VDSS Sodba Pdp 315/2024
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2024-09-04

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

dr. Martina Šetinc Tekavc (preds.), mag. Urša Klemenčič (poroč.), Jelka Zorman Bogunovič

pravočasno uveljavljanje procesnih kršitev - zaslišanje stranke - vabilo - nepristop stranke na narok

Očitek o kršitvi iz 8. točke drugega odstavka 339. člena ZPP je neutemeljen. Tožnica je bila na narok dne 9. 4. 2024 pravilno vabljena, vendar na narok ni pristopila, svojega izostanka ni opravičila, zato je sodišče prve stopnje utemeljeno zaslišalo le zakonitega zastopnika toženke (drugi odstavek 258. člena ZPP), s čimer ni poseglo v tožničino pravico do izjave in pravico enakega varstva pravic iz 22. člena Ustave RS. Pri tem pritožbeno sodišče še dodaja, da so pritožbene navedbe v zvezi z vsemi očitanimi kršitvami pravil postopka neutemeljene tudi iz razloga, ker bi tožnica očitane kršitve morala uveljavljati takoj, najkasneje na naroku dne 9. 4. 2024, na katerega ni pristopila ne tožnica ne njen pooblaščenec, in ne šele v pritožbi (286.b člen ZPP).

I. Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijana sodba sodišča prve stopnje.

II. Stranki sami krijeta vsaka svoje stroške pritožbenega postopka.

1. Sodišče prve stopnje je ugotovilo ničnost pogodbe o zaposlitvi s pripadajočimi aneksi in zavrnilo zahtevek toženke za povrnitev stroškov postopka (I. točka izreka). Zavrnilo je zahtevek za ugotovitev nezakonitosti redne odpovedi z dne 3. 7. 2023, da delovno razmerje še vedno traja, za reintegracijo in reparacijo, za plačilo razlike v plači, podredni zahtevek za plačilo odpravnine ter zahtevek za povrnitev stroškov postopka (II. točka izreka).

2. Zoper sodbo se pritožuje tožnica zaradi vseh pritožbenih razlogov. Navaja, da na naroku dne 9. 1. 2024, na katerem ni bila prisotna, ni prejela popolnega vabila, saj vabilo, ki ga je prejel njen pooblaščenec, ni bilo opremljeno s pravnim poukom o pravnih posledicah neudeležbe na naroku, na katerem se naj bi izvajalo njeno zaslišanje. Če bi prejela popolno vabilo, bi se zaslišanja udeležila (kršitev iz drugega odstavka 113. člena ZPP, prvega in tretjega odstavka 261. člena ZPP in četrtega odstavka 282. člena ZPP). Zaradi nepravilnega vabljenja in ker ni bila zaslišana, ji je bila kršenja pravica do izjave (prvi odstavek 6. člena EKČP) in pravica do enakega varstva pravic iz 22. člena Ustave, kar predstavlja tudi kršitev iz 8. točke drugega odstavka 339. člena ZPP. Kršitve ne sanira ustno vabilo pooblaščencu, 132.a člen ZPP v konkretni zadevi ni uporabljiv, poleg tega mora biti vabilo na zaslišanje vročeno stranki osebno. Ker se ni izvedel dokaz z zaslišanjem tožnice, dejansko stanje ni bilo popolno ugotovljeno, posledično je bilo napačno uporabljeno materialno pravo. Predlaga ugoditev pritožbi, razveljavitev sodbe in vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v novo sojenje. Priglaša stroške pritožbe.

3. Toženka v odgovoru na pritožbo prereka navedbe tožnice, predlaga zavrnitev pritožbe in potrditev izpodbijane sodbe. Priglaša stroške odgovora.

