VDSS Sodba Pdp 682/2022
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2022-12-13

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

Katarina Rajgelj (preds.), Silva Donko (poroč.), Helena Papež

zamudna sodba - poziv na odgovor na tožbo - redna odpoved pogodbe o zaposlitvi - nesposobnost

Tožena stranka se v pritožbi neutemeljeno sklicuje, da je pričel rok za odgovor na tožbo teči 30. 5. 2022, ko je sodišče toženi stranki vročilo vlogo tožnice z dne 23. 5. 2022 (z nazivom dopolnitev tožbe). V tej vlogi je tožnica posredovala sodišču le odgovor ZZZS v zvezi s poizvedbami, ki jih je opravila pri ZZZS. Rok za odgovor na tožbo je pričel teči z dnem, ko je bila toženi stranki vročena tožba z dopolnitvami, to pa je 10. 5. 2022.

I. Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijana zamudna sodba sodišča prve stopnje.

II. Tožena stranka sama krije svoje pritožbene stroške, tožnici pa je dolžna povrniti stroške odgovora na pritožbo v znesku 279,99 EUR, v roku 15 dni od vročitve te sodbe.

1. Sodišče prve stopnje je z izdano zamudno sodbo odločilo, da je redna odpoved pogodbe o zaposlitvi z dne 20. 2. 2022 nezakonita in da tožnici pri toženi stranki delovno razmerje, na podlagi te redne odpovedi pogodbe o zaposlitvi ni prenehalo in še traja (I. točka izreka). Toženi stranki je naložilo, da je dolžna tožnici za čas nezakonitega prenehanja delovnega razmerja od 11. 2. 2022 do 19. 8. 2022, plačati mesečno plačo v višini 2.300,00 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 16. dne v mesecu za plačo preteklega meseca dalje do plačila ter ji plačati vse ostale obveznosti in jo prijavi v obvezno zavarovanje, vse v roku 8 dni. V presežku (to je plačilo zakonskih zamudnih obresti od posamezne mesečne plače od 10. do 15. dne v mesecu za plačo preteklega meseca) je zahtevek tožnice zavrnilo (II. točka izreka). Odločilo je, da je taksni zavezanec za plačilo sodne takse tožena stranka (III. točka izreka).

2. Zoper navedeno zamudno sodbo se pritožuje tožena stranka iz vseh pritožbenih razlogov in pritožbenemu sodišču predlaga, da izpodbijano sodbo razveljavi ter zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo odločanje. Sodišče je zadnjo dopolnitev tožbe, ki jo je prejelo 23. 5. 2022 vročilo toženi stranki dne 30. 5. 2022 in vsebino te dopolnitve upoštevalo tudi kot del tožbenih navedb (da je tožena stranka zlorabila njeno profesionalno kartico), zato je nepravilno štelo, da je tožba bila vročena tožeči stranki v odgovor dne 10. 5. 2022 in da je rok za tožbo potekel dne 25. 5. 2022. Napačno je sodišče zaključilo, da je odgovor na tožbo, ki ga je vložila tožena stranka dne 11. 6. 2022, prepozen. Po mnenju tožene stranke pogoji za izdajo zamudne sodbe iz 318. člena ZPP niso bili izpolnjeni, zato je sodišče izdalo zamudno sodbo v nasprotju z določbami ZPP, ne da bi toženi stranki dopustilo primeren rok, da se izjavi o vseh tožbenih navedbah tožeče stranke, ki jih je podala s tožbo in dopolnitvami tožb, katere je sodišče prve stopnje tudi upoštevalo kot del relevantnih navedb. Sodišče torej ni upoštevalo, da je bila zadnja dopolnitev tožbe z dne 23. 5. 2022, toženi stranki vročena že po izteku "roka za odgovor na tožbo", kar ni pravilno, zato ni izpolnjen pogoj iz 1. točke 318. člena ZPP. Tožena stranka pa uveljavlja tudi kršitev iz 14. točke drugega odstavka 339. člena ZPP, saj v odločilnih dejstvih obstaja nasprotje med tem, kar se navaja v razlogih sodbe o vsebini listin in samimi temi listinami, zapisniki oziroma prepisi. Glede na navedeno tožena stranka predlaga, da pritožbeno sodišče njeni pritožbi v celoti ugodi in priglaša stroške pritožbenega postopka.

3. Tožnica je v odgovoru na pritožbo prerekala trditve tožene stranke v pritožbi in priglasila stroške odgovora na pritožbo.

5. Pritožbeno sodišče je preizkusilo izpodbijano zamudno sodbo na podlagi drugega odstavka 350. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP; Ur. l. RS, št. 26/99 in naslednji) v mejah razlogov, ki jih uveljavlja pritožba, pri tem pa po uradni dolžnosti pazilo na bistvene kršitve določb pravdnega postopka, naštete v navedeni določbi in na pravilno uporabo materialnega prava. Ugotovilo je, da sodišče prve stopnje ni storilo bistvenih kršitev določb pravdnega postopka, na katere pritožbeno sodišče pazi po uradni dolžnosti in da je sprejelo materialnopravno pravilno odločitev.

