VDSS Sklep Psp 117/2020
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2020-05-20

Nada Perič Vlaj (preds.), mag. Lilijana Strban (poroč.), Edo Škrabec

Postopka sprejema v zavod institucionalnega varstva in postopek odločanja o oprostitvah pri plačilu storitve institucionalnega varstva sta dva ločena postopka. Postopka nista združena in se o upravičenosti do storitve za posameznega upravičenca ter o oprostitvah plačila stroškov institucionalnega varstva odloča v dveh različnih postopkih.

Ker je bil tožnik za svojo mamo oproščen plačila storitev institucionalnega varstva, s predmetno tožbo svojega pravnega položaja, glede na svojo trditveno podlago, ne more več izboljšati in ne more doseči izdaje zanj ugodnejše odločbe.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je s sklepom sklenilo, da se tožba zavrže v delu, v katerem tožeča stranka izpodbija dokončno odločbo tožene stranke št. ... z dne 8. 8. 2019 v zvezi z odločbo CSD A. št. ... z dne 29. 6. 2018 (I. točka izreka) in v delu, v katerem tožeča stranka izpodbija odločbe Centra za socialno delo A. št. ... z dne 6. 2. 2015, št. ... z dne 29. 4. 2015, št. ... z dne 31. 8. 2015 in št. ... z dne 15. 3. 2016 (II. točka izreka).

2. Zoper sklep sodišča prve stopnje je tožeča stranka vložila laično pritožbo. Pojasnila je, da je imela B.B., sedaj upravičenka doma starejših C., pri njej ves čas urejeno bivanje, kar je razvidno iz darilne pogodbe, pa tudi iz vknjižbe služnostne pravice dosmrtnega stanovanja v hiši št. ..., na naslovu D. in realnega bremena popolne dosmrtne oskrbe v korist E.E. in B.B.. O nastanitvi B.B. v dom starejših C., tožeča stranka ni bila obveščena ne s strani doma starejših C., ne s strani CSD A., čeprav je oskrbovanka pred odhodom v dom živela pri tožeči stranki. Iz dogovora ni razviden vzrok nastanitve, niti ni razviden podpisnik dogovora. Tožeča stranka ne more verjeti, da so odločbe CSD pravnomočne, saj se je na vsako ustno pritožila, bila pa je tudi na osebnem razgovoru z direktorico CSD A.. Upoštevajoč darilno pogodbo, dogovor in dohodek je vprašljiva podlaga za izdajo izpodbijanih odločb.

4. Predmet sodne presoje je odločitev sodišča glede zavrženja tožbe zoper dokončno odločbo tožene stranke št. ... z dne 8. 8. 2019 v zvezi z odločbo CSD A. št. ... z dne 29. 6. 2018, s katero je center za socialno delo odločil, da je upravičenka B.B. oproščena plačila storitev institucionalnega varstva ter, da je tožnik oproščen plačila storitev za upravičenko. Predmet presoje je tudi zavrženje tožbe v delu, v katerem tožeča stranka izpodbija odločbo Centra za socialno delo A. št. ... z dne 6. 2. 2015, št. ... z dne 29. 4. 2015, št. ... z dne 31. 8. 2015 in št. ... z dne 15. 3. 2016, s katerimi je Center za socialno delo A. odločil o plačilu institucionalnega varstva.

5. Pritožbeno sodišče je preizkusilo izpodbijani sklep v mejah pritožbenih razlogov, na podlagi drugega odstavka 350. člena Zakona o pravdnem postopku (Ur. l. RS, št. 26/99 s spremembami, v nadaljevanju ZPP) pa je po uradni dolžnosti pazilo na bistvene kršitve določb pravdnega postopka naštete v drugem odstavku 350. člena ZPP in na pravilno uporabo materialnega prava.

6. V postopku pred sodiščem prve stopnje ni prišlo do procesnih kršitev, na katere mora paziti sodišče po uradni dolžnosti. Sklep vsebuje razloge o odločilnih dejstvih, ki temeljijo na pravilnih materialno pravnih izhodiščih. Strinja se z dejanskimi ugotovitvami in stališči sodišča prve stopnje. Pritožnik ne navaja ničesar takega, kar bi lahko vplivalo na pravilnost in zakonitost izpodbijanega sklepa.

7. Sodišče je presojalo pravilnost in zakonitost izpodbijane dokončne odločbe z dne 8. 8. 2019 in prvostopne odločbe z dne 29. 6. 2018, s katero je upravni organ odločil, da je upravičenka B.B. oproščena plačila storitev institucionalnega varstva v višini 330,17 EUR od 1. 4. 2018 dalje, da je tožeča stranka v celoti oproščena plačila storitev za upravičenko, storitev v višini razlike med oprostitvijo upravičenke in prispevki zavezanca pa doplača občina A.. V istem sporu je sodišče s sklepom z dne 7. 2. 2020 ugotovilo, da ni stvarno pristojno za odločanje v delu zahtevka, v katerem tožeča stranka zahteva vračilo plačila izvršbe, stroškov in povrnitev nepremoženjske škode zaradi duševnih bolečin in je tožbo v tem delu odstopilo v reševanje pristojnemu sodišču Okrajnemu sodišču v Murski Soboti.

8. Iz pritožbene navedbe tožeče stranke je zaznati njeno nasprotovanje nastanitvi upravičenke v dom starejših C., saj za to ni podala soglasja.

