VDSS Sklep Pdp 364/2023
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2023-11-16

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

mag. Klavdija Ana Magič (preds.), mag. Tanja Pustovrh Pirnat (poroč.), Jelka Zorman Bogunovič

transformacija pogodbe o zaposlitvi za določen čas v pogodbo o zaposlitvi za nedoločen čas - navedba razloga v pogodbi - trajanje pogodbe o zaposlitvi za določen čas - razveljavitev prvostopenjske sodbe

V pogodbah o zaposlitvi uporabljena besedna zveza "do ukinitve oddelka, če je to prej" predstavlja opisno opredelitev časa, za katerega je sklenjena pogodba o zaposlitvi za določen čas, hkrati pa predstavlja navedbo razloga za njeno sklenitev; razume se, da je pogodba o zaposlitvi za določen čas sklenjena iz razloga, ker oddelek (še ni) ukinjen. Za navedbo razloga se namreč ne zahteva, kot je zmotno stališče sodišča prve stopnje, da se povzame zakonsko določeni razlog, prej nasprotno. Pogodba o zaposlitvi za določen čas mora vsebovati razlog za njeno sklenitev, ki mora biti dejanski, hkrati pa mora ustrezati enemu od zakonsko določenih razlogov, kot so opredeljeni v prvem odstavku 54. člena ZDR-1 (oziroma za področje vzgoje in izobraževanja še v 109. členu ZOFVI).

I. Pritožbi se ugodi, izpodbijana sodba se razveljavi in se zadeva vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

II. Odločitev o pritožbenih stroških se pridrži za končno odločbo.

1. Sodišče prve stopnje je ugotovilo, da je pogodba o zaposlitvi št. ... z dne 26. 8. 2021 sklenjena za nedoločen čas in da tožnici delovno razmerje pri toženki 31. 8. 2022 ni zakonito prenehalo in še traja. Toženki je naložilo, da tožnico pozove na delo na delovno mesto vzgojitelj D037007 in jo za čas nezakonitega prenehanja delovnega razmerja prijavi v socialna zavarovanja ter ji prizna vse pravice iz delovnega razmerja: - za čas od 1. 9. 2022 do 19. 9. 2022 in od prenehanja veljavnosti pogodbe o zaposlitvi z dne 8. 12. 2022 dalje za delovno mesto vzgojitelj, vključno s plačilom plače v višini 1.485,46 EUR mesečno z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 11. dne v prihodnjem mesecu do plačila; - za čas od 9. 12. 2022 do prenehanja veljavnosti pogodbe o zaposlitvi z dne 8. 12. 2022 vse pravice iz delovnega razmerja za krajši delovni čas štiri ure tedensko s plačilom sorazmernega dela plače v višini 1.485,46 EUR mesečno z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 11. dne v prihodnjem mesecu do plačila. Naložilo ji je, da za tožnico na račun sodišča plača pravdne stroške v višini 897,83 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi v primeru zamude.

2. Zoper navedeno sodbo se iz vseh pritožbenih razlogov pritožuje toženka. Navaja, da je sodišče prve stopnje ugotavljalo razlog za sklenitev pogodbe o zaposlitvi za določen čas in v zvezi s tem izvedlo obširen dokazni postopek, nato pa zahtevek zavrnilo, češ da razlog ni naveden v pogodbi o zaposlitvi. Postopek je bil voden neekonomično. Gre za sodbo presenečenja. Sodišče prve stopnje je odločalo izven trditvene podlage. Sama tožnica je, zaslišana kot stranka, izpovedala o razlogu za sklenitev pogodbe o zaposlitvi. Njeno izpoved je sodišče prve stopnje napačno povzelo. Podani sta kršitvi iz 8. in 15. točke drugega odstavka 339. člena ZPP. Iz pogodbe o zaposlitvi jasno izhaja razlog za njeno sklenitev. Sklenitev pogodbe o zaposlitvi na področju vzgoje in izobraževanja je vselej pogojena z vpisom otrok, kar izhaja iz sprejete sodne prakse (sodba VDSS Pdp 517/2018). ZOFVI določa dodaten razlog za sklenitev pogodbe o zaposlitvi za določen čas, ki je povezan s predvidenim zmanjšanim vpisom otrok. Toženka podaja podatke o vpisu otrok za prihodnje šolsko leto, s katerimi do izdaje sodbe ni razpolagala. Sodišče prve stopnje je pravila razlage pogodb zmotno uporabilo, iz pogodbe o zaposlitvi, ki jo je sklenila s tožnico, je jasno razvidno, da se sklepa do in zaradi predvidene ukinitve oddelka. Takšen razlog ustreza razlogu, določenem v sedmem odstavku 109. člena ZOFVI. Ne zahteva se, da je razlog v pogodbi o zaposlitvi napisan povsem enako, kot je določen v zakonu. Tožnica je bila pri toženki zaposlena na dveh različnih delovnih mestih in tako ne gre za veriženje. To potrjuje sprejeta sodna praksa (sodba VDSS Pdp 323/2015). V inšpekcijskem nadzoru pri toženki v zvezi s sklepanjem pogodb o zaposlitvi ni bilo ugotovljenih nobenih kršitev. Toženka tovrstnih navedb do sedaj ni podala, ker je bila o zaključku nadzora seznanjena šele z dopisom z dne 25. 4. 2023. Pritožbenemu sodišču predlaga, da pritožbi ugodi in izpodbijano sodbo spremeni, tako da zahtevek zavrne, oziroma podredno jo razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje. Prilaga podatke o oddelkih v šolskem letu 2023/2024 in zapisnik ter dopis Inšpektorata Republike Slovenije za delo. Priglaša stroške pritožbe.

