VDSS Sodba Psp 118/2021
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2021-07-07

mag. Lilijana Strban (preds.), Edo Škrabec (poroč.), Elizabeta Šajn Dolenc

dodatek za pomoč in postrežbo - (ne)izpolnjevanje pogojev

Kljub ugotovitvi sodnega izvedenca, da je pri tožnici kasneje prišlo do poslabšanja zdravstvenega stanja (sodni izvedenec ugotavlja, da se je zdravstveno stanje poslabšalo z 10. 9. 2020), sodišče prve stopnje ni imelo pravne podlage, da bi samo odločilo o pravici, kot jo uveljavlja tožnica. O vseh novotah, ki nastanejo po izdaji izpodbijane dokončne odločbe tožene stranke, v konkretnem primeru po 20. 1. 2020, mora najprej odločiti tožena stranka, torej ZPIZ, kajti v nasprotnem primeru bi sodišče prve stopnje brez pravne podlage prevzelo pristojnosti navedenega zavoda.

Pritožba se zavrne in se potrdi sodba sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo zavrnilo tožbeni zahtevek, da se odpravi dokončna odločba tožene stranke št. zadeve: ..., št. dosjeja: ... z dne 20. 1. 2020 v zvezi s prvostopenjsko odločbo tožene stranke št. zadeve: ..., št. dosjeja: ... z dne 17. 10. 2019 ter da se tožnici prizna dodatek za pomoč in postrežbo za opravljanje večine osnovnih življenjskih potreb.

2. Zoper sodbo je pritožbo vložila tožnica. V pritožbi navaja, da je sodišče prve stopnje po preučitvi dopolnilnega izvedenskega mnenja, ki ga je podal sodni izvedenec ugotovilo, da se obe stranki z njim strinjata. Tožničino zdravstveno stanje se je z 10. 9. 2020 poslabšalo tako, da ne more več samostojno opravljati večine osnovnih življenjskih potreb. Navedenega dne je bila namreč tožnica z rešilnim avtomobilom odpeljana na IPP zaradi težkega dihanja, težav z vidom, bila je brez vonja, pljuča so bila zalita s tekočino. Podan je bil sum na COVID-19, vendar je bil test trikrat negativen in šele četrtič 2. 12. 2020 pozitiven. Že v mesecu januarju 2020 si je najprej zlomila 7. rebro, nato dobila pljučnico. 17. 2. 2020 je bila premeščena v karanteno za tri tedne. Osamitev je trajala do 1. 5. 2020, pri čemer je še dodatno slabela srčna mišica in celotno ožilje. V letu 2020 je bila tako skupaj v karanteni od 17. 1. 2020 do 31. 12. 2020. Tožnica prosi, da se zadeve ne vrne na začetek.

4. Po preizkusu zadeve pritožbeno sodišče ugotavlja, da je sodišče prve stopnje razčistilo dejstva bistvena za odločitev v zadevi ter na podlagi pravilne uporabe materialnega prava tudi pravilno razsodilo. Pri tem ni kršilo postopkovnih določb, na katere pritožbeno sodišče na podlagi drugega odstavka 350. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju: ZPP)

5. Sodišče prve stopnje je presojalo drugostopenjsko odločbo tožene stranke št. zadeve: ..., št. dosjeja: ... z dne 20. 1. 2020, s katero je bila zavrnjena tožničina pritožba vložena zoper prvostopenjsko odločbo št. zadeve: ..., št. dosjeja: ... z dne 17. 10. 2019. Z navedeno odločbo je bilo odločeno, da tožnica nima pravice do dodatka za pomoč in postrežbo.

6. Zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju (v nadaljevanju: ZPIZ-2)

v 99. členu določa, da imajo pravico do dodatka za pomoč in postrežbo uživalci starostne, predčasne, invalidske, vdovske ali družinske pokojnine s stalnim prebivališčem v Republiki Sloveniji, ki jim je za osnovne življenjske potrebe nujna stalna pomoč in postrežba drugega. Nadalje je bistven tudi 101. člen ZPIZ‑2, kjer je v prvem odstavku določeno, da je pomoč in postrežba uživalcu pokojnine nujna za opravljanje vseh osnovnih življenjskih potreb, kadar zaradi trajnih sprememb v zdravstvenem stanju ne more zadovoljevati osnovnih življenjskih potreb, ker se niti ob osebnih prizadevanjih in ob pomoči ortopedskih pripomočkov ne more samostojno gibati v stanovanju in zunaj njega, se samostojno hraniti, oblačiti in slačiti, se obuvati in sezuvati, skrbeti za osebno higieno kakor tudi ne opravljati drugih življenjskih opravil, nujnih za ohranjanje življenja. V drugem odstavku pa je določeno, da je pomoč in postrežba uživalcu pokojnine nujna za opravljanje večine osnovnih življenjskih potreb, kadar zaradi trajnih sprememb v zdravstvenem stanju ne more zadovoljevati večine osnovnih življenjskih potreb iz prvega odstavka 101. člena ZPIZ-2 ali kadar kot težji psihiatrični bolnik v domači negi potrebuje stalno nadzorstvo.

