VDSS Sklep Psp 121/2022
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2022-05-04

Edo Škrabec (preds.), mag. Lilijana Strban (poroč.), Nada Perič Vlaj

CIVILNO PROCESNO PRAVO - ZDRAVSTVENO ZAVAROVANJE

zavrženje tožbe - začasna nezmožnost za delo zaradi bolezni - neuveljavljanje sodnega varstva - dokončna odločba

Ker je izkazano, da tožnik ni izčrpal predsodnega pravnega varstva, ni podane procesne predpostavke za meritorno sojenje kot pravilno ugotavlja sodišče, ki je tožbo zaradi navedenega razloga ob uporabi določil 274. člena ZPP v zvezi s 75. členom ZDSS-1 zavrglo.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je zavrglo tožbo, s katero tožnik zahteva sodno varstvo zoper dokončno odločbo toženca št. ... z dne 15. 7. 2021 v zvezi s prvostopno odločbo z dne 9. 6. 2021. Sodišče je ugotovilo, da tožnik ne izkazuje več pravnega interesa za vlaganje pravnih sredstev zoper dokončno odločbo z dne 30. 3. 2021, torej tudi ne za vložitev predmetne tožbe.

2. Zoper sklep se pritožuje tožnik. Opozarja, da je bil na podlagi predloga svoje osebne zdravnice napoten na bolniški stalež od 4. 4. 2021 do 20. 4. 2021 zaradi bolezni. Osebna zdravnica je pravilno oddala bolniški predlog imenovanemu zdravniku, da bi odločil o novo nastalem bolniškem staležu. Imenovani zdravnik o podanem predlogu osebne zdravnice ni odločil in ni priznal bolniškega staleža od 4. 4. 2021 do 20. 4. 2021, pa čeprav je bil v tem času začasno nezmožen, ker mu je bila za to obdobje izdana odločba z datumom 30. 3. 2021. Pritožil se je na prvo možno odločbo, to je z dne 9. 6. 2021.

4. Sodišče je popolno in pravilno ugotovilo dejansko stanje in s pravilno uporabo določb postopka tudi pravilno odločilo.

5. V pritožbeni obravnavi ostaja sporno ali je tožnik upravičen do ugotavljanja začasne nezmožnosti za delo za obdobje od 4. 4. 2021 do 20. 4. 2021 za polni delovni čas zaradi bolezni.

6. Pravice iz obveznih socialnih zavarovanj

se uveljavljajo pri pristojnih nosilcih socialnih zavarovanj po Zakonu o splošnem upravnem postopku (Ur. l. RS, št. 80/99 s spremembami, v nadaljevanju ZUP). Tožbo je v roku iz 72. člena v zvezi s 63. členom Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (Ur. l. RS, št. 2/2004 s spremembami, v nadaljevanju ZDSS-1) dopustno vložiti le zoper drugostopenjsko dokončno odločbo. Socialno sodišče presoja pravilnost in zakonitost upravnih odločitev in ob morebitni odpravi nezakonitih posamičnih upravnih aktov v sporu polne jurisdikcije, samo odloči o pravici, obveznosti ali pravni koristi.

7. Odločitev toženca o začasni nezmožnosti tožnika za obdobje od 4. 4. 2021 do 20. 4. 2021 je že pravnomočna (priloga B3),

kar je sodišče ustrezno pojasnilo v 6. in 7. točki obrazložitve sklepa.

Odločbo z dne 30. 3. 2021 je tožnik prejel 1. 4. 2021 in zoper njo ni uveljavljal sodnega varstva.

8. Tožnikova zahteva po priznanju začasne nezmožnosti za delo od 4. 4. 2021 do 20. 4. 2021 za polni delovni čas zaradi bolezni ne more spremeniti dejstva, da je o spornem obdobju že pravnomočno odločeno. Neupoštevno mora ostati pritožnikovo zatrjevanje, da sta z osebno zdravnico storila vse, kar je bilo v njuni moči, da bi mu bila za obdobje 4. 4. 2021 do 20. 4. 2021 priznana 8 urna začasna nezmožnost za delo. Kot je pravilno ugotovilo sodišče, je bilo z izpodbijano dokončno odločbo z dne 15. 7. 2021 odločeno o (prihodnjem) obdobju od 21. 4. 2021 do 30. 6. 2021.

Pritožba zoper dokončno odločbo z dne 15. 7. 2021 tožniku ne more zagotoviti ugotavljanje začasne nezmožnosti za vtoževano (predhodno) obdobje, saj je bilo na podlagi novega predloga osebne zdravnice odločeno za obdobje od 21. 4. 2021 do 30. 6. 2021.

9. Če bi hotel tožnik izpodbijati odločitev toženca o začasni nezmožnosti za delo za obdobje od 4. 4. 2021 do 20. 4. 2021, bi moral predhodno izčrpati pravna sredstva v skladu z ZZVZZ.

Če tožnik ni soglašal s priznano začasno nezmožnostjo za delo, bi moral zoper dokončno odločbo z dne 30. 3. 2021

pri tem sodišču vložiti tožbo. Pritožba zoper odločbo z dne 15. 7. 2021 ne more poseči v obdobje od 1. 3. 2021 do 20. 4. 2021.

10. Tožniku v tem sporu ni mogoče priznati pravnega interesa, ker mu tožba ne zagotavlja možnosti za realizacijo kvalitetnejše pravne zaščite kot je že dosežena. Ker je izkazano, da tožnik ni izčrpal predsodnega pravnega varstva,

ni podane procesne predpostavke za meritorno sojenje kot pravilno ugotavlja sodišče, ki je tožbo zaradi navedenega razloga ob uporabi določil 274. člena ZPP v zvezi s 75. členom ZDSS-1, zavrglo.

11. Pritožbo je upoštevajoč 2. točko 365. člena ZPP potrebno kot neutemeljeno zavrniti.

Odločba je postala pravnomočna dne 2. 5. 2021.

Z dokončno odločbo z dne 30. 3. 2021, št. ... je bilo ugotovljeno, da je tožnik v obdobju od 1. 3. 2021 do 20. 4. 2021 zmožen za delo v skrajšanem delovnem času po 5 ur dnevno zaradi bolezni (predmet je torej tudi v tem sporu vtoževano obdobje od 4. 4. 2021 do 20. 4. 2021). Toženec je tožniku priznal začasno nezmožnost za delo za 3 ure dnevno zaradi bolezni in ne za 4 ure, kot v tej tožbi uveljavlja tožnik.

Tožniku je bil priznan bolniški stalež za 4 ure dnevno zaradi bolezni.

Obdobje od 1. 3. 2021 do 20. 4. 2021 je zaobsegla dokončna odločba z dne 30. 3. 2021, na podlagi drugega predloga osebne zdravnice, ki je tožnik ni izpodbijal.

Ki v 2. alineji drugega odstavka 81. člena izrecno določa, da imenovani zdravnik na zahtevo zavarovanca ali delodajalca presoja oceno izbranega osebnega zdravnika o začasni nezmožnosti za delo do 30 dni. V kolikor zavarovanec ni zadovoljen niti z odločitvijo imenovanega zdravnika se lahko v skladu z 82. členom ZZVZZ zoper njo pritoži v 5 delovnih dneh od vročitve odločbe na zdravstveno komisijo, ki je o pritožbi dolžna odločiti najpozneje v 8 dneh od prejema pritožbe.

Ki je obsegala odločitev o začasni nezmožnosti tožnika za obdobje od 4. 4. 2021 do 20. 4. 2022.

Zakon o delovnih in socialnih sodiščih (2004) - ZDSS-1  - člen 63, 72, 75.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 274.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.