VDSS Sodba Psp 169/2020
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2020-09-09

Elizabeta Šajn Dolenc (preds.), mag. Lilijana Strban (poroč.), Edo Škrabec

Ne drži pavšalna pritožbena navedba, da pri oceni niso bile upoštevane vse tožnikove diagnoze, saj je sodni izvedenec svoje izvedensko mnenje podal na podlagi preučitve celotne medicinske dokumentacije v sodnem in upravnem spisu, pa tudi v zdravstvenem kartonu tožeče stranke ter po opravljenem osebnem pregledu tožeče stranke. V zdravstvenem kartonu tožeče stranke bi se morali nahajati vsi izvidi in biti razvidne vse diagnoze, kar pomeni, da je bil predmet ocene izvedovanja celotno zdravstveno stanje tožeče stranke.

Pritožba se zavrne in se potrdi sodba sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek, da se odpravita odločbi tožene stranke št. zadeve ..., št. dosjeja ... z dne 13. 12. 2018 in št. zadeve ..., št. dosjeja ... z dne 11. 3. 2019 ter da se tožeči stranki prizna pravica do dodatka za pomoč in postrežbo za opravljanje vseh osnovnih življenjskih potreb.

2. Zoper sodbo je skrbnica tožeče stranke dne 18. 5. 2020 vložila laično pritožbo. Navaja, da ima tožeča stranka dokumentirano sladkorno bolezen, arterijsko hipertenzijo, hipolipidemijo, ishemično bolezen srca, srčno popuščanje, kronično ledvično bolezen stopnje III, stanje po CVI, KAT in ne samo napredovano srčno popuščanje, sladkorno bolezen in demenco po kapi. Opozarja, da je bila zdravniška dokumentacija, iz katere so diagnoze razvidne priložena.

4. Po preizkusu zadeve v skladu z drugim odstavkom 350. člena ZPP pritožbeno sodišče ugotavlja, da je sodišče prve stopnje razčistilo bistvena dejstva za odločitev v sporu ter na podlagi pravilno in popolno ugotovljenega dejanskega stanja ob pravilni uporabi materialnega prava tudi pravilno odločilo. Pri tem ni kršilo postopkovnih določb, na katere pritožbeno sodišče pazi po uradni dolžnosti, niti ni prišlo do očitanih kršitev.

5. Po mnenju pritožbenega sodišča je sodišče prve stopnje razumno ocenilo in v zadostni meri argumentiralo zakaj je zavrnilo tožbeni zahtevek tožeče stranke na priznanje dodatka za pomoč in postrežbo za opravljanje vseh osnovnih življenjskih potreb. Dejanske ugotovitve sodišča, ki so predstavljale podlago za pravno odločitev glede zavrnitve tožbenega zahtevka, je sodišče ugotovilo s pomočjo sodnega izvedenca, specialista splošne in družinske medicine ter specialista za javno zdravje. Ugotovljeno je bilo, da ima tožnik dokumentirano napredovano srčno popuščanje, sladkorno bolezen in napredovano demenco po kapi,

predpisano ima močno pomirjevalo, zaradi česar potrebuje stalni nadzor, saj bi brez tuje pomoči umrl. Nenazadnje ima tožeča stranka že priznan dodatek za pomoč in postrežbo za opravljanje večine osnovnih življenjskih potreb zaradi potrebe po 24 urnem nadzoru svojca, kar potrjuje tudi skrbnica. Tako ni izkazana sprememba potrebe po obsegu pomoči in postrežbe drugega v relevantnem obdobju.

6. Sodišče ugotavlja, da je bila izpodbijana sodba ustrezno in argumentirano obrazložena, da iz celotne dokumentacije ni ugotoviti razkoraka med mnenjem lečečih specialistov tožeče stranke ter mnenjem sodnega izvedenca. Sodišče je ostale dokazne predloge sicer pravilno zavrnilo in to v 5. točki sodbe ustrezno obrazložilo. Tožeča stranka se je s pisnim izvedenskim mnenjem seznanila in imela možnost podati pripombe, vendar tega ni izkoristila. Na ta način je bila spoštovana pravica tožeče stranke do sodelovanja v postopku, ki jo krije 8. točka drugega odstavka 339. člena ZPP.

7. Ne drži pavšalna pritožbena navedba, da pri oceni niso bile upoštevane vse tožnikove diagnoze, saj je sodni izvedenec svoje izvedensko mnenje podal na podlagi preučitve celotne medicinske dokumentacije v sodnem in upravnem spisu, pa tudi v zdravstvenem kartonu tožeče stranke ter po opravljenem osebnem pregledu tožeče stranke. V zdravstvenem kartonu tožeče stranke bi se morali nahajati vsi izvidi in biti razvidne vse diagnoze, kar pomeni, da je bil predmet ocene izvedovanja celotno zdravstveno stanje tožeče stranke.

8. Nenazadnje pa pritožbena navedba z naštevanjem diagnoz, ki jih tožeča stranka ima, ne more biti uspešna, saj ni nujno, da vsaka diagnoza vpliva na kriterije, ki jih mora tožeča stranka izpolnjevati pri ocenjevanju upravičenosti do dodatka za pomoč in postrežbo za opravljanje vseh življenjskih potreb.

9. Upoštevajoč dejstvo, da morajo biti za priznanje in pravice do dodatka za pomoč in postrežbo za opravljanje vseh osnovnih življenjskih potreb izkazana vsa stanja navedena v prvem odstavku 101. člena Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju (Ur. l. RS, št. 96/2012, v nadaljevanju ZPIZ-2), kar pa tudi po oceni pritožbenega sodišča v predmetnem primeru ni izkazano, je pritožbeno sodišče na podlagi 353. člena ZPP pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo ter potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

Občasno je agresiven in težko obvladljiv.

Zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju (2012) - ZPIZ-2  - člen 101, 101/1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.