VDSS Sodba Pdp 110/2021
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2021-05-07

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

dr. Martina Šetinc Tekavc (preds.), mag. Tanja Pustovrh Pirnat (poroč.), Silva Donko

redna odpoved pogodbe o zaposlitvi - poslovni razlog

Pritožba v zvezi z redno odpovedjo pogodbe o zaposlitvi, ki jo je toženka podala tožnici iz poslovnega razloga, kot je opredeljen v 1. alineji prvega odstavka 89. člena ZDR-1, neutemeljeno navaja, da ne vsebuje obrazložitve. Kot je pravilno iz odpovedi z dne 12. 6. 2018 ugotovilo sodišče prve stopnje, je toženka podajo odpovedi utemeljila z reorganizacijo in v tem okviru ukinitvijo delovnega mesta čistilka. S tem je v odpovedi pisno obrazložila dejanski razlog, kot ji nalaga drugi odstavek 87. člena ZDR-1. Z navedbami v sodnem postopku, da je bila ukinitev delovnega mesta posledica odločitve, da ne bo več opravljala dejavnosti fitnesa, razloga za odpoved ni nedopustno konkretizirala, ampak je le pojasnila razloge za reorganizacijo (in jih tudi dokazala).

I. Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijani del sodbe sodišča prve stopnje.

II. Pravdni stranki krijeta vsaka svoje stroške pritožbenih postopkov.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo zahtevek za ugotovitev, da je redna odpoved pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga z dne 12. 6. 2018 nezakonita in da tožnici delovno razmerje pri toženki ni prenehalo, ampak še traja z vsemi pravicami iz delovnega razmerja, in zahtevek, da je dolžna toženka tožnico pozvati na delo, ji od dneva nezakonitega prenehanja pogodbe o zaposlitvi 26. 7. 2018 priznati vse pravice iz delovnega razmerja (delovno dobo s prijavo v obvezna zavarovanja) in ji za čas od 26. 7. 2018 do dneva izdaje sodbe obračunati plačo v bruto znesku 842,79 EUR, v bodoče zapadle bruto plače v znesku 842,79 EUR pa do vsakega 18. v mesecu za pretekli mesec; od teh bruto zneskov obračunati in izplačati davke in prispevke ter izplačati neto zneske, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 19. dne v mesecu za pretekli mesec do plačila (točka I izreka). Odločilo je, da stranki krijeta vsaka svoje pravdne stroške (točka II izreka).

2. Zoper navedeno sodbo razen zoper odločitev, da toženka sama krije svoje pravdne stroške (delno točka II izreka), se iz vseh pritožbenih razlogov pritožuje tožnica. Navaja, da je toženka šele v sodnem postopku konkretizirala razloge za podajo redne odpovedi pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga. Odpoved ni obrazložena. Obrazložena bi morala biti s konkretnimi okoliščinami, na podlagi bi bilo tožnici kot delavki jasno, zakaj je prenehala potreba po delu pod pogoji iz pogodbe o zaposlitvi (sodba in sklep VS RS VIII Ips 150/2016). Toženka je pogodbo o najemu športnega centra A. odpovedala šele 31. 7. 2018, tožnici pa je odpoved podala več tednov prej. Odpoved je preuranjena. Toženka odpovedi drugim delavkam na delovnem mestu čistilka ni podala. Po podaji odpovedi tožnici so druge delavke delo še naprej opravljale. Tožnica pritožbenemu sodišču predlaga, da izpodbijani del sodbe spremeni, tako da zahtevku ugodi. Priglaša stroške pritožbe.

3. Toženka v odgovoru na tožbo prereka pritožbene navedbe tožnice. Navaja, da je podala redno odpoved pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega, konkretno organizacijskega razloga. Organizacijski razlog je obrazložila v odpovedi. Delovno mesto čistilka je ukinila. Razlogi za ukinitev delovnega mesta niti niso bistveni, jih je pa toženka pojasnila v sodnem postopku. Toženka je opravljala le še dejavnost računovodstva in poslovnega svetovanja. Tožnici je odpoved podala dne 14. 6. 2018, ko je bila v bolniškem staležu. Dela do izteka odpovednega roka ni opravljala, opravljala ga je druga delavka. Od 31. 7. 2018 za toženko dela ne opravlja nobena čistilka. Prostore v športnem centru A. je prevzela druga družba. Toženka je pogodbo o najemu odpovedala. Prodala je opremo. Odločitev o prenehanju opravljanja dejavnosti fitnesa je bila sprejeta istočasno oziroma pred podajo odpovedi tožnici. Toženka pritožbenemu sodišču predlaga, da pritožbo zavrne in potrdi izpodbijani del sodbe. Priglaša stroške odgovora na pritožbo.

