VDSS Sklep Pdp 161/2022
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2022-05-31

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

Helena Papež (preds.), Silva Donko (poroč.), Valerija Nahtigal Čurman

stroški postopka - sprememba sodne prakse - načelo uspeha - sprememba sklepa

Obrazložitev sodišča prve stopnje, da glede na nizko prisojeno odškodnino (v višini 26 % tožbenega zahtevka) in dejstva, da se je ključna sodna praksa vrhovnega sodišča glede pravice do tedenskega počitka izoblikovala po vloženi tožbi, ne upravičujejo odločitve, da vsaka stranka krije svoje stroške postopka. Pravilno bi sodišče prve stopnje moralo upoštevati uspeh stranke v postopku in glede na to naložiti plačilo stroškov postopka.

I. Pritožbi se ugodi, sodba sodišča prve stopnje se spremeni v III. točki izreka tako, da je tožeča stranka dolžna toženi stranki v roku 15 dni od vročitve te sodbe povrniti stroške postopka v znesku 253,61 EUR, z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od prvega naslednjega dne po izteku roka za izpolnitev obveznosti, določenega v tej točki izreka, do plačila.

II. Tožeča stranka je dolžna v roku 15 dni od vročitve te sodbe povrniti toženi stranki stroške pritožbenega postopka v znesku 229,50 EUR, z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od prvega naslednjega dne po izteku roka za izpolnitev obveznosti, določenega v tej točki izreka, do plačila.

1. Sodišče prve stopnje je razsodilo, da je tožena stranka dolžna tožeči stranki plačati znesek 837,60 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 29. 8. 2016 dalje do plačila (I. izreka). V presežku za plačilo 2.373,20 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 30. 4. 2015 dalje do plačila ter zakonske zamudne obresti od prisojenega zneska za čas od 30. 4. 2015 do 28. 8. 2016 je zavrnilo (II. točka izreka). Odločilo je, da vsaka stranka krije svoje stroške postopka (III. točka izreka).

2. Zoper III. točko izreka sodbe se pritožuje tožena stranka iz vseh pritožbenih razlogov in navaja, da je tožeča stranka v postopku uspela le s 25 %, saj ji je bila dosojena odškodnina le za 6 dni neizkoriščenega tedenskega počitka, kar bi moralo upoštevati tudi sodišče prve stopnje pri odločitvi višine stroškov, ki jih pokrije posamezna stranka. Tožena stranka meni, da bi moralo sodišče pri odločitvi o stroških postopka, skladno z drugim odstavkom 154. člena Zakona o pravdnem postopku, po načelu uspeha v pravdi, torej da je tožena stranka uspela 75 %, tožeča pa le 25 %, odločiti, da je tožeča stranka toženi stranki dolžna povrniti del stroškov postopka. Pritožbenemu sodišču predlaga, da III. točko izreka razveljavi in samo odloči o stroških postopka po načelu uspeha v pravdi.

4. Pritožbeno sodišče je preizkusilo izpodbijano sodbo v mejah uveljavljanih pritožbenih razlogov, pri čemer je v skladu z drugim odstavkom 350. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS, št. 26/99 in naslednji) po uradni dolžnosti pazilo na bistvene kršitve določb pravdnega postopka, naštete v navedeni določbi, ter na pravilno uporabo materialnega prava. Ugotovilo je, da sodišče prve stopnje ni storilo bistvenih kršitev določb pravdnega postopka, da pa je zmotno uporabilo materialno pravo glede odločitve o stroških postopka.

5. Tožnica je v sporu uveljavljala odškodnino za 23 neizkoriščenih dni tedenskega počitka, v skupni višini 3.210,80 EUR. Sodišče prve stopnje je ugotovilo, da je njen zahtevek utemeljen v znesku 837,60 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 29. 8. 2016 dalje do plačila, v presežku za znesek 2.373,20 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi pa je zahtevek zavrnilo. Pri odločitvi o stroških postopka je sodišče ugotovilo, da je tožnica uspela s 26 % tožbenega zahtevka (837,60 EUR) od zahtevanih 3.210,80 EUR, tožena stranka pa s 74 %, vendar je kljub nizko prisojeni odškodnini upoštevalo, da se je ključna sodna praksa vrhovnega sodišča glede pravice do tedenskega počitka na misijah izoblikovala po vloženi tožbi v tem sporu in je iz tega razloga odločilo, da vsaka stranka krije svoje stroške postopka.

