VDSS Sodba Psp 130/2023
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2023-10-04

Edo Škrabec (preds.), Nada Perič Vlaj (poroč.), mag. Lilijana Strban

začasna nezmožnost za delo - postavitev drugega izvedenca

Omejitev dvigovanja bremen sama po sebi v okoliščinah konkretnega primera po več kot petmesečnem bolniškem staležu ne predstavlja indikacije za stalež.

I. Pritožba se zavrne in potrdi sodba sodišča prve stopnje.

II. Tožnik sam krije svoje stroške pritožbe.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek na odpravo drugostopenjske odločbe št. ... z dne 3. 5. 2021 in prvostopenjske odločbe št. ... z dne 12. 4. 2021 o odločitvi, da je tožnik od 19. 4. 2021 dalje zmožen za delo ter ugotovitev, da je začasno nezmožen za delo tudi od 19. 4. 2021 do 30. 6. 2021 (I. tč. izreka). Izreklo je, da tožnik krije sam svoje stroške postopka (II. tč. izreka). Presodilo je, da sta posamična upravna akta v izpodbijanem delu pravilna in zakonita.

2. Pritožuje se tožnik po pooblaščenem odvetniku iz vseh pritožbenih razlogov, s predlogom na spremembo sodbe v smeri ugoditve zahtevku oz. podrejeno predlaga razveljavitev in vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v novo sojenje.

Sodba je napačna, saj ne temelji na pravilnem izvedenskem mnenju. Ker sodišče ni izvedlo predlaganega dokaza z drugim izvedencem, je storilo absolutno bistveno kršitev. Angažiralo je Komisijo za fakultetna izvedenska mnenja pri fakulteti A. Univerze v B. (Fakultetna komisija) v sestavi dr. C. C. in dr. D. D. Vendar se z njunim mnenjem ni strinjal in je nanj dal pripombe, na katere je dopolnilni mnenji podal le dr. C. C., saj na njih ni podpisa prof. D. D.

Dopolnitve so pretežno prepis prvotnega mnenja, brez odgovora na pripombe. V odgovoru je navedeno le, da je bil v bolniškem staležu pet mesecev in da do nadaljnjega ni upravičen, čeprav naj bi običajni stalež za istovrstne zdravstvene težave trajal 3 mesece in še 3 mesece kot priporočilo. V drugi dopolnitvi mnenja se praktično le ponavljajo zaključki iz predhodnih mnenj o običajnem staležu tri mesece, za nadaljnje tri mesece pa se priporoča ne dvigovanje težjih bremen. Ni bilo upoštevano, da dela v obravnavanem času ni zmogel. V mnenju naj ne bi bilo upoštevano dejansko delo. V pripombah je izpostavil utemeljene pomisleke, kako je do dopolnilnega mnenja prišlo in ali sta pri njem sodelovala oba člana komisije. Ker je izvedensko mnenje ključen dokaz bi sodišče moralo angažirati drugega izvedenca.

4. Ob preizkusu zadeve pritožbeno sodišče ugotavlja, da je sodišče prve stopnje razčistilo dejstva, bistvena za odločitev v zadevi ter ob pravilni uporabi materialnega prava, pravilno razsodilo. Pri sojenju ni prišlo do zatrjevanih niti do absolutnih bistvenih kršitev iz 2. odst. 339. člena Zakona o pravdnem postopku

(ZPP) na katere pritožbeno sodišče pazi po uradni dolžnosti.

