VDSS Sodba Psp 71/2025
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2025-08-28

Edo Škrabec (preds.), mag. Lilijana Strban (poroč.), mag. Biserka Kogej Dmitrovič

Zoisova štipendija - pogoji za priznanje - neskladje podzakonskih aktov z ustavo in zakonom - pravilnik - exceptio illegalis - vezanost sodnika na ustavo in zakon - legalitetno načelo

Tretji odstavek 5. člena Pravilnika o dodeljevanju Zoisovih štipendij oži zakonski okvir, določen v 2. alineji prvega odstavka 24. člena ZŠtip-1, saj pri pogoju sofinanciranja iz javnih sredstev dodatno določa opredelilno lastnost sofinanciranja, tj. "na podlagi javnega razpisa ali neposredno s strani ministrstva, pristojnega za šolstvo". Zakonska določba ZŠtip-1 sofinanciranja iz javnih sredstev ne pogojuje z dodelitvijo sredstev na podlagi javnega razpisa oziroma neposrednega financiranja s strani ministrstva, zato je citirano določilo Pravilnika prekoračilo okvir, ki je dopuščen aktu, izdanemu za izvrševanje javnih pooblastil. Podzakonski akti smejo zakonsko normo razčleniti le do te mere, da s tem ne opredeljujejo izvirnih pravic in obveznosti oziroma da z zakonom urejenih pravic ne zožujejo. Ker dodatni pogoj v 5. členu Pravilnika oži pravico do štipendije, ki gre štipendistu po ZŠtip-1, je sodišče prve stopnje utemeljeno odklonilo uporabo 5. člena Pravilnika.

I. Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijana sodba sodišča prve stopnje.

II. Stroške odgovora na pritožbo nosi tožeča stranka sama.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo odpravilo odločbo toženke številka: ... z dne 19. 4. 2024 in odločbo Javnega štipendijskega, razvojnega, invalidskega in preživninskega sklada Republike Slovenije številka: ... z dne 13. 11. 2023 ter zadevo vrnilo v ponovno upravno odločanje. Hkrati je odločilo, da je toženka dolžna tožnici povrniti 1.067,15 EUR v roku 15 dni, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od prvega naslednjega dne po izteku roka za izpolnitev obveznosti do plačila.

