enotni spospornici, zato se na podlagi 196. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) spor lahko reši le enotno za obe. Dejanja prve toženke imajo učinek tudi za drugo toženko. Ker je prva toženka odgovorila na tožbo, drugi toženki to ni bilo potrebno, zato tudi ni vlagala odgovora na tožbo. Pri prvi toženki je imela zavarovano civilno odgovornost. Če je odgovorna za nastalo škodo, je odgovorna tudi prva toženka. Napačna je tudi odločitev o stroških postopka, saj na podlagi 161. člena ZPP sosporniki krijejo stroške po enakih delih, zato je nepravilna odločitev, da vse stroške krije druga toženka. Predlaga, da se pritožbi ugodi in izpodbijani del sodbe razveljavi ter zavrne tožbeni zahtevek oziroma se vrne zadeva v nov postopek. Če pritožbi ne bo ugodeno, podredno priglaša stransko intervencijo.

3. Tožnik in prva toženka odgovarjata na pritožbo druge toženke in predlagata njeno zavrnitev.

5. Tožnik od prve in druge toženke zahteva plačilo odškodnine zaradi delovne nesreče, ki se je zgodila dne 11. 9. 2021. Prva toženka je na tožbo odgovorila, druga toženka pa odgovora kljub pravočasni in pravilni vročitvi tožbe s pozivom na odgovor ni podala, zato je sodišče prve stopnje na podlagi prvega odstavka 318. člena ZPP zoper drugo toženko izdalo delno zamudno sodbo, saj je iz navedb tožnika izhajalo, da je druga toženka odgovorna za nastalo delovno nesrečo in posledično nastalo škodo, ker ni poskrbela za varno organizacijo delovnega procesa, te navedbe pa niso bile v nasprotju s predloženimi dokazi, poleg tega ni šlo za zahtevek, s katerim stranke ne morejo razpolagati.

6. Druga toženka potrjuje ugotovitve sodišča prve stopnje, da ji je bila tožba pravilno vročena v odgovor, vendar nanjo ni odgovorila. S prvo toženko, pri kateri je imela zavarovano svojo civilno odgovornost, je solidarno odgovorna za nastalo škodo, vendar ne gre za enotno, ampak navadno sosporništvo,

zato se procesna dejanja prve toženke ne raztezajo tudi na drugo toženko. Vsak sospornik je samostojna stranka postopka, njegova dejanja ali opustitve pa ne koristijo in tudi ne škodujejo drugim sospornikom (195. člen ZPP). S tem, ko je prva toženka odgovorila na tožbo, je ustvarila procesni učinek le zase. Druga toženka bi morala sama odgovoriti na tožbo, da bi preprečila izdajo zamudne sodbe, česar pa ni storila, zato mora nositi posledice svoje opustitve.

7. Ker so ostale trditve tožnika glede nastanka škodnega dogodka in posledic s strani druge toženke neprerekane, je sodišče prve stopnje utemeljeno delno ugodilo tožbenemu zahtevku. Odločitev glede višine prisojene odškodnine je materialno pravno pravilna, skladna s 174. in 179. členom Obligacijskega zakonika.

8. Neutemeljene so tudi pritožbene navedbe glede odločitve o stroških postopka. Ker druga toženka ni odgovorila na tožbo, je s svojim ravnanjem povzročila izdajo delne zamudne sodbe, zato je dolžna tožniku povrniti stroške postopka v deležu, v katerem je tožnik uspel (četrti odstavek 161. člena ZPP).

9. Ker niso podani uveljavljani pritožbeni razlogi, niti tisti, na katere mora pritožbeno sodišče paziti po uradni dolžnosti, je pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo izpodbijani del delne zamudne sodbe (353. člen ZPP).

B. Betetto, Pravdni postopek, Zakon s komentarjem, 2. knjiga, GV Založba, Ljubljana 2006, str. 253.

Obligacijski zakonik (2001) - OZ  - člen 174, 179

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 161, 161/4, 195, 318, 318/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.