5. Pritožbeno sodišče je preizkusilo izpodbijani del sodbe v mejah pritožbenih razlogov. Po uradni dolžnosti je na podlagi drugega odstavka 350. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP; Ur. l. RS, 26/99 in nadalj.) pazilo na absolutne bistvene kršitve določb postopka iz 1., 2., 3., 6., 7., 11. točke, razen glede obstoja in pravilnosti pooblastila za postopek pred sodiščem prve stopnje, ter 12. in 14. točke drugega odst. 339. čl. ZPP in na pravilno uporabo materialnega prava. Ugotovilo je, da sodišče prve stopnje ni zagrešilo absolutnih bistvenih kršitev določb pravdnega postopka, na katere pazi pritožbeno sodišče po uradni dolžnosti. Na pravilno in popolno ugotovljeno dejansko stanje je sprejelo materialnopravno utemeljeno odločitev.

6. Pritožba v zvezi z redno odpovedjo pogodbe o zaposlitvi, ki jo je toženka podala tožnici iz poslovnega razloga, kot je opredeljen v 1. alineji prvega odstavka 89. člena Zakona o delovnih razmerjih (ZDR-1; Ur. l. RS, št. 21/2013 in nadalj.), neutemeljeno navaja, da ne vsebuje obrazložitve. Kot je pravilno iz odpovedi z dne 12. 6. 2018 ugotovilo sodišče prve stopnje, je toženka podajo odpovedi utemeljila z reorganizacijo in v tem okviru ukinitvijo delovnega mesta čistilka. S tem je v odpovedi pisno obrazložila dejanski razlog, kot ji nalaga drugi odstavek 87. člena ZDR-1. Z navedbami v sodnem postopku, da je bila ukinitev delovnega mesta posledica odločitve, da ne bo več opravljala dejavnosti fitnesa, razloga za odpoved ni nedopustno konkretizirala, ampak je le pojasnila razloge za reorganizacijo (in jih tudi dokazala).

7. Sodišče prve stopnje je na podlagi ocene izvedenih dokazov, skladnih izpovedi zakonitega zastopnika toženke in priče B.B., pravilno ugotovilo, da je toženka odločitev o prenehanju opravljanja dejavnosti fitnesa sprejela najmanj sočasno s podajo odpovedi tožnici; istega dne, ko je tožnici podala odpoved, je lastnika fitnes studia seznanila z odpovedjo najemne pogodbe. Ob upoštevanju odpovednega roka je tožnici po odpovedi z dne 12. 6. 2018 delovno razmerje prenehalo z dejanskim prenehanjem potreb po njenem delu 31. 7. 2018. Tako odpoved ni bila preuranjena, da bi bila iz tega razloga nezakonita, kot neutemeljeno navaja tožnica v pritožbi. Prav tako neutemeljeno navaja, da toženka drugim delavkam na delovnem mestu čistilka odpovedi ni podala, saj, kot je na podlagi neprerekanih trditev toženke pravilno ugotovilo sodišče prve stopnje, ti dve delavki 31. 7. 2018 nista bili v delovnem razmerju pri toženki. Vsem delavcem toženke je delovno razmerje postopoma prenehalo.

8. Ker niso podani razlogi, iz katerih se sodba izpodbija, in ne razlogi, na katere pazi pritožbeno sodišče po uradni dolžnosti, je pritožbeno sodišče pritožbo tožnice zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo izpodbijani del sodbe sodišča prve stopnje (353. čl. ZPP).

9. Pritožbeno sodišče je na podlagi prvega odstavka 165. člena ZPP odločilo o stroških pritožbenih postopkov. Tožnica sama krije svoje stroške, ker s pritožbo ni uspela (154. člen ZPP). Toženka sama krije svoje stroške kot delodajalec v sporu o prenehanju delovnega razmerja (peti odstavek 41. člena Zakona o delovnih in socialnih sodiščih – ZDSS-1; Ur. l. RS, št. 2/2004 in nadalj.).

Zakon o delovnih razmerjih (2013) - ZDR-1  - člen 87, 87/2, 89, 89/1, 89/1-1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.