2. Zoper sodbo se pritožuje toženka iz vseh pritožbenih razlogov. Predlaga, da pritožbeno sodišče pritožbi ugodi in sodbo spremeni, da tožbeni zahtevek zavrne oziroma sodbo razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje. Napačno je stališče, da določba tretjega odstavka 5. člena Pravilnika o dodeljevanju Zoisovih štipendij nedopustno oži zakonski pojem "sofinanciranje iz javnih sredstev", češ da kot dodaten pogoj določa, da je moral biti organizator tekmovanja kadarkoli v preteklih treh letih od datuma tekmovanja, na katerem je bil dosežen izjemni dosežek, upravičen do sofinanciranja za izvedbo tega tekmovanja na podlagi javnega razpisa neposrednega ali posrednega proračunskega uporabnika oziroma mu je bilo financiranje zagotovljeno neposredno s strani ministrstva, pristojnega za šolstvo. Določba 5. člena Pravilnika ne oži zakonskih pogojev, temveč konkretneje določa opredelitev izjemnega dosežka v skladu s pooblastilom iz petega odstavka 24. člena ZŠtip-1. S tem so spoštovana načela pravne varnosti v skladu z 2. členom Ustave, usklajenosti pravnih aktov iz 153. člena Ustave ter enakosti iz 14. člena Ustave. Za presojo pogojev o izjemnem dosežku na državnem tekmovanju je treba upoštevati 24. člen ZŠtip-1 in 5. člen Pravilnika. O vlogi tožnice je toženka odločila v skladu z načelom zakonitosti (6. člen ZUP). Določba tretjega odstavka 5. člena Pravilnika omogoča, da štipendist uveljavlja tudi dosežek na državnem tekmovanju, ki v tistem letu ni bilo sofinancirano iz javnih sredstev, je pa bilo kadarkoli prej v preteklih treh letih od datuma tekmovanja, na katerem je bil dosežen izjemni dosežek. Ne gre za ožanje zakonskih pogojev, temveč za ugodnejšo ureditev. To financiranje tekmovanja na državni ravni ni v sferi tožnice, kar ni pravno relevantno. Pogoj sofinanciranja, ki ga je določil že zakonodajalec, velja za vse enako. Upravni organ je v tem smislu vezan na prejšnje odločitve. Ker tekmovanje, na katerem je tožnica dosegla srebrno priznanje, ne v šolskem letu 2022/2023 ne v predhodnih treh šolskih letih ni bilo sofinancirano iz javnih sredstev, kot to določa citirani 5. člen Pravilnika in ZŠtip‑1, pogoj izjemnosti ni podan. Napačno je stališče sodišča, da na izpolnjenost pogoja sofinanciranja kaže dejstvo, da so pri izvedbi tekmovanja sodelovali učitelji osnovnih šol, katerih plače se zagotavljajo iz državnega proračuna, da so bili pri izvedbi tekmovanja uporabljeni prostori osnovnih šol, da so šole pri izvedbi tekmovanja zagotovile svojo opremo in da sredstva iz kotizacij predstavljajo javna sredstva. Tako široka razlaga pojma sofinanciranja državnega tekmovanja iz javnih sredstev je v nasprotju z določbami ZŠtip-1 in Pravilnika ter določbami ZOFVI. Sredstva za tekmovanje učencev ministrstvo (do leta 2021 pa ZRSŠ) zagotavlja organizatorjem preko javnega razpisa, in sicer na podlagi Pravilnika o sofinanciranju šolskih tekmovanj. Namen sofinanciranja šolskih tekmovanj mora biti posebej opredeljen in izražen. Uveljavljanje izjemnih dosežkov bi se izničilo, saj bi za vsako tekmovanje, ki poteka na šoli, lahko zaključili, da je sofinancirano iz javnih sredstev. Niti iz poizvedb sodišča niti iz predloženih dokazil tožnice ne izhaja, da je bil organizator tekmovanja A. za 9. razred zavod B., v tem letu oziroma v preteklih treh letih pred datumom izvedbe tega tekmovanja, upravičen do sofinanciranja za izvedbo tega tekmovanja na podlagi javnega razpisa neposrednega ali posrednega proračunskega uporabnika oziroma da mu je bilo financiranje zagotovljeno neposredno s strani ministrstva, pristojnega za šolstvo. To potrjuje sklep Zavoda RS za šolstvo z dne 22. 10. 2022. Zato uspeh tožnice na tem tekmovanju dne 20. 5. 2023 (srebrno priznanje) ne sodi med izjemne dosežke. Tudi določila 41. in 81. člena ZOFVI ne potrjujejo pravilnosti izpodbijane odločitve.

3. Tožnica v odgovoru na pritožbo obrazloženo prereka pritožbene navedbe in pritožbenemu sodišču predlaga zavrnitev pritožbe kot neutemeljene. Priglaša stroške odgovora na pritožbo.

5. Pritožbeno sodišče je na podlagi drugega odstavka 350. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) izpodbijano sodbo preizkusilo v mejah pritožbenih razlogov in pri tem po uradni dolžnosti pazilo na bistvene kršitve določb pravdnega postopka, navedene v tej določbi, in na pravilno uporabo materialnega prava. Ugotovilo je, da sodišče prve stopnje ni storilo kršitev pravil postopka, ki jih uveljavlja pritožba, niti tistih, na katere je potrebno paziti po uradni dolžnosti. Na pravilno in popolno ugotovljeno dejansko stanje je sprejelo materialnopravno pravilno odločitev.

6. Predmet presoje je pravilnost in zakonitost dokončne odločbe toženke z dne 19. 4. 2024 v zvezi z odločbo Javnega štipendijskega, razvojnega, invalidskega in preživninskega sklada Republike Slovenije z dne 13. 11. 2023, s katero je bilo odločeno, da tožnica ni upravičena do Zoisove štipendije za šolsko leto 2023/2024 za 1. letnik izobraževanja na gimnaziji C.

7. Tožnica je v zaključnem razredu osnovnošolskega izobraževanja dosegla povprečno oceno (4,83) in po presoji toženke izpolnila le 2 točki za izjemne dosežke, saj dosežek srebrno priznanje na tekmovanju A. z dne 20. 5. 2023 ni ustrezen, ker ne gre za sofinanciranje iz javnih sredstev. Na izkazana merila se je posledično uvrstila pod mejo, potrebno za dodelitev štipendije.

8. Pogoje za pridobitev Zoisove štipendije določa 22. člen Zakona o štipendiranju (ZŠtip-1). Med drugim je pogoj za pridobitev Zoisove štipendije dosežen izjemni dosežek in v zaključnem razredu osnovne šole dosežena povprečna ocena najmanj 4,70.

