VDSS Sodba Psp 35/2024
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2024-03-27

mag. Lilijana Strban (preds.), Edo Škrabec (poroč.), mag. Biserka Kogej Dmitrovič

državna štipendija - mirovanje štipendijskega razmerja - višja sila

V tej zadevi se tožnica ni vpisala v višji letnik (3. letnik gimnazije), temveč se je vpisala v 2. letnik na drugem izobraževalnem programu. Toženec je s tem v zvezi štel, da so izpolnjeni pogoji za mirovanje štipendije, kot so določeni v 95. členu ZŠtip-1. Skladno s petim odstavkom 95. člena ZŠtip-1 se o mirovanju štipendijskega razmerja na podlagi vložene prošnje štipendista izda odločba.

V tej zadevi tožnica CSD ni niti obvestila o spremembi izobraževalnega programa, niti ni vložila prošnje za mirovanje štipendije. Prvostopenjski organ (CSD) je postopek začel po uradni dolžnosti. Tožnica oziroma njen oče se je šele v pritožbi zoper prvostopenjsko odločbo začel sklicevati na opravičljive razloge, določene v prvem odstavku 87. člena ZŠtip-1, in sicer na višjo silo (covid-19), ki naj bi vplivala na spremembo izobraževalnega programa. Vendar pa je višjo silo glede na 4. alinejo prvega odstavka 87. člena ZŠtip-1 možno upoštevati le, če bi ponavljala letnik zaradi neizpolnjenih šolskih obveznosti. Za tak primer pa v tej zadevi ne gre, saj je tožnica uspešno zaključila 2. letnik.

I. Pritožba se zavrne in se potrdi sodba sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo zavrnilo tožbeni zahtevek, da se odpravi odločba toženca št. ... z dne 13. 4. 2022 in odločba CSD št. ... z dne 6. 11. 2021 ter da se zadeva vrne tožencu v ponovno upravno odločanje. Nadalje je odločilo, da tožnica sama nosi svoje stroške postopka.

2. Zoper sodbo je pritožbo vložila tožnica iz vseh pritožbenih razlogov. V pritožbi navaja, da je sodišče prve stopnje svojo odločitev pojasnilo z razlago, da pritrjuje stališču prvostopenjskega upravnega organa in da gre tožničin ponovni vpis v isti letnik šteti za ponavljanje in to kljub temu, da je tožnica 2. letnik uspešno in v celoti opravila, potem pa se vpisala v isti letnik drugega programa. Kljub taki razlagi pa sodišče ponavljanja letnika ni upoštevalo pri presojanju izpolnjenosti pogojev za izjemno podaljšanje štipendijskega razmerja v primerih, ko se prejemanje štipendije nadaljuje iz razlogov višje sile, izjemnih socialnih okoliščin itd. V kolikor je sodišče prve stopnje smatralo, da gre za ponavljanje letnika, bi torej moralo presoditi tudi vprašanje izpolnjenosti pogojev za izjemno podaljšanje štipendijskega razmerja. V nadaljevanju tožnica ponovno opozarja na kršitve procesne narave, ki naj bi jih zagrešil prvostopenjski upravni organ. Tožnici pred izdajo odločbe namreč upravni organ ni omogočil, da se izjavi o pravno odločilnih dejstvih in dokazih, na katere je oprl svojo odločitev. Posledično je bila tožnica prikrajšana za pravico do izjave v postopku. Pritožbenemu sodišču predlaga, da pritožbi ugodi in izpodbijano sodbo spremeni tako, da tožbenemu zahtevku v celoti ugodi oziroma podrejeno, izpodbijano sodbo razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v ponovno sojenje. Priglaša tudi pritožbene stroške.