5. Pritožbeno sodišče je izpodbijano sodbo preizkusilo na podlagi 19. člena Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (ZDSS-1) v povezavi z drugim odstavkom 350. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) v mejah razlogov, navedenih v pritožbi, ter pri preizkusu po uradni dolžnosti pazilo na bistvene kršitve določb pravdnega postopka, naštete v tej določbi, in na pravilno uporabo materialnega prava. Ugotovilo je, da sodišče prve stopnje ni storilo kršitev pravil postopka, ki jih uveljavlja pritožba, niti pravil postopka, na katera pazi pritožbeno sodišče po uradni dolžnosti. Glede vseh odločilnih dejstev je dejansko stanje pravilno in popolno ugotovilo ter sprejelo materialnopravno pravilno odločitev.

6. Očitek o napačnem vabljenju tožnice na zaslišanje je neutemeljen. Sodišče prve stopnje je tožnico najprej vabilo na prvi narok za glavno obravnavo dne 9. 1. 2024, in sicer pravilno preko njenega pooblaščenca, s čimer se šteje, da je bilo vabilo osebno vročeno tožnici (drugi odstavek 261. člena ZPP). V vabilu je bila tožnica poučena, da bo sodišče zaslišalo stranko, ki bo na narok prišla, čeprav druga stranka ne bo prišla na narok (tretji odstavek 261. člena ZPP). Tožnica na prvi narok ni pristopila, sodišče prve stopnje pa je na naroku sprejelo sklep, da se tožnica in zakoniti zastopnik toženke zaslišita na naslednjem naroku. Pooblaščenec tožnice se je na zapisnik odpovedal posebnemu pisnemu vabilu za naslednji narok, zato so neutemeljene pritožbene navedbe, da tožnica ni prejela pisnega vabila za zaslišanje na naroku dne 9. 4. 2024. Ker se vabilo stranki na zaslišanje vroča preko pooblaščenca, je neutemeljen tudi očitek o kršitvi določbe 132.a člen ZPP. Sodišče prve stopnje na naroku dne 9. 1. 2024 sicer ni ponovilo opozorila iz tretjega odstavka 261. člena ZPP, vendar je tožnico na te posledice opozorilo že v pisnem vabilu na zaslišanje za narok 9. 1. 2024, zato ta opustitev ni mogla vplivati na pravilnost in zakonitost sodbe, saj je bila tožnica seznanjena s posledicami neudeležbe na naroku.

7. Očitek o kršitvi iz 8. točke drugega odstavka 339. člena ZPP je neutemeljen. Tožnica je bila na narok dne 9. 4. 2024 pravilno vabljena, vendar na narok ni pristopila, svojega izostanka ni opravičila, zato je sodišče prve stopnje utemeljeno zaslišalo le zakonitega zastopnika toženke (drugi odstavek 258. člena ZPP), s čimer ni poseglo v tožničino pravico do izjave in pravico enakega varstva pravic iz 22. člena Ustave RS. Pri tem pritožbeno sodišče še dodaja, da so pritožbene navedbe v zvezi z vsemi očitanimi kršitvami pravil postopka neutemeljene tudi iz razloga, ker bi tožnica očitane kršitve morala uveljavljati takoj, najkasneje na naroku dne 9. 4. 2024, na katerega ni pristopila ne tožnica ne njen pooblaščenec, in ne šele v pritožbi (286.b člen ZPP).

8. Ker niso podani s pritožbo uveljavljani razlogi, niti razlogi, na katere pazi pritožbeno sodišče po uradni dolžnosti, je pritožbeno sodišče pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo izpodbijano sodbo sodišča prve stopnje (353. člen ZPP).

9. Tožnica s pritožbo ni uspela, zato sama krije svoje stroške pritožbe (prvi odstavek 154. člena ZPP v povezavi s prvim odstavkom 165. člena ZPP). Ker gre za spor o prenehanju delovnega razmerja, pa krije svoje stroške odgovora na pritožbo tudi toženka (peti odstavek 41. člena ZDSS-1).

Ustava Republike Slovenije (1991) - URS  - člen 22

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 132a, 258, 258/2, 286b, 261, 261/2, 261/3, 339, 339/2, 339/2-8

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.