VDSS Sklep Psp 77/2022
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2022-04-06

Nada Perič Vlaj (preds.), Edo Škrabec (poroč.), Elizabeta Šajn Dolenc

CIVILNO PROCESNO PRAVO - POKOJNINSKO ZAVAROVANJE - SOCIALNO ZAVAROVANJE

zavrženje tožbe - začasna upravna odločba - dokončna in pravnomočna odločba - pomanjkanje pravnega interesa - pravica do starostne pokojnine

Ker se tožnik zoper novo odločbo ni pritožil, je odločba postala dokončna (224. člen ZUP) in pravnomočna (225. člen ZUP). Pravni interes za tožbo zoper dokončno odločbo z dne 10. 6. 2021 v zvezi s prvostopenjsko začasno odločbo z dne 15. 2. 2021 je tožnik izkazoval vse do pravnomočnosti nove odločbe. S tem dnem izpodbijana začasna odločba ne obstaja več, ker jo je nadomestila nova odločba.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom zavrglo tožbo.

2. Zoper sklep je pritožbo vložil tožnik. V pritožbi navaja, da je sodišče zmotno ugotovilo, da se je pritožil na odločbo z dne 15. 2. 2021, ne pa na odločbo z dne 12. 8. 2021. Trdi, da se je pravočasno pritožil na odločbo št. ... in da gre, kljub novemu izračunu pokojnine, še vedno za isto odločbo. Tožena stranka mu ni pojasnila, da plačuje za ožji obseg pravic. Predlaga ustavno presojo 401. člena Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju (v nadaljevanju: ZPIZ-2)

, saj je za kljub več plačanim prispevkom, dobil manj pokojnine. Dne 28. 1. 2022 je tožnik svojo pritožbo dopolnil.

4. Po drugem odstavku 363. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju: ZPP)

je zoper sklep dovoljeno vložiti pritožbo v 15 dneh od vročitve prepisa sklepa. Tožnik je izpodbijani sklep sodišča prve stopnje prejel 24. 12. 2021. Pritožba, vložena 7. 1. 2022, je pravočasna, njena dopolnitev, vložena 28. 1. 2022, pa prepozna. V pritožbenem postopku je bila zato vsebinsko obravnavana le pritožba, ki jo je tožnik vložil pravočasno.

5. Po preizkusu zadeve pritožbeno sodišče ugotavlja, da je sodišče prve stopnje razčistilo dejstva bistvena za odločitev v zadevi ter na podlagi pravilne uporabe materialnega prava tudi pravilno odločilo. Pri tem ni kršilo postopkovnih določb, na katere pritožbeno sodišče, na podlagi drugega odstavka 350. člena ZPP, pazi po uradni dolžnosti.

6. Tožnik je vložil tožbo zoper drugostopenjsko odločbo tožene stranke št. zadeve: ..., št. dosjeja: ... z dne 10. 6. 2021, s katero je bila njegova pritožba, vložena zoper začasno odločbo št. zadeve: ..., št. dosjeja: ... z dne 15. 2. 2021 zavrnjena. Z začasno odločbo je bilo odločeno, da ima tožnik pravico do starostne pokojnine v znesku 246,45 EUR na mesec od 2. 3. 2021 dalje.

7. Sodišče prve stopnje je ugotovilo, da je tožena stranka izdala odločbo št. zadeve: ..., št. dosjeja: ... z dne 12. 8. 2021, s katero je tožniku končno odmerila starostno pokojnino in odločila, da ima tožnik pravico do starostne pokojnine v znesku 260,61 EUR na mesec od 2. 3. 2021 dalje. S to odločbo je hkrati nadomestila začasno odločbo z dne 15. 2. 2021. Zoper odločbo z dne 12. 8. 2021 tožnik ni vložil pritožbe, zato je postala pravnomočna. Sodišče prve stopnje je tožbo tožnika zavrglo.