9. Že tožena stranka je pravilno opozorila, da sta postopka sprejema v zavod institucionalnega varstva in postopek odločanja o oprostitvah pri plačilu storitve institucionalnega varstva dva ločena postopka. Postopka nista združena in se o upravičenosti do storitve za posameznega upravičenca ter o oprostitvah plačila stroškov institucionalnega varstva odloča v dveh različnih postopkih.

Na takšen način odločanja v tovrstnih zadevah je VDSS opozorilo že v sodbi opr. št. Psp 54/2018 z dne 19. 4. 2018.

Odločanje o sprejemu, premestitvi in odpustu uporabnika pri uveljavljanju pravice institucionalnega varstva je v pristojnosti posebne strokovne komisije skladno z določbami Pravilnika v postopkih pri uveljavljanju pravice do institucionalnega varstva (Ur. l. RS, št. 38/2004 s spremembami), zaradi česar o predmetnih razlogih v konkretnem socialnem sporu ni moč presojati.

10. Pravilna je odločitev sodišča, da glede na izpodbijani odločbi z dne 8. 8. 2019 v zvezi z 29. 6. 2018 za tožečo stranko ni izkazan pravni interes, ki je procesna predpostavka za vodenje vsakega postopka, še posebej pa je to določeno v prvem odstavku 58. člena Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (Ur. l. RS, št. 2/2004 s spremembami - v nadaljevanju ZDSS-1).

K reševanju socialnega spora je potrebno pristopiti še posebej senzibilno, saj je potrebno upoštevati, da se odloča o najbolj občutljivih pravicah posameznika in njegove družine do osnovne socialne varnosti. Bistvena pravna vprašanja je tako potrebno obravnavati večplastno, vendar pa mora kljub temu stranka uveljavljati, da ji je z oblastnim aktom organa kršena pravica iz socialne varnosti. Glede na pravilno razlogovanje sodišča prve stopnje, pa v konkretnem primeru to ni izkazano.

Ker je bil tožnik za svojo mamo oproščen plačila storitev institucionalnega varstva, s predmetno tožbo svojega pravnega položaja, glede na svojo trditveno podlago,

ne more več izboljšati in ne more doseči izdaje zanj ugodnejše odločbe.

Na podlagi 274. člena Zakona o pravdnem postopku (Ur. l. RS, št. 26/99 s spremembami, v nadaljevanju ZPP) v zvezi z 19. členom ZDSS-1, je prvostopno sodišče tožbo v tem delu pravilno zavrglo.

11. Sodišče je pravilno odločilo in tudi ustrezno obrazložilo, da skladno s prvim odstavkom 63. člena ZDSS-1 socialni spor ni dopusten, če stranka, ki je imela možnost zoper upravni akt vložiti pritožbo, le-te ni vložila ali jo je vložila prepozno.

12. Upoštevajoč tožnikovo izjasnitev z dne 12. 12. 2019 je razvidno, da je tožeča stranka kot odločbe CSD A., ki jih izpodbija, navedla in opredelila odločbe prve stopnje z dne 6. 2. 2015, 29. 4. 2015, 31. 8. 2015 in 15. 3. 2016, ki pa po vsebini niso dokončen akt, zoper katere bi lahko uveljavljala sodno varstvo. In ker ni bil podan niti obstoj druge absolutne procesne predpostavke,

je tožbo sodišče tudi v tem delu pravilno zavrglo. Ker so vse citirane odločbe, odločbe prvostopenjskega upravnega organa, s katerimi je bilo odločeno o plačilu institucionalnega varstva, kljub izrecni zahtevi sodišča po dopolnitvi tožbe,

pa tožnik v sodno določenem roku, ni ravnal skladno z zahtevo, je sodišče pravilno zavrglo tožbo tudi v tem delu.

13. Ker je sodišče ugotovilo, da v predmetni zadevi niso podane kršitve, na katere pazi sodišče po uradni dolžnosti, prav tako niso utemeljeni pritožnikovi ugovori, je sodišče skladno z 2. odstavkom 365. člena ZPP pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo sklep sodišča prve stopnje.

Sodba Upravnega sodišča RS, opr. št. III U 34/2012 z dne 3. 7. 2013.

V kateri je pojasnjeno, da se konkretni spor nanaša na plačilo storitve, ne pa na sam sprejem v domsko oskrbo, ki je bil nenazadnje že realiziran.

Procesna predpostavka za sodno varstvo v socialnih sporih je vezana na predhodno izveden upravni postopek, ki je predviden v postopkih priznavanja pravic iz socialne varnosti na sodišču, vendar mora oseba zatrjevati, da je zaradi izdanega dokončnega upravnega akta prizadeta v svojih pravicah ali pravnih koristih iz socialne varnosti.

Iz dokončne odločbe tožene stranke z dne 8. 8. 2019 je razvidno, da za tožnika ni bila izdana negativna drugostopenjska odločba in tožnik torej ni bil prizadet v svojih pravicah oz. pravnih koristih glede oprostitve plačila stroškov institucionalnega varstva.

Da nasprotuje namestitvi matere v dom starejših C..

Upoštevajoč dejstvo, da se utemeljenost nastanitve oskrbovanko presoja v drugem postopku.

V sklepu z dne 29. 11. 2019 je bil tožnik izrecno opozorjen, da mora predložiti dokončno odločbo, ki jo izpodbija, saj bo v nasprotnem (v kolikor ne bo popravil oz. dopolnil, kot je bilo zahtevano, ali ne bo predložil dokazov o vložitvi prošnje za dodelitev BPP), sodišče tožbo zavrglo.

Zakon o delovnih in socialnih sodiščih (2004) - ZDSS-1  - člen 58, 58/1.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 274.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.