VDSS Sklep Pdp 135/2018
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2018-02-22

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

Valerija Nahtigal Čurman (preds.), dr. Martina Šetinc Tekavc (poroč.), mag. Aleksandra Hočevar Vinski

ustavitev postopka - odločitev o pravdnih stroških - umik tožbe - potrebni stroški

Pritožbeno sodišče soglaša z ugotovitvijo sodišča prve stopnje, da prva pripravljalna vloga tožnika za postopek ni bila nepotrebna, saj gre za pripravljalni spis, dolg kar 11 strani, v katerem se tožnik vsebinsko opredeljuje do pravno pomembnih vprašanj v predmetnem individualnem delovnem sporu in ne gre zgolj za ponovitev tožbenih trditev.

Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijani del sklepa sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom ustavilo postopek (I. točka izreka). Toženi stranki je naložilo, naj tožniku povrne stroške postopka v višini 246,67 EUR, v primeru zamude skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi. Odločilo je še, da tožena stranka sama krije svoje stroške postopka (II. točka izreka).

2. Zoper II. točko izreka sklepa, ki se nanaša na tožniku priznane stroške postopka, vlaga pritožbo tožena stranka zaradi zmotne uporabe materialnega prava. Ponavlja, da sta bili prva in druga pripravljalna vloga tožnika in s tem stroški zanju nepotrebni. Meni, da je tožnik v nasprotju z načelom vestnosti in poštenja pripravljalni vlogi vložil zaradi povečanja stroškov, in ne zaradi učinkovitega varstva pravic. Ker se sodišče prve stopnje ni opredelilo do take trditve v pripravljalni vlogi tožene stranke z dne 18. 1. 2018, zatrjuje kršitev iz 8. točke drugega odstavka 339. člena ZPP. S sklicevanjem na številne judikate uveljavlja, da je dopustno uveljavljati le potrebne stroške, tj. tiste, brez katerih ni mogoče opraviti procesnih dejanj oziroma tiste, ki so pripomogli k odločitvi sodišča. Merilo potrebnosti stroškov je po njenem mnenju njihova objektivna smotrnost. Navaja, da si mora stranka prizadevati, da v postopku ne prihaja do nesorazmernih stroškov, in da ni namen sodnega postopka kaznovanje dolžnika z dodatnimi nepotrebnimi stroški. Meni, da morajo biti stroški potrebni, da bi se dosegel končni uspeh v postopku, in v pravilnem razmerju s procesnim ciljem, torej smotrni. Dalje navaja, da sodna praksa ne priznava stroškov vlog (odgovora na pritožbo), kadar oceni da vloga glede na njeno vsebino ni pripomogla k hitrejši odločitvi v zadevi in za reševanje zahtevka ni bila potrebna. Trdi, da je bila prva pripravljalna vloga tožnika glede na njeno vsebino (v njej ni navajal ničesar, česar ne bi bilo že v tožbi oziroma je polemiziral z nespornimi dejstvi ter prepisoval stališče iz vzorčne zadeve) ni pripomogla k odločitvi o zadevi in objektivno ni bila potrebna. Meni, da z vidika varstva pravic prva pripravljalna vloga tožnika ni pomenila nobenega doprinosa. Pove, da za tožnika ne bi nastale nobene negativne posledice, če prve pripravljalne vloge ne bi podal. Sklicuje se na sklep opr. št. Pdp 465/2011 z dne 16. 6. 2011, iz katerega izhaja, da je nepotrebna vloga, v kateri se na široko povzema navedbe iz odločb, izdanih v vzročnem postopku. Izpostavlja, da je prvi pripravljalni spis datiran z dnem 28. 6. 2017, ko je začela veljati pri toženi stranki nova odredba, ki ureja plačilo presežnih ur, kar je bilo objavljeno na internetnih straneh s strani Službe za strateško komuniciranje in so bili tako zaposleni (tudi tožnik) o njej obveščeni. Navaja, da je z objavo te odredbe postalo jasno, da bo vtoževana terjatev tožnika plačana 5. 12. 2017. Sklicuje se na zadevo opr. št. X Pdp 706/2017 z dne 21. 9. 2017, v kateri je bil sporen pravilnik in je sodišče zapisalo, da glede na sprejem novega pravilnika, ki je stopil v veljavo 24. 6. 2017, pripravljalna vloga z dne 26. 6. 2017 in zastopanje na naroku 29. 6. 2017 nista potrebna stroška za pravdo. Meni, da tožnik s prvo pripravljalno vlogo ni mogel vplivati na svoj pravni položaj, zgolj vročitev vloge v odgovor pa mu ne daje pravice do povrnitve nastalih stroškov. Trdi, da sodišče prve stopnje v izpodbijanem sklepu ni pojasnilo, zakaj naj bi bila vsebina prve pripravljalne vloge tožnika potrebna in posledično stroški zanjo, prav tako tudi ne, zakaj je utemeljeno priznati kar 50 točk za umik tožbe, ki ga je moč podati z enim stavkom v neobrazloženem dopisu sodišču. Glede na to uveljavlja absolutno bistveno kršitev določb pravdnega postopka iz 14. točke drugega odstavka 339. člena ZPP in 8. točke drugega odstavka 339. člena ZPP. Meni, da za oceno potrebnosti stroškov ne zadostuje navedba, da je bila vloga potrebna in zato tudi stroški te vloge, ne da bi bili podani razlogi za takšno oceno.