6. Odločitev sodišča prve stopnje je napačna, saj kot pravilno opozarja tožena stranka v pritožbi sprememba sodne prakse vrhovnega sodišča ni odločilna okoliščina za odločitev o stroških postopka. Sodišče mora pri odločitvi o stroških postopka, skladno z 2. odstavkom 154. člena ZPP upoštevati uspeh stranke v pravdi in na podlagi navedenega odločiti o stroških postopka. ZPP v 1. odstavku 154. člena določi, da stranka, ki v pravdi ne uspe, mora nasprotni stranki in njenemu intervenientu povrniti stroške. Če stranka deloma zmaga v pravdi, lahko sodišče glede na dosežen uspeh odloči, da krije vsaka stranka svoje stroške, ali pa ob upoštevanju vseh okoliščin primera naloži eni stranki naj povrne drugi stranki in intervenientu ustrezen del stroškov (drugi odstavek). Sodišče lahko odloči, da mora ena stranka povrniti vse stroške, ki sta jih imela nasprotna stranka in njen intervenient, če nasprotna stranka ni uspela samo s sorazmerno majhnim delom svojega zahtevka, pa zaradi tega niso nastali posebni stroški (tretji odstavek). Obrazložitev sodišča prve stopnje, da glede na nizko prisojeno odškodnino (v višini 26 % tožbenega zahtevka) in dejstva, da se je ključna sodna praksa vrhovnega sodišča glede pravice do tedenskega počitka izoblikovala po vloženi tožbi, pa ne upravičujejo odločitve, da vsaka stranka krije svoje stroške postopka. Pravilno bi sodišče prve stopnje moralo upoštevati uspeh stranke v postopku in glede na to naložiti plačilo stroškov postopka.

7. Pritožbeno sodišče je tožnici od priglašenih stroškov postopka na prvi stopnji priznalo, skladno z Odvetniško tarifo (OT, Ur. l. RS, št. 2/2015 in naslednji), naslednje stroške: za tožbo 300 točk; za prvo pripravljalno vlogo in tretjo pripravljalno vlogo 2 x 225 točk; 300 točk za prvi pripravljalni narok 15. 2. 2021 in 80 točk za odsotnost iz pisarne; 150 točk za narok dne 12. 4. 2021 in za odsotnost iz pisarne 80 točk; 150 točk za udeležbo na naroku 17. 5. 2021 in za odsotnost iz pisarne 80 točk, kar skupaj znaša 1590 točk in ob upoštevanju vrednosti točke 0,60 EUR znašajo stroški 954,00 EUR. K temu je potrebno prišteti še 3 x 22,20 EUR kilometrine Kranj – Ljubljana – Kranj za prihod na naroke ter 22 % DDV, kar vse skupaj znaša 1.245,13 EUR in glede na uspeh tožnice v pravdi (26 %) je tožnica upravičena do stroškov postopka v višini 323,73 EUR.

8. Tožena stranka pa je priglasila stroške postopka, ki jih je pritožbeno sodišče odmerilo v skladu z Odvetniško tarifo, in sicer 300 točk za odgovor na tožbo, 225 točk za pripravljalno vlogo z dne 26. 3. 2021 (ni pa pritožbeno sodišče priznalo stroškov za dve kratki pripravljalni vlogi z dne 9. 2. 2021 in 23. 2. 2021, ki nista bili potrebni, ker je tožena stranka ponovila navedbe iz odgovora na tožbo); 300 točk za zastopanje na naroku 15. 2. 2021, 225 točk za zastopanje na naroku 12. 4. 2021 ter 225 točk za zastopanje na naroku 17. 5. 2021. Skupaj je toženi stranki priznalo 1.275 točk, kar ob upoštevanju vrednosti točk 0,60 EUR znaša 765,00 EUR. Toženi stranki pa je priznalo tudi 2 % materialnih stroškov, tako da znašajo stroški postopka tožene stranke 780,20 EUR in glede na uspeh (74 %) je tožena stranka upravičena do stroškov v višini 577,34 EUR. Po pobotanju stroškov tožnice in tožene stranke je tožeča stranka dolžna toženi stranki plačati 253,61 EUR.

9. Tožena stranka je upravičena do povrnitve stroškov pritožbenega postopka, in sicer: 375 točk za nagrado za pritožbo in 7,5 točke za materialne stroške, skupaj 382,50 točk oziroma 229,50 EUR. V primeru zamude tožeča stranka dolguje tudi zakonske zamudne obresti.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 154, 154/1, 154/2.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.