3. V odgovoru na pritožbo tožnica prereka toženkine navedbe. Navaja, da je že pred sodiščem prve stopnje navajala, da pogodba o zaposlitvi nima razloga za njeno sklenitev. Drugačno stališče, kot ga je pravilno zavzelo sodišče prve stopnje, bi pomenilo, da se sklepajo le pogodbe o zaposlitvi za določen čas. Ali je bila tožnica z razlogom seznanjena, za odločitev ni bistveno. Sodna praksa, na katero se sklicuje toženka, za odločitev ni relevantna, saj gre za odločitve o drugačnih dejanskih in pravnih vprašanjih. Splošno znano dejstvo je, da v vrtcih primanjkuje delavcev. Bistveno je dejansko stanje, kot je bilo podano v času sklenitve pogodbe o zaposlitvi, ne pa morebitne spremembe, do katerih je prišlo kasneje. V zvezi s tem se toženka neutemeljeno sklicuje na zmanjšani vpis otrok v vrtec. Prav tako nebistveno je, da se je tožnica prijavila na prosto delovno mesto, ki je bilo razpisano za določen čas. Skladno z ustavnimi določbami prosto izbira zaposlitev. Toženka je pri zaposlovanju dolžna spoštovati veljavno zakonodajo. Ima trajno potrebo po delu. Podani so presežki ur vzgojiteljic in pomočnic vzgojiteljic. Zaporedna tri leta je bilo oblikovanih šest oddelkov. Sodišče prve stopnje se je do vseh relevantnih navedb opredelilo. Ni storilo uveljavljanih kršitev določb pravdnega postopka. Listine, ki jih je toženka predložila s pritožbo, niso namenjene ugotavljanju za odločitev bistvenih dejstev. Toženka je z njimi prekludirana. Neutemeljeno priglaša pravdne stroške, saj gre za spor o prenehanju delovnega razmerja. Tožnica pritožbenemu sodišču predlaga, da pritožbo toženke zavrne kot neutemeljeno in potrdi izpodbijano sodbo sodišča prve stopnje. Priglaša stroške odgovora na pritožbo.

5. Pritožbeno sodišče je izpodbijano sodbo preizkusilo v mejah razlogov, navedenih v pritožbi. V skladu z drugim odstavkom 350. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) je po uradni dolžnosti pazilo na bistvene kršitve določb pravdnega postopka, navedene v citirani določbi, in na pravilno uporabo materialnega prava. Pri navedenem preizkusu je ugotovilo, da sodišče prve stopnje ni storilo bistvenih kršitev določb pravdnega postopka, na katere pazi pritožbeno sodišče po uradni dolžnosti, niti kršitev, ki ju uveljavlja toženka v pritožbi.