5. V zadevi zagotovo ni relativne bistvene kršitve iz 1. odst. 339. člena ZPP, saj ni mogoče uspešno zatrjevati kršitve 3. odst. 254. člena ZPP, ki bi lahko vplivala na zakonitost in pravilnost sodbe. Sodišče utemeljeno ni sledilo dokaznemu predlogu za postavitev drugega medicinskega izvedenca. Bistveno pravilnih procesnih argumentov za zavrnitev dokaznega predloga iz 15. tč. obrazložitve prvostopenjske sodbe pritožbeno sodišče ne ponavlja. Poudarja le, da nestrinjanje s pridobljenim izvedenskim mnenjem samo po sebi ne utemeljuje pridobitve drugega mnenja. Sicer pa sodišče prve stopnje v zvezi z nepodpisom upoštevaje vsebino obrazložitve in izpoved prof. dr. C. C. ter dr. D. D. na obravnavi prepričljivo zaključuje, da sta pri dopolnitvah mnenja sodelovala oba člana Fakultetne komisije. Nasprotno pritožbeno vztrajanje ne more biti uspešno.

6. Tudi po presoji pritožbenega sodišča je imelo sodišče prve stopnje v pisnem izvedenskem mnenju Fakultetne komisije z dne 15. 1. 2022 (list. 30-36), dopolnilnih mnenjih z dne 15. 6. 2022 (list. 50-58) in z dne 15. 8. 2022 (list. 66-67), izpovedi prof. dr. C. C. na glavni obravnavi 24. 11. 2022 (list. 92) ter dr. D. D. dne 16. 3. 2023 (list. 104) strokovno medicinsko dovolj prepričljive in objektivizirane podlage za zaključek, da pri tožniku od 19. 4. 2021 začasna nezmožnost za delo zaradi poškodbe pri delu iz medicinskih razlogov več ni bila indicirana.

Tožnik je bil začasno nezmožen za delo do 18. 4. 2021 zaradi poškodbe pri delu. Dne 15. 11. 2020 je namreč na delu padel v jašek, si poškodoval vranico, ki je bila odstranjena. Proti pnevmokoku je bil cepljen 7. 12. 2020, 4. 2. 2021 in 26. 2. 2021. Gre za stanje po splenektomiji zaradi poškodbe pri delu, ki jo je tožnik utrpel pri 26. letu starosti, zdravljenje pa je potekalo brez zapletov. Iz pisnih izvedenskih mnenj specialista medicine dela, prometa in športa ter kirurga izhaja, da bolniški stalež pri tovrstnih operacijah običajno traja tri mesece, nadaljnje tri mesece pa se priporoča omejitev dvigovanja težjih bremen. Omejitev dvigovanja bremen sama po sebi tudi po prepričanju pritožbenega sodišča v okoliščinah konkretnega primera po več kot petmesečnem bolniškem staležu ne predstavlja indikacije za stalež po 19. 4. 2021, kot neutemeljeno vztraja tožnik.

7. Prvostopenjsko sodišče je ob pravilni uporabi relevantnih določb Zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju

(ZZVZZ) ter Pravil obveznega zdravstvenega zavarovanja

(Pravila OZZ) pravilno presodilo, da sta drugostopenjska odločba v zvezi s prvostopenjsko v delu izreka, po katerem je tožnik od 19. 4. 2021 zmožen za delo, pravilni in zakoniti. Tožbeni zahtevek na njuno odpravo je na podlagi 81. člena Zakona o delovnih in socialnih sodiščih

(ZDSS-1) stroškovno utemeljeno zavrnilo in posledično tudi vtoževano začasno nezmožnost za delo od 19. 4. 2021 do 30. 6. 2021.

8. Zaradi predhodno obrazloženega je potrebno pritožbo na podlagi 353. člena ZPP kot neutemeljeno zavrniti in potrditi sodbo sodišča prve stopnje. Ker glede na 360. člen ZPP ostale pritožbene navedbe za pritožbeno rešitev zadeve nisi odločilne, se sodišče do njih ne opredeljuje.

9. Ob takšnem pritožbenem izidu je na temelju 165. člena v zvezi s 154. členom ZPP potrebno izreči, da krije pritožnik sam svoje stroške pritožbe.

Ur. l. RS, št. 73/2007, 45/2008 in 10/2017.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 254, 254/3

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.