VDSS Sklep Pdp 390/2025
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2025-11-12

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

mag. Urša Klemenčič (preds.), Jelka Zorman Bogunovič (poroč.), dr. Martina Šetinc Tekavc

predlog za obnovo postopka - nova dejstva in novi dokazi kot obnovitveni razlog - umik obtožnega predloga - zavrženje kazenske ovadbe - kaznivo dejanje zlorabe uradnega položaja ali uradnih pravic - hujša kršitev delovnih obveznosti z znaki kaznivega dejanja - ustavitev kazenskega postopka

S sklepom Okrajnega sodišča v Ljubljani je bil kazenski postopek ustavljen, zaradi umika obtožnega predloga, ki ga je zoper tožnika podalo SDT RS. Tak sklep pa tudi umik obtožnega predloga SDT RS ne predstavljata novega dokaza oz. dejstva, ker se v prejšnjem postopku sploh ni mogel uporabiti, saj je nastal po pravnomočnosti sodbe v individualnem delovnem sporu, zoper katero tožnik vlaga izredno pravno sredstvo.

Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom zavrnilo predlog tožnika za obnovo postopka v zvezi s sodbo Delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani opr. št. I Pd 1092/2022 z dne 6. 3. 2024 in sodbo pritožbenega sodišča opr. št. Pdp 236/2024 z dne 7. 8. 2024, ki je postala pravnomočna 7. 8. 2024.

2. Zoper navedeni sklep se pritožuje tožnik iz vseh pritožbenih razlogov. Kljub temu, da je bil sklep o ustavitvi kazenskega postopka zoper tožnika s strani kazenskega sodišča izdan po zaključku tožnikove delovne zadeve, je dejstvo, da tožnik ni storil kaznivega dejanja, obstajalo že pred tem. Nesporno je, da tožnik s strani toženke očitanega mu dejanja (uničenje uradnega dokumenta) ni storil in je bil tako kazenski postopek zoper tožnika začet na podlagi lažnih obtožb, to dejstvo pa je obstajalo že pred pravnomočnim zaključkom tožnikove delovnopravne zadeve. Kazensko sodišče je zadevo zaključilo s sklepom, saj je Specializirano državno tožilstvo Republike Slovenije (SDT RS) obtožni predlog umaknilo. Tako z umikom obtožnega predloga z dne 24. 2. 2025 in izdajo sklepa o ustavitvi postopka z dne 25. 2. 2025 ni nastalo nobeno pravno dejstvo, ampak se je le ugotovilo, da je kazenski postopek zoper tožnika tekel na podlagi lažnih obtožb že v času teka delovnega spora, kar se je izkazalo šele v februarju 2025. Iz tega razloga stališče sodišča prve stopnje ni pravilno. Sodišče sicer ni vezano na pravno opredelitev kaznivega dejanja kot jo poda delodajalec, vezano pa je na vsebino konkretnega očitka, ki ga delodajalec naslovi na delavca. Iz razlogov izpodbijanega sklepa izhaja, da sodišče sledi očitkom delodajalca tožnika. Sprašuje se, kakšno kršitev naj bi tožnik sploh storil, saj naj bi izpolnil vse znake kaznivega dejanja zlorabe uradnega položaja ali uradnih pravic po prvem odstavku 257. člena KZ-1, čeprav iz vsebine očitkov izhaja, da naj bi posegel v uradno listino - uradni zaznamek, ga predrugačil in celo uničil. To so bili očitki, ki jih je na tožnika naslovilo SDT RS, ki pa so se izkazali za lažne in izmišljene. Predlaga, da pritožbeno sodišče pritožbi ugodi in izpodbijani sklep spremeni tako, da ugodi tožnikovemu predlogu za obnovo postopka, podrejeno pa, da pritožbi tožnika ugodi, izpodbijani sklep v celoti razveljavi ter zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

4. Pritožbeno sodišče je skladno z določbo 19. člena Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (ZDSS-1) preizkusilo izpodbijani sklep na podlagi drugega odstavka 350. člena v zvezi s 366. členom Zakona o pravdnem postopku (ZPP) v mejah razlogov, ki jih uveljavlja pritožba, pri tem pa je po uradni dolžnosti pazilo na bistvene kršitve določb pravdnega postopka, naštete v drugem odstavku 350. člena ZPP, in na pravilno uporabo materialnega prava. Ugotovilo je, da sodišče prve stopnje ni storilo absolutnih bistvenih kršitev določb pravdnega postopka, na katere pazi pritožbeno sodišče po uradni dolžnosti. Pravilno in popolno je ugotovilo dejansko stanje ter pravilno uporabilo materialno pravo.