4. Pritožbeno sodišče je sklep v izpodbijanem delu preizkusilo v okviru pritožbenih razlogov in razlogov, na katere pazi po uradni dolžnosti po drugem odstavku 350. člena v zvezi s 366. členom Zakona o pravdnem postopku (Ur. l. RS, št. 26/99 in nasl. – ZPP). Ugotovilo je, da sodišče prve stopnje ni zagrešilo kršitev določb pravdnega postopka, na katere se pazi po uradni dolžnosti, na pravilno ugotovljeno dejansko stanje pa je pravilno uporabilo materialno pravo.

5. V predmetni zadevi je tožnik 15. 1. 2018 umaknil tožbo, vloženo 3. 2. 2016. Sodišče prve stopnje je ustavilo postopek (I. točka izreka sklepa, ki ni pod pritožbo), toženi stranki pa naložilo, naj tožniku povrne potrebne stroške postopka. Tožena stranka nasprotuje stališču sodišča prve stopnje, da so bili stroški prve pripravljalne vloge tožnika z dne 28. 6. 2017 potrebni stroški, saj meni, da ta vloga za postopek ni bila potrebna.

6. Neutemeljen je pritožbeni očitek bistvene kršitve določb pravdnega postopka iz 14. točke drugega odstavka 339. člena ZPP. Ta bistvena kršitev je podana, če ima sklep pomanjkljivosti, zaradi katerih ga ni mogoče preizkusiti, zlasti pa, če je izrek sklepa nerazumljiv, če nasprotuje samemu sebi ali razlogom, ali če sploh nima razlogov ali v njem niso navedeni razlogi o odločilnih dejstvih, ali pa so ti razlogi nejasni ali med seboj v nasprotju. Takih pomanjkljivosti izpodbijani del sklepa nima, sodišče prve stopnje je namreč ustrezno obrazložilo, katere stroške postopka je kot potrebne priznalo tožniku, v zvezi s spornim stroškom prve pripravljalne vloge pa je navedlo razloge, zakaj je štelo, da gre za potreben strošek, prav tako pa je s sklicevanjem na tarifno številko Odvetniške tarife (OT, Ur. l. RS, št. 2/2015) ustrezno obrazložilo, zakaj je tožniku priznalo 50 točk za umik tožbe.

7. Pritožba zatrjuje tudi kršitev iz 8. točke drugega odstavka 339. člena ZPP. Ta je podana, če kakšni stranki z nezakonitim postopanjem, zlasti pa z opustitvijo vročitve, ni bila dana možnost obravnavanja pred sodiščem. Sodišče prve stopnje tudi te kršitve ni zagrešilo, na ustrezen način se je opredelilo do vseh trditev tožene stranke, ki se nanašajo na pravno pomembna dejstva, tudi to trditev o tem, da je strošek prve pripravljalne vloge potreben strošek (prim. s točko 4. obrazložitve).