6. Tožnica je s toženko sklenila več pogodb o zaposlitvi za določen čas za delovno mesto vzgojitelj ali vzgojitelj – pomočnik vzgojitelja. V pogodbah o zaposlitvi je bilo navedeno, da se te sklepajo za čas do določenega datuma oziroma "do vrnitve delavke s porodniškega dopusta, če je to prej" ali "do ukinitve oddelka, če je to prej". Presoja sodišča prve stopnje, da se šteje, da je tožnica sklenila pogodbo o zaposlitvi za nedoločen čas, ker navedba "do ukinitve oddelka" ne predstavlja navedbe razloga za sklenitev takšne pogodbe o zaposlitvi, kar se zahteva na podlagi 5. alineje prvega odstavka 31. člena ZDR-1, pa tudi ker navedeni razlog ne ustreza zakonsko opredeljenemu razlogu za sklenitev pogodbe o zaposlitvi za določen čas, je materialnopravno zmotna, kot utemeljeno opozarja tudi toženka v pritožbi. Zaradi zmotne materialnopravne presoje je ostalo dejansko stanje nepopolno ugotovljeno, sodišče prve stopnje pa je zahtevku tožnice najmanj preuranjeno in neutemeljeno ugodilo.

7. V pogodbah o zaposlitvi uporabljena besedna zveza "do ukinitve oddelka, če je to prej" predstavlja opisno opredelitev časa, za katerega je sklenjena pogodba o zaposlitvi za določen čas, hkrati pa predstavlja navedbo razloga za njeno sklenitev; razume se, da je pogodba o zaposlitvi za določen čas sklenjena iz razloga, ker oddelek (še ni) ukinjen (kot bi izhajalo iz navedb toženke, pa tudi tožnice, gre za 6. oddelek otrok v vrtcu). Za navedbo razloga se namreč ne zahteva, kot je zmotno stališče sodišča prve stopnje, da se povzame zakonsko določeni razlog, prej nasprotno. Pogodba o zaposlitvi za določen čas mora vsebovati razlog za njeno sklenitev, ki mora biti dejanski, hkrati pa mora ustrezati enemu od zakonsko določenih razlogov, kot so opredeljeni v prvem odstavku 54. člena ZDR-1 (oziroma za področje vzgoje in izobraževanja še v 109. členu ZOFVI), pri čemer razlog, ker oddelek (še ni) ukinjen, lahko ustreza tako razlogu iz 3. alineje prvega odstavka 54. člena ZDR-1 (povečan obseg dela; sploh upoštevaje navedbe, da toženka v preteklosti ni imela 6. oddelka otrok v vrtcu) kot razlogu iz devetega odstavka 109. člena ZOFVI (predvideno zmanjšanje obsega vpisa učencev oziroma dijakov v šolo ali zavod), kot je pravilno navedla toženka, pri čemer slednji ni predviden le za primer, ko zmanjšanje oddelkov narekujejo demografski podatki, na podlagi katerih ravnatelj v okviru svojih pristojnosti pripravi dolgoročni in kratkoročni načrt zaposlovanja.

8. Sodišče prve stopnje zaradi zmotnega materialnopravnega stališča ni ugotavljalo dejstev, ki so bistvena za odločitev, in sicer glede dejanskega razloga za sklenitev pogodb o zaposlitvi za določen čas s tožnico, oziroma je v zvezi s tem sicer izvedlo nekatere dokaze, ni pa jih dokazno ocenilo. Zato je pritožbeno sodišče izpodbijano sodbo razveljavilo ter zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v novo sojenje (355. člen ZPP). Ocenilo je, da pomanjkljivosti ne more samo odpraviti, saj gre za obsežnejše sklope dejstev, od katerih je odvisna utemeljenost zahtevka za transformacijo pogodbe o zaposlitvi oziroma ugotovitev nezakonitosti prenehanja delovnega razmerja ter reintegracijo in reparacijo. Namen instančnega odločanja ni prenos ugotavljanja obsežnejih skopov dejstev in odločanja s prve na drugo stopnjo, pač pa preverjanje pravilnosti izpodbijane odločitve, pri čemer z vrnitvijo zadeve sodišču prve stopnje glede na dosedanji potek postopka po vloženi tožbi v septembru 2022 ne bo kršena pravica strank do sojenja v razumnem roku. Za stranki, ki imata prebivališče oziroma sedež izven sodnega okrožja Ljubljana, bo oprava naroka pred Delovnim sodiščem v Celju bolj ekonomična.

9. Odločitev o pritožbenih stroških se pridrži za končno odločbo na podlagi tretjega odstavka 165. člena ZPP.

Zakon o delovnih razmerjih (2013) - ZDR-1  - člen 31, 31/1, 31/1-5, 54, 54/1, 54/1-3

Zakon o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja (1996) - ZOFVI  - člen 109, 109/9

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.