5. Obnova postopka je izredno pravno sredstvo z omejenim obsegom izpodbijanja, saj so razlogi zanj taksativno navedeni v 394. členu ZPP. Tožnik predlog utemeljuje na 10. in 11. točki 394. člena ZPP. Pritožbeno sodišče se v celoti strinja z razlogi, ki jih je za svojo odločitev navedlo sodišče prve stopnje, in odgovarja le na pritožbene navedbe, ki so za odločitev o pritožbi bistvene (prvi odstavek 360. člena ZPP).

6. Po 10. točki 394. člena ZPP se obnova postopka sme dovoliti le, če stranka izve za nova dejstva ali pa najde oziroma pridobi možnost uporabiti nove dokaze, na podlagi katerih bi bila zanjo lahko izdana ugodnejša odločba, če bi bili uporabljeni v prejšnjem postopku. Gre torej za dejstva in dokaze, ki so nastali do pravnomočnosti te izpodbijane odločbe, ne pa za dejstva in dokaze, ki so nastali po pravnomočnosti s tem pravnim sredstvom izpodbijane odločbe. S sklepom Okrajnega sodišča v Ljubljani opr. št. VI K 54255/2023 z dne 25. 2. 2023 je bil kazenski postopek ustavljen, zaradi umika obtožnega predloga, ki ga je zoper tožnika podalo SDT RS. Tako je sodišče prve stopnje pravilno štelo, da tak sklep pa tudi umik obtožnega predloga SDT RS ne predstavljata novega dokaza oz. dejstva, ker se v prejšnjem postopku sploh ni mogel uporabiti, saj je nastal po pravnomočnosti sodbe v individualnem delovnem sporu, zoper katero tožnik vlaga izredno pravno sredstvo.

7. Po 11. točki 394. člena ZPP je sodišče v individualnem delovnem sporu vezano na pravnomočno sodbo iz kazenskega postopka samo glede obstoja kaznivega dejanja in kazenske odgovornosti storilca, razlog pa je podan le, kadar je bila po ugodilni sodbi v individualnem delovnem sporu, izdana obsodilna sodba v kazenskem postopku. Kot je pravilno poudarilo sodišče prve stopnje, je v tem primeru obsodilna sodba lahko v korist le delodajalcu, da doseže obnovo postopka, v katerem je bila izdana zanj neugodna sodba. Sodišče je vezano le na pravnomočno obsodilno sodbo izdano v kazenskem postopku, ne pa na sklep o ustavitvi postopka, na katerega se sklicuje tožnik. Postopek v individualnem delovnem sporu pred delovnim sodiščem in kazenski postopek pred kazenskim sodiščem tečeta neodvisno eden od drugega in tako odločitev v kazenskem postopku, razen obsodilna sodba, na odločitev v individualnem sporu nima vpliva. Delovno sodišče namreč ne odloča o kazenski odgovornosti tožnika, ker to ni v njegovi pristojnosti, ampak le o tem, ali ima njegovo ravnanje (kršitev pogodbenih ali drugih obveznosti iz delovnega razmerja), na podlagi katerega mu je delodajalec izredno odpovedal pogodbo o zaposlitvi iz krivdnega razloga po 1. alineji prvega odstavka 110. člena ZDR-1, znake kaznivega dejanja. Obstoj kršitev pogodbenih in drugih obveznosti iz delovnega razmerja, ki ima vse znake kaznivega dejanja, ni pogojen s procesnim aktom oz. z odločitvijo v kazenskem postopku (npr. vložitvijo obtožnega predloga ali ustavitvijo kazenskega postopka), kar je pravilno upoštevalo sodišče prve stopnje, saj je kljub zatrjevanju tožnika, da je bila ovadba zoper tožnika v zvezi s kaznivim dejanjem zlorabe uradnega položaja ali uradnih pravic po prvem odstavku 257. člena KZ-1 zavržena 12. 7. 2023, presojalo njegova ravnanja. Delovnemu sodišču tudi ni potrebno prekiniti postopka, saj ne gre za predhodno vprašanje (13. člen ZPP).

8. Ker niso podani niti s pritožbo uveljavljani pritožbeni razlogi niti tisti, na katere pritožbeno sodišče pazi po uradni dolžnosti, je pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje (2. točka 365. člena ZPP).

9. Izrek o stroških postopka je odpadel, saj jih tožnik ni priglasil.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 394, 394-10, 394-11

Zakon o delovnih razmerjih (2013) - ZDR-1  - člen 110, 110/1, 110/1-1

Kazenski zakonik (2008) - KZ-1  - člen 257, 257/1

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.