VDSS Sklep Pdp 41/2019
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2019-04-10

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

Ruža Križnar Jager (preds.), mag. Aleksandra Hočevar Vinski (poroč.), Marko Hafner

odločitev o pravdnih stroških - potrebni pravdni stroški

Pritožba pravilno navaja, da je sodišče prve stopnje tožniku v okviru priznanih stroškov postopka, neutemeljeno priznalo strošek kilometrine njegovega odvetnika zaradi prihoda na tri naroke za glavno obravnavo. Ker je sedež sodišča v Ljubljani, tožnikov odvetnik pa ima sedež v Murski Soboti, ne gre za potrebne stroške postopka, ki jih je v primeru strankinega uspeha v postopku dopustno prevaliti na nasprotno stranko (155. člen ZPP).

I. Pritožbi se ugodi in se izpodbijani del sodbe (odločitev o stroških postopka) spremeni tako, da se znesek 1.458,43 EUR zniža na 1.036,63 EUR.

II. Tožnik je dolžan toženi stranki povrniti stroške pritožbenega postopka v višini 153,00 EUR, v roku 8 dni, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi od poteka roka do plačila.

1. Sodišče prve stopnje je toženi stranki naložilo, da je dolžna tožniku v roku 8 dni plačati 3.323,50 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 21. 4. 2013 do plačila, in mu povrniti stroške postopka v znesku 1.458,43 EUR, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi od poteka roka do plačila, v manjšem delu pa je postopek ustavilo.

2. Zoper odločitev o stroških postopka se pritožuje tožena stranka iz razloga zmotne uporabe materialnega prava. Navaja, da je sodišče tožniku neutemeljeno priznalo stroške kilometrine njegovega odvetnika v skupni višini 421,80 EUR, saj ima ta sedež izven območja sodišča. Sodna praksa je že potrdila, da se kot potrebni strošek priznavajo le potni stroški pooblaščenca, ki ima sedež na delovnem območju sodišča (Pdp 95/2014, Pdp 507/2014, VSL I Cpg 1142/2012, VSL II Cp 746/2015). Zato predlaga, da se izpodbijana odločitev spremeni tako, da se tožniku navedeni strošek ne prizna.

4. Pritožbeno sodišče je izpodbijano odločitev preizkusilo v okviru navedenega pritožbenega razloga in razlogov, na katere pazi po uradni dolžnosti po drugem odstavku 350. člena v zvezi s 366. členom Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS, št. 26/99 in nasl.).

5. Pritožba pravilno navaja, da je sodišče prve stopnje tožniku v okviru priznanih stroškov postopka, neutemeljeno priznalo strošek kilometrine njegovega odvetnika zaradi prihoda na tri naroke za glavno obravnavo (v skupni višini 421,80 EUR). Ker je sedež sodišča v Ljubljani, tožnikov odvetnik pa ima sedež v Murski Soboti, ne gre za potrebne stroške postopka, ki jih je v primeru strankinega uspeha v postopku dopustno prevaliti na nasprotno stranko (155. člen ZPP). Ti stroški so stvar razmerja med stranko in izbranim pooblaščencem. Pritožba se glede tega utemeljeno sklicuje tudi na primere