Kaj se šteje za izjemen dosežek, je opredeljeno v 24. členu ZŠtip-1. Po 2. alineji prvega odstavka tega člena ZŠtip-1 se kot izjemni dosežek upoštevajo prejeta zlata in srebrna priznanja iz znanja ali raziskovanja na državnih tekmovanjih, sofinanciranih iz javnih sredstev.

9. Neutemeljeno je pritožbeno zavzemanje, da je s Pravilnikom o dodeljevanju Zoisovih štipendij (Pravilnik) določena le konkretnejša opredelitev zakonske določbe v skladu s pooblastilom iz petega odstavka 24. člena ZŠtip-1 oziroma da gre celo za ugodnejšo opredelitev pogoja sofinanciranja iz javnih sredstev. Tretji odstavek 5. člena Pravilnika

tudi po presoji pritožbenega sodišča oži zakonski okvir, določen v 2. alineji prvega odstavka 24. člena ZŠtip-1, saj pri pogoju sofinanciranja iz javnih sredstev dodatno določa opredelilno lastnost sofinanciranja, tj. "na podlagi javnega razpisa ali neposredno s strani ministrstva, pristojnega za šolstvo". Pritožbeni očitek, s katerim toženka zatrjuje, da Pravilnik celo ugodneje opredeli pogoj sofinanciranja iz javnih sredstev, ne prepriča. Zakonska določba ZŠtip-1 sofinanciranja iz javnih sredstev ne pogojuje z dodelitvijo sredstev na podlagi javnega razpisa oziroma neposrednega financiranja s strani ministrstva, zato je citirano določilo Pravilnika prekoračilo okvir, ki je dopuščen aktu, izdanemu za izvrševanje javnih pooblastil. Podzakonski akti smejo zakonsko normo razčleniti le do te mere, da s tem ne opredeljujejo izvirnih pravic in obveznosti oziroma da z zakonom urejenih pravic ne zožujejo. Pravilnik pa je z določitvijo dodatnega pogoja storil ravno to. Že v zadevi pritožbenega sodišča Psp 51/2022 je sodišče izpostavilo, da kadar sodnik meni, da podzakonski predpis, ki bi ga moral uporabiti pri sojenju, ni v skladu z ustavo ali zakonom, tega akta ne sme uporabiti

, saj je vezan le na ustavo in zakon (125. člen Ustave in 3. člen Zakona o sodiščih). Ker dodatni pogoj v 5. členu Pravilnika oži pravico do štipendije, ki gre štipendistu po ZŠtip-1, je sodišče prve stopnje utemeljeno odklonilo uporabo 5. člena Pravilnika. Gre za kršitev ustavnega načela legalitete iz drugega odstavka 120. člena Ustave, ki v skladu z ustaljeno sodno prakso Ustavnega sodišča pogojuje ravnanje sodišča, ki je v tem sporu tudi izpodbijano.

10. Kritične presoje ne vzdrži razlogovanje toženke, da zgolj z uporabo določb ZŠtip‑1, brez konkretizacije izjemnih dosežkov in meril za točkovanje v Pravilniku ne bi bilo mogoče uresničevanje določb štipendijske zakonodaje, saj sodišče ni odreklo veljave Pravilniku v celoti, temveč zaradi

ni uporabilo zgolj tretjega odstavka 5. člena Pravilnika in odločilo, da ta posamezna določba Pravilnika nedopustno oži zakonski pojem sofinanciranja iz javnih sredstev. Nenazadnje je v tem sporu pravnorelevanten predvsem očitek toženke o sofinanciranju tekmovanj, ne pa druga vprašanja upravnega organa v zvezi z odločanjem o vlogah vlagateljev.

11. Neutemeljen mora ostati tudi pritožbeni očitek o enakosti v uporabi prava, s katerim toženka skuša obdržati v veljavi uporabo izpodbijanega člena Pravilnika. Drži, da so upravni organi v vseh primerih izrecno vezani na spoštovanje splošnega načela enakosti, kar pogojuje vezanost upravnega organa na lastne predhodne odločitve, vendar se toženka v tem konkretnem socialnem sporu ne more sklicevati na morebitno dosedanjo (nezakonito) prakso in s tem utemeljevati nadaljnjega nepravilnega odločanja.