4. Pritožbeno sodišče je preizkusilo sodbo sodišča prve stopnje v mejah razlogov, navedenih v pritožbi. Po drugem odstavku 350. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju: ZPP)

v zvezi z 19. členom Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (v nadaljevanju: ZDSS-1)

je po uradni dolžnosti pazilo na bistvene kršitve določb pravdnega postopka, navedene v drugem odstavku 350. člena ZPP, ter na pravilno uporabo materialnega prava. Ugotovilo je, da sodišče prve stopnje ni storilo bistvenih kršitev določb pravdnega postopka, na katere je treba paziti po uradni dolžnosti, niti tistih, ki jih uveljavlja pritožba. Dejansko stanje je pravilno in popolno ugotovilo ter sprejelo materialnopravno pravilno odločitev.

5. Sodišče prve stopnje je presojalo drugostopenjsko odločbo toženca št. ... z dne 13. 4. 2022, s katero je bila zavrnjena tožničina pritožba, vložena zoper prvostopenjsko odločbo CSD A. št. ... z dne 6. 11. 2021. Z navedeno odločbo je prvostopenjski organ odločil, da se odločba o upravičenosti do državne štipendije št. ... z dne 16. 9. 2021 razveljavi s 1. 9. 2021. Tožnici, ki ji je bila priznana pravica do državne štipendije z odločbo CSD št. ... z dne 16. 9. 2021 za šolsko oziroma študijsko leto 2021/2022, štipendija v tem šolskem letu miruje od 1. 9. 2021 in se ne izplačuje. Tožnici je še naložilo, da vrne prejete zneske štipendije za meseca september in oktober 2021.

6. Iz dejanskih ugotovitev sodišča prve stopnje izhaja, da je bila tožnici z odločbo CSD A. št. ... z dne 17. 9. 2020 priznana pravica do državne štipendije za šolsko leto 2020/2021, in sicer za 2. letnik izobraževalnega programa gimnazija, srednje splošno izobraževanje. Tožnici je bila v šolskem letu 2021/2022 z odločbo z dne 16. 9. 2021 priznana tudi pravica do državne štipendije za 3. letnik navedenega izobraževalnega programa. Tožnica ni nadaljevala šolanje v 3. letniku gimnazije, temveč se je v šolskem letu 2021/2022, in sicer 7. 9. 2021, prepisala v 2. letnik srednje šole B., in sicer na izobraževalni program C. Tožnica tako kljub uspešno zaključenemu 2. letniku v šolskem letu 2021/2022 šolanja ni nadaljevala v 3. letniku izobraževalnega programa gimnazija, temveč se je prepisala na drugi izobraževalni program, v okviru katerega je v šolskem letu 2021/2022 obiskovala 2. letnik. V tem primeru ne gre za ponavljanje letnika, temveč gre za stanje, ko tožnica kljub izpolnjenim pogojem zaradi lastne odločitve ni napredovala v višji letnik (v 3. letnik gimnazije), temveč se je odločila, da bo nadaljevala šolanje na drugem izobraževalnem programu, in sicer v 2. letniku izobraževalnega programa, določenega za C.

7. Zakon o štipendiranju (v nadaljevanju: ZŠtip-1)

glede spremembe izobraževalnega programa v 4. alineji 97. člena določa, da štipendijsko razmerje preneha, če štipendist spremeni izobraževalni program in na novem izobraževalnem programu ni upravičen do nadaljnjega prejemanja štipendije v skladu s tretjim odstavkom 93. člena tega zakona. V 93. členu pa so določene spremembe, ki vplivajo na štipendijsko razmerje. Med spremembami je v 2. alineji drugega odstavka 93. člena določena tudi sprememba izobraževalnega programa ali izobraževalne ustanove. V tretjem odstavku istega člena je določeno, da je ob spremembi izobraževalnega programa štipendist upravičen do nadaljnjega prejemanja štipendije, če je novi izobraževalni program ustrezen z vidika določb tega zakona glede javne veljavnosti, ravni izobraževanja, področja ali smeri izobraževalnega programa oziroma drugih okoliščin, določenih z zakonom ali javnim razpisom. V tem primeru dodeljevalec štipendije odloči o nadaljnjem prejemanju ali mirovanju štipendijskega razmerja. Štipendist, ki namerava spremeniti izobraževalni program, lahko pred dejansko spremembo izobraževalnega programa pri dodeljevalcu štipendije preveri, ali je novi program ustrezen. O spremembah iz tega člena dodeljevalec štipendije odloči s prvim dnem naslednjega meseca po nastopu spremembe.