8. Po prvem odstavku 221. člena Zakona o splošnem upravnem postopku (v nadaljevanju: ZUP)

se v primeru, če je glede na okoliščine primera neogibno potrebno, da se pred koncem postopka izda odločba, s katero se začasno uredijo posamezna vprašanja ali razmerja, izda začasna odločba na podlagi podatkov, ki obstajajo takrat, ko se izda. V taki odločbi mora biti izrecno navedeno, da je začasna. Prvi odstavek 180. člena ZPIZ-2 tako določa, da kadar se v postopku ugotovi, da ima zavarovanec pravico do pokojnine ali nadomestila iz invalidskega zavarovanja, njegove višine pa ni mogoče določiti ali ni mogoče dokončati postopka zaradi kakšnega predhodnega vprašanja, se mu začasno izplačuje akontacija določena po zbranih podatkih.

9. Tožena stranka je tožniku z začasno odločbo priznala in odmerila starostno pokojnino. Zoper drugostopenjsko odločbo tožene stranke v zvezi s prvostopenjsko začasno odločbo je tožnik vložil tožbo. Tožena stranka je z odločbo z dne 12. 8. 2021 nato tožniku na novo odmerila starostno pokojnino in s to odločbo nadomestila izpodbijano začasno odločbo. Tožnik je bil v pouku o pravnem sredstvu odločbe z dne 12. 8. 2021 pravilno poučen, da ima pravico do pritožbe (170. člen ZPIZ-2). V postopku pred sodiščem prve stopnje je navajal, da je odločbo z dne 12. 8. 2021 prejel in proti njej ni vložil pritožbe. Tudi iz vročilnice v spisu je razvidno, da je tožnik odločbo z dne 12. 8. 2021 dejansko prejel. Pritožbene navedbe, da je sodišče zmotno štelo, da zoper odločbo z dne 12. 8. 2021 ni bila vložena pritožba, so zato neutemeljene. Tudi iz upravnega spisa tožene stranke ne izhaja, da bi bila pritožba tožnika vložena. Ista številka odločbe na začasni odločbi (izdana, ker višine pokojnine zaradi manjkajočih podatkov ni bilo mogoče končno odmeriti) in na novi odločbi o odmeri starostne pokojnine (izdana, ko so bili relevantni podatki znani) ne pomeni, da gre za eno odločbo. Vsaka odločba je drugače datirana in ima svoj pouk o pravnem sredstvu.

10. Ker se tožnik zoper novo odločbo ni pritožil, je odločba postala dokončna (224. člen ZUP) in pravnomočna (225. člen ZUP). Pravni interes za tožbo, zoper dokončno odločbo z dne 10. 6. 2021 v zvezi s prvostopenjsko začasno odločbo z dne 15. 2. 2021, je tožnik izkazoval vse do pravnomočnosti nove odločbe. S tem dnem izpodbijana začasna odločba ne obstaja več, ker jo je nadomestila nova odločba.

11. Kot je to pravilno pojasnilo sodišče prve stopnje, si tožnik z nadaljevanjem postopka pred sodiščem, ne more več izboljšati pravnega položaja, saj ne more pridobiti več pravic, to je višje starostne pokojnine, kot mu je bila priznana s pravnomočno odločbo z dne 12. 8. 2021. Pritožbeno sodišče je v podobnih primerih že izpostavilo,

da mora vsakdo, ki zahteva sodno varstvo svojih pravic ali pravnih koristi, imeti pravni interes, ki pa mora biti podan ves čas trajanja postopka.

12. Sodišče prve stopnje je zato ravnalo pravilno, ko je tožnikovo tožbo zoper začasno odločbo, zaradi pomanjkanja pravnega interesa, zavrglo. Podlago za svojo odločitev je imelo v določbi prvega odstavka 274. člena ZPP, kjer je določeno, da predsednik senata tožbo s sklepom zavrže, če ugotovi, da ni podana pravna korist tožeče stranke za vložitev tožbe. Iz tega razloga vsebinska obravnava zadeve ni dopustna. Posledično pa so tudi pritožbene navedbe, ki se nanašajo na plačevanje prispevkov in na predlog za ustavno presojo določbe 401. člena ZPIZ-2, za rešitev predmetne zadeve, pravno irelevantne.

13. Glede na navedeno je pritožbeno sodišče na podlagi 2. točke 365. člena ZPP pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

Glej npr. Psp 137/2021, Psp 65/2013, Psp 300/2011.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 274, 274/1, 363, 363/2.

Zakon o splošnem upravnem postopku (1999) - ZUP  - člen 221, 221/1, 224, 225.

Zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju (2012) - ZPIZ-2  - člen 170, 180, 180/1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.