6. Ni podana očitana bistvena kršitev določb pravdnega postopka iz 14. točke drugega odstavka 339. člena ZPP. Izpodbijana sodba nima pomanjkljivosti, zaradi katerih se ne bi dala preizkusiti. Tožena stranka dejansko uveljavlja kršitev iz 15. točke drugega odstavka 339. člena ZPP, in sicer da obstaja nasprotje med tem, kar se navaja v razlogih sodbe o vsebini listin, in med samimi temi listinami. Ker pritožbeno sodišče na to kršitev ne pazi po uradni dolžnosti, bi morala tožena stranka v pritožbi določno navesti, glede katerih odločilnih dejstev bi naj bilo nasprotje med tem, kar se navaja v razlogih sodbe o vsebini listin in med samimi temi listinami in ker tega ni storila, in to kršitev uveljavlja le pavšalno, pritožbeni preizkus uveljavljanja protispisnosti, ni mogoč.

7. Neutemeljena je pritožbena trditev, da je sodišče prve stopnje, kot relevantne navedbe tožeče stranke upoštevalo tudi navedbe podane v dopolnitvi tožbe, ki jo je sodišče prejelo dne 23. 5. 2022 in bi zato moralo sodišče šteti, da je odgovor na tožbo, ki ga je vložila tožena stranka dne 11. 6. 2022 pravočasen, saj je sodišče zadnjo dopolnitev tožbe vročilo toženi stranki dne 30. 5. 2022.

8. Pritožbeno sodišče ugotavlja, da je sodišče prve stopnje tožbo z dne 24. 3. 2022 in popravo tožbe z dne 28. 3. 2022 ter dopolnitev tožbe z dne 14. 4. 2022 vročilo toženi stranki dne 10. 5. 2022 s pozivom, da v roku 15 dni odgovori na tožbo. Hkrati je toženo stranko opozorilo na posledice v primeru, če odgovor na tožbo ne bo podala v 15-ih dneh. Tožena stranka je odgovor na pritožbo podala dne 11. 6. 2022, zato je sodišče prve stopnje utemeljeno zaključilo, da je bil odgovor vložen prepozno. Tožena stranka se v pritožbi neutemeljeno sklicuje, da je pričel rok za odgovor na tožbo teči 30. 5. 2022, ko je sodišče toženi stranki vročilo vlogo tožnice z dne 23. 5. 2022 (z nazivom dopolnitev tožbe). V tej vlogi je tožnica posredovala sodišču le odgovor ZZZS v zvezi s poizvedbami, ki jih je opravila pri ZZZS. Rok za odgovor na tožbo je pričel teči z dnem, ko je bila toženi stranki vročena tožba z dopolnitvami, to pa je dne 10. 5. 2022. Tožena stranka je hkrati s tožbo prejela poziv, v katerem je bila opozorjena na posledice, če ne bo odgovorila na tožbo v roku 15 dni, in ker je tožena stranka odgovor vložila šele 11. 6. 2022, je sodišče prve stopnje pravilno ugotovilo, da je bil vložen prepozno. Sodišče prve stopnje je toženi stranki postavilo 15-dnevni rok za odgovor na tožbo, v skladu z 41. členom Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (ZDSS-1; Ur. l. RS, št. 2/2004 in naslednji) in 15-dnevni rok je iztekel 25. 5. 2022.

9. Ker tožena stranka v postavljenem roku ni podala odgovora na tožbo, je sodišče prve stopnje, ob upoštevanju 318. člena ZPP, utemeljeno izdalo zamudno sodbo, s katero je ugodilo tožbenemu zahtevku, saj so bili izpolnjeni pogoji: toženi stranki je bila pravilno vročena tožba v odgovor; ne gre za zahtevek, s katerim stranke ne morejo razpolagati ter je utemeljenost tožbenega zahtevka izhajala iz dejstev, ki so navedena v tožbi ter dejstva, na katera se opira tožbeni zahtevek, niso v nasprotju z dokazi, ki jih je predložila tožnica, ali dejstvi, ki so splošno znana.

10. Ker niso bili podani s pritožbo uveljavljani razlogi in ne razlogi, na katere pazi pritožbeno sodišče po uradni dolžnosti, je pritožbeno sodišče pritožbo tožene stranke zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo izpodbijano zamudno sodbo sodišča prve stopnje (353. člen ZPP).

11. Odločitev o pritožbenih stroških temelji na prvem odstavku 165. člena ZPP v povezavi s 154. členom ZPP, in sicer da tožena stranka sama krije svoje pritožbene stroške, ker s pritožbo ni uspela in ker v sporih glede prenehanja delovnega razmerja delodajalec krije svoje stroške ne glede na izid postopka (5. odstavek 41. člena ZDSS-1), tožnici pa je dolžna povrniti stroške odgovora na pritožbo v znesku 279,99 EUR. Stroške odgovora na pritožbo je pritožbeno sodišče odmerilo v skladu z Odvetniško tarifo (Ur. l. RS, št. 2/15 do 22/19 – OT), in sicer je tožnici priznalo 375 točk za odgovor, 2 % materialnih stroškov (po vrednosti točke 0,60 EUR) ter 22 % DDV, skupaj 279,99 EUR.

Zakon o delovnih in socialnih sodiščih (2004) - ZDSS-1  - člen 41.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 318.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.