8. Tožena stranka s sklicevanjem na vrsto odločb različnih sodišč skuša dokazati, da strošek prve pripravljalne vloge tožnika ni bil potreben strošek. Večina navedenih odločb se nanaša na v bistvenem drugačna dejanska stanja, zato v predmetni zadevi ne pridejo v poštev (zlasti to velja za tiste odločbe, ki se nanašajo na potrebnost stroškov izvršilnega postopka). V zvezi z odločbo pritožbenega sodišča v zadevi opr. št. Pdp 465/2011 pritožbeno sodišče ugotavlja, da je pritožba spregledala, da je šlo za strošek sestave pripravljalne vloge, s katero je stranka predlagala (le) nadaljevanje postopka, ki je bil prekinjen zaradi izvedbe vzorčnega postopka, o čemer sodišče odloči po uradni dolžnosti po pravnomočnosti sodbe, izdane v vzročnem postopku. Predmetna zadeva se bistveno razlikuje tudi od zadeve pritožbenega sodišča opr. št. X Pdp 706/2017. V predmetni zadevi, kot je pravilno ugotovilo sodišče prve stopnje, s samo objavo odredbe tožene stranke tožbeni zahtevek ni bil izpolnjen (v citirani zadevi pa je bilo ključno vprašanje, v kakšnem besedilu velja sporni pravilnik, zato je že sama objava spremenjenega pravilnika zadostovala za sklep o izpolnitvi tožbenega zahtevka). Nesporno med strankama je namreč, da je do poplačila prišlo šele 5. 12. 2017, sodišče prve stopnje pa je pravilno presodilo, da obljuba plačila ne predstavlja pravno relevantnega dejstva.

9. Pritožbeno sodišče soglaša z ugotovitvijo sodišča prve stopnje, da prva pripravljalna vloga tožnika za postopek ni bila nepotrebna, saj gre za pripravljalni spis, dolg kar 11 strani, v katerem se tožnik vsebinsko opredeljuje do pravno pomembnih vprašanj v predmetnem individualnem delovnem sporu in ne gre zgolj za ponovitev tožbenih trditev. Zgolj dejstvo, da gre za zadevo, glede katere se je vodil vzorčni postopek, in da tožnik (med drugim) prepisuje stališča iz vzročnega postopka, na (ne)potrebnost pripravljalne vloge ne vpliva. Tožnik je v navedenem pripravljalnem spisu predlagal tudi dokaze. Vse navedeno pomeni, da je bila prva pripravljalna vloga tožnika potrebna za postopek in mu tako ni mogoče odreči povrnitve stroškov za njeno sestavo.

10. Sodišče prve stopnje je povsem ustrezno obrazložilo tudi priznanje stroška za umik tožbe in ga pravilno odmerilo v višini 50 točk. Navedlo je ustrezno pravno podlago, tj. 4. točko tarifne št. 19 OT. Zavzemanje tožene stranke, da bi se za umik tožbe priznalo manj kot 50 točk nagrade, je neutemeljeno, saj iz navedene tarifne številke izhaja, da je to najnižja postavka za sestavljanje vlog - za dokazne predloge in druge vloge. Glede na to še dodatna obrazložitev višine priznanega stroška ni potrebna. Tudi sicer pa je v sodni praksi uveljavljeno stališče o nižjem standardu obrazloženosti sklepa o stroških.

11. Druge pritožbene navedbe za odločitev niso pravno odločilne, zato pritožbeno sodišče nanje skladno z določbo prvega odstavka 360. člena ZPP ne odgovarja.

12. Ker niso podani niti pritožbeni razlogi, niti razlogi, na katere pazi pritožbeno sodišče po uradni dolžnosti, je pritožbeno sodišče pritožbo zavrnilo in potrdilo sklep v izpodbijanem delu (366. člen v povezavi z 2. točko 365. člena ZPP).

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen  155.

Odvetniška tarifa (2015) - tarifna številka 19.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.