VDSS Sklep Pdp 11/2025
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2025-02-05

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

dr. Martina Šetinc Tekavc (preds.), mag. Urša Klemenčič (poroč.), Mojca Dubravica

vlaganje nedovoljenih pravnih sredstev - zloraba procesnih pravic - denarna kazen

Ravnanje vlagateljice predstavlja zlorabo procesnih pravic. Vlagateljica kljub pouku, da pritožbe zoper odločitev sodišča druge stopnje niso dopustne, vlaga nedopustne pritožbe, v katerih le ponavlja svoje navedbe, s katerimi je utemeljevala zahtevo za razveljavitev potrdila o pravnomočnosti in izvršljivosti, o kateri je bilo pravnomočno odločeno.

Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je vlagateljico kaznovalo z denarno kaznijo v višini 200,00 EUR, ki jo mora plačati na račun sodišča prve stopnje v 30 dneh od prejema sklepa.

2. Vlagateljica se pritožuje zoper sklep o denarni kazni, ker meni, da je zahtevek za denarno kazen neupravičen. V obsežni pritožbi ponavlja svoje dosedanje navedbe, zakaj bi bilo potrebno razveljaviti potrdilo o pravnomočnosti in izvršljivosti sodne odločbe II Pd 251/2005.

4. Pritožbeno sodišče je preizkusilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje na podlagi drugega odstavka 350. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) v zvezi s 366. členom ZPP. Ker pritožba ne navaja razlogov, zakaj niso izpolnjeni pogoji za denarno kazen, ampak ponavlja svoje navedbe o zatrjevanih nepravilnostih v postopku II Pd 251/2005, je pritožbeno sodišče preverilo, ali so podane bistvene kršitve določb pravdnega postopka, naštete v drugem odstavku 350. člena ZPP, ter ali je sodišče prve stopnje pravilno uporabilo materialno pravo.

5. Vlagateljica je dne 14. 6. 2023 zahtevala razveljavitev potrdila o pravnomočnosti in izvršljivosti sodbe in sklepa Delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani opr. št. II Pd 251/2005 z dne 8. 1. 2008. Njen predlog je bil pravnomočno zavržen s sklepom sodišča prve stopnje R 6/2023 z dne 29. 8. 2023 v povezavi s sklepom pritožbenega sodišča Pdp 519/2024 z dne 14. 2. 2024, ker je zamudila rok iz tretjega odstavka 42. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju. Vlagateljici je bilo pojasnjeno, da je ključno, kdaj je bila sodba in sklep II Pd 251/2005 z dne 8. 1. 2008 vročena njeni pooblaščenki, saj se šteje, da je bila na ta dan vročena tudi njej (prvi odstavek 137. člena ZPP), zato so nepomembne njene navedbe, kdaj je sama prejela sodno odločbo. Vlagateljica se je nato dne 25. 4. 2024 pritožila zoper sklep pritožbenega sodišča, čeprav pritožba zoper odločitev sodišča druge stopnje ni dopustna, zato je bila pravnomočno zavržena s sklepom R 6/2023 z dne 7. 5. 2024 v povezavi s sklepom Pdp 282/2024 z dne 17. 7. 2024.

6. Čeprav je bilo vlagateljici pojasnjeno, da zoper odločitve sodišča druge stopnje pritožba ni dopustna, je dne 10. 10. 2024 vložila novo pritožbo, ki jo je sodišče prve stopnje s sklepom z dne 15. 10. 2024 zavrglo in jo poučilo, da vlaganje nedovoljenih pritožb predstavlja zlorabo pravic po 11. členu ZPP in bo v primeru ponovnega vlaganja nedovoljenih pritožb kaznovana. Kljub temu je pritožnica dne 15. 11. 2024 vložila pritožbo, pri čemer je ponovila svoje navedbe, s katerimi je izpodbijala potrdilo o pravnomočnosti in izvršljivosti, zato ji je sodišče prve stopnje z izpodbijanim sklepom na podlagi tretjega in četrtega odstavka 11. člena ZPP izreklo denarno kazen v višini 200,00 EUR.

7. Upoštevajoč opisano postopanje vlagateljice se pritožbeno sodišče strinja z zaključkom sodišča prve stopnje, da njeno ravnanje predstavlja zlorabo procesnih pravic. Vlagateljica kljub pouku, da pritožbe zoper odločitev sodišča druge stopnje niso dopustne, vlaga nedopustne pritožbe, v katerih le ponavlja svoje navedbe, s katerimi je utemeljevala zahtevo za razveljavitev potrdila o pravnomočnosti in izvršljivosti, o kateri je bilo pravnomočno odločeno. Pravica do pravnega sredstva je sicer ustavna pravica (25. člen Ustave RS), vendar sodišča niso dolžna obravnavati očitno nedovoljenih pritožb, s katerimi stranka zlorablja pravico do pravnega sredstva. Sodišče prve stopnje je vlagateljici zato skladno s tretjim odstavkom 11. člena ZPP utemeljeno izreklo denarno kazen. Višina denarne kazni je glede na vlagateljičino ravnanje in predpisan razpon denarne kazni, tj. od 100,00 EUR do 1.300,00 EUR, primerna.

8. Pritožbeno sodišče na tem mestu pritožnico ponovno opozarja, da vlaganje pritožb zoper odločitev sodišča druge stopnje ni dopustno. O njeni zahtevi za razveljavitev potrdila o pravnomočnosti in izvršljivosti zoper sklep in sodbo II Pd 251/2005 je že bilo pravnomočno odločeno. Kolikor bo pritožnica vztrajala pri vlaganju nedopustnih, vsebinsko praznih pritožb, kjer bo ponavljala navedbe, na katere ji je že bilo odgovorjeno, bodo ponovno izpolnjeni pogoji za izrek denarne kazni.

9. Ker sodišče prve stopnje ni storilo kršitev pravil postopka, na katere se pazi po uradni dolžnosti, prav tako je pravilno uporabilo materialno pravo, je pritožbeno sodišče pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje (2. točka 365. člena ZPP).

Ustava Republike Slovenije (1991) - URS  - člen 25

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 11, 11/3, 11/4, 137, 137/1

Zakon o izvršbi in zavarovanju (1998) - ZIZ  - člen 42, 42/3

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.