7. Sodišče prve stopnje je dejansko stanje razčiščevalo s pridobitvijo izvedenskega mnenja sodnega izvedenca prim. mag. A.A., dr. med., specialista splošne in družinske medicine, specialista za javno zdravje. Iz pisno podanega izvedenskega mnenja, ki ga je izvedenec podal na podlagi preučitve medicinske dokumentacije in pa osebnega pregleda tožnice izhaja, da je tožnica do izdaje dokončne odločbe z dne 20. 1. 2020, večino osnovnih življenjskih opravil še vedno opravljala samostojno, čeprav s težavo. Izvedenec je opravil oceno in točkovanje po posameznih sposobnostih. Podrobno je opisal zmožnost opravljanja osnovnih življenjskih potreb, kar vse povzema že sodišče prve stopnje, zato pritožbeno sodišče navedenega ne navaja znova. Po mnenju sodnega izvedenca je tožnica od možnih 9 točk dosegla 3,5 točke, kar pomeni, da je tedaj večino osnovnih življenjskih potreb še vedno opravljala samostojno.

8. Je pa sodni izvedenec na zaprosilo sodišča naknadno, po preučitvi še dodatne novejše dokumentacije, v dopolnilnem mnenju z dne 24. 11. 2020, pojasnil, da tožnica vztraja v samostojnosti opravljanja osnovnih življenjskih opravil, ki se točkujejo standardno po vprašalniku za vse potencialne upravičence do dodatka za pomoč in postrežbo. Jasno pa so izkazane in dobro dokumentirane zelo težke klinične diagnoze, ki zahtevajo natančno uporabo zdravil in strokovno kontrolo. Pri tožnici je prišlo do napredovanja bolezni, kar izhaja iz izvida IPP z dne 10. 9. 2020 (priloga A/17). Gre za napredovanje srčnega popuščanja ter zlom podlahti 11. 9. 2020 (A/18). Zaradi vseh sprememb v zdravstvenem stanju izvedenec ocenjuje, da tožnica po 10. 9. 2020 nedvomno potrebuje višjo stopnjo oskrbe in pomoči negovalk v DSO B.. Od navedenega datuma dalje ocena znaša 6 točk od možnih 9.

9. Iz dokumentacije v spisu izhaja, da sta se obe stranki s podanim dopolnilnim mnenjem strinjali. Kljub temu pa je sodišče prve stopnje tožbeni zahtevek zavrnilo, to pa iz razloga, ker je bilo za presojo sporne zadeve odločilno dejansko stanje, kakršno je obstajalo v času izdaje izpodbijane dokončne odločbe tožene stranke, torej na dan 20. 1. 2020. Tedaj pa, glede na podano izvedensko mnenje, še ni bila izkazana potreba po stalni pomoči in postrežbi za opravljanje osnovnih življenjskih opravil. Večino osnovnih življenjskih opravil je tožnica v času izdaje izpodbijane dokončne odločbe tožene stranke namreč še vedno lahko opravljala samostojno.

10. Kljub ugotovitvi sodnega izvedenca, da je pri tožnici kasneje prišlo do poslabšanja zdravstvenega stanja (sodni izvedenec ugotavlja, da se je zdravstveno stanje poslabšalo z 10. 9. 2020), sodišče prve stopnje ni imelo pravne podlage, da bi samo odločilo o pravici, kot jo uveljavlja tožnica. O vseh novotah, ki nastanejo po izdaji izpodbijane dokončne odločbe tožene stranke, v konkretnem primeru po 20. 1. 2020, mora najprej odločiti tožena stranka, torej ZPIZ, kajti v nasprotnem primeru bi sodišče prve stopnje brez pravne podlage prevzelo pristojnosti navedenega zavoda. Omenjeno je sodišče tožnici tudi podrobno pojasnilo v izpodbijani sodbi. Tožnica je očitno pri toženi stranki tudi že sprožila nov postopek, saj iz dokumentacije v spisu izhaja (priloga A/26), da je vložena zahteva za priznanje pravice do dodatka za pomoč in postrežbo in da je bila predložena tudi obsežna dokumentacija. Iz dopisa tožnice z dne 29. 6. 2021 je razvidno, da je obrazec oddala 14. 3. 2021. V primeru, da je bila zahteva pravilno vložena, je torej v teku nov postopek pri toženi stranki (ZPIZ). Tožnica lahko morebitno pospešitev postopka uveljavlja neposredno pri ZPIZ-u, ne pa pred sodiščem.

11. Glede na navedeno je pritožbeno sodišče na podlagi 353. člena ZPP pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo izpodbijano sodbo sodišča prve stopnje.

Zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju (2012) - ZPIZ-2  - člen 99, 101, 101/1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.