8. V tej zadevi očitno ni sporna ustreznost novega programa.

9. V prvem odstavku 90. člena je določeno, da je štipendist upravičen do nadaljnjega prejemanja štipendije, če v vsakem naslednjem šolskem ali študijskem letu izpolnjuje vse pogoje po tem zakonu in če je uspešno zaključil letnik, za katerega je prejemal štipendijo ter se vpisal v višji letnik.

10. V tej zadevi se tožnica ni vpisala v višji letnik (3. letnik gimnazije), temveč se je vpisala v 2. letnik na drugem izobraževalnem programu. Toženec je s tem v zvezi štel, da so izpolnjeni pogoji za mirovanje štipendije, kot so določeni v 95. členu ZŠtip-1. Skladno s petim odstavkom 95. člena ZŠtip-1 se o mirovanju štipendijskega razmerja na podlagi vložene prošnje štipendista izda odločba.

11. V tej zadevi tožnica CSD ni niti obvestila o spremembi izobraževalnega programa, niti ni vložila prošnje za mirovanje štipendije. Prvostopenjski organ (CSD) je postopek začel po uradni dolžnosti. Tožnica oziroma njen oče se je šele v pritožbi zoper prvostopenjsko odločbo začel sklicevati na opravičljive razloge, določene v prvem odstavku 87. člena ZŠtip-1, in sicer na višjo silo (covid-19), ki naj bi vplivala na spremembo izobraževalnega programa. Vendar pa je višjo silo glede na 4. alinejo prvega odstavka 87. člena ZŠtip-1 možno upoštevati le, če bi ponavljala letnik zaradi neizpolnjenih šolskih obveznosti. Za tak primer pa v tej zadevi ne gre, saj je tožnica uspešno zaključila 2. letnik.

12. Neutemeljene so tudi pritožbene navedbe, da je bila tožnici kršena pravica do izjave v postopku. Sodišče prve stopnje je pravilno pojasnilo, da tožnici ta pravica ni bila kršena. Prvostopenjski organ je po uradni dolžnosti izdal odločbo skladno s 144. členom Zakona o splošnem upravnem postopku (v nadaljevanju: ZUP).

V 2. točki prvega odstavka 144. člena ZUP je določeno, da lahko organ po skrajšanem postopku odloči o stvari, če se da ugotoviti stanje stvari na podlagi uradnih podatkov, ki jih ima organ in mu zato ni treba posebej zaslišati stranke za zavarovanje njenih pravic oziroma pravnih koristi. Sodišče prve stopnje je ob presoji izpodbijanih odločb tudi zaslišalo očeta tožnice in pa referentko, ki je vodila postopek v zvezi z izdajo prvostopenjske odločbe. Sodišče prve stopnje je tudi pravilno pojasnilo, da razlogi, kot jih uveljavlja tožnica, ne vplivajo na odločitev v tej zadevi.

13. Glede na navedeno je pritožbeno sodišče na podlagi 353. člena ZPP pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo izpodbijano sodbo sodišča prve stopnje.

14. Ker tožnica s pritožbo ni uspela, je pritožbeno sodišče skladno s prvim odstavkom 165. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 154. člena ZPP odločilo, da sama nosi stroške pritožbe.

Zakon o štipendiranju (2013) - ZŠtip-1  - člen 87, 87/1, 87/1-4, 90, 90/1, 93, 93/2, 93/2-2, 93/3, 95, 95/5, 97, 97-4

Zakon o splošnem upravnem postopku (1999) - ZUP  - člen 144, 144/1, 144/1-2

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.