12. Tudi po pritožbeni oceni je v dokaznem postopku potrjeno, da so vsa tekmovanja zavoda B. (vsaj delno) sofinancirana s strani javnih sredstev, kar je sodišče podrobno pojasnilo v 11. točki obrazložitve, čemur se pridružuje tudi pritožbeno sodišče. Sodišče v 12., 13., 14., 15., 16., 17. in 18. točki obrazložitve ustrezno pojasni, da se vzgoja in izobraževanje financirata pretežno iz javnih sredstev ter izpostavi, da se iz sredstev državnega proračuna med drugim zagotavljajo plače učiteljev s prispevki in davki ter drugi osebni prejemki, sredstva osnovnim šolam za izvedbo obveznega programa, dopolnilnega pouka, dodatnega pouka, individualne in skupinske pomoči, interesnih dejavnosti, programa šole v naravi, podaljšanega bivanja in podobno.

13. Ključna je opredelitev v 24. členu ZŠtip-1 o "vsaj delnem sofinanciranju", zato je povsem pravilna navezava sodišča na 81. člen ZOFVI, ki določa, da se iz sredstev državnega proračuna zagotavljajo tudi sredstva za kritje materialnih stroškov osnovnošolskega izobraževanja in sredstva za dejavnosti in naloge, ki so potrebne za opravljanje dejavnosti vzgoje in izobraževanja, kamor med drugim spadajo tudi sredstva za tekmovanja učencev, vajencev in dijakov ter študentov višjih šol in sredstva za obšolske dejavnosti. Slednje potrjuje, da je bila organizacija in izvedba spornega tekmovanja "A." vsaj delno financirana iz javnih sredstev. Sodišče je v 19. členu kot bistveno izpostavilo dikcijo 24. člena ZŠtip-1, ki določa "sofinanciranje" in ne "financiranje". Upoštevajoč jasno dikcijo zadostuje, da zgolj določen del sredstev za financiranje predstavlja javna sredstva. Nenazadnje tudi ZŠtip-1 ne določa najmanj kolikšen delež mora predstavljati sofinanciranje iz javnih sredstev.

14. Neutemeljen je pritožbeni očitek, da bi bilo lahko tolmačenje sodišča v nasprotju z zasledovanim ciljem o preglednosti in kakovosti tekmovanj, saj sofinanciranje takšnih tekmovanj v ničemer ne vpliva na kakovost. Prvi in četrti odstavek 81. člena ZOFVI, na katerega se sklicuje toženka prav za izvedbo interesnih dejavnosti in sredstva za kritje materialnih stroškov, izrecno določata, da se iz državnega proračuna zagotovijo tudi sredstva za tekmovanja učencev (4. alineja sedmega odstavka 81. člena citiranega zakona). Slednje potrjuje, da je bil določen del sredstev za izvedbo tekmovanja zagotovljen iz javnih sredstev. Ker gre za tekmovanje, opredeljeno v 24. členu ZŠtip-1, srebrno priznanje, prejeto na tekmovanju A. z dne 20. 5. 2023, ustreza kriteriju izjemnega dosežka.

15. Ker niso podani uveljavljani pritožbeni razlogi, kot tudi ne razlogi, na katere pazi pritožbeno sodišče po uradni dolžnosti, je pritožbeno sodišče pritožbo toženke kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo izpodbijano sodbo sodišča prve stopnje (353. člen ZPP).

16. Stroški odgovora na pritožbo glede na njeno vsebino niso bili potrebni za rešitev pritožbe (155. člen ZPP), zato jih nosi tožeča stranka sama.

Za dijake v 1. letniku neposredno po prehodu iz osnovne šole na višjo raven izobraževanja.

Po tretjem odstavku 5. člena Pravilnika se šteje, da je pogoj sofinanciranja iz javnih sredstev izpolnjen, če je bil organizator tekmovanja kadarkoli v preteklih treh letih od datuma tekmovanja, na katerem je bil dosežen izjemni dosežek, upravičen do sofinanciranja za izvedbo tega tekmovanja na podlagi javnega razpisa neposrednega ali posrednega proračunskega uporabnika oziroma mu je bilo financiranje zagotovljeno neposredno s strani ministrstva, pristojnega za šolstvo.

Zakon o štipendiranju (2013) - ZŠtip-1  - člen 22, 24, 24/1, 24/1-2, 24/5

Ustava Republike Slovenije (1991) - URS  - člen 120, 120/2, 125

Zakon o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja (1996) - ZOFVI  - člen 81, 81/1, 81/7, 81/7-4

Pravilnik o dodeljevanju Zoisovih štipendij (2014) - člen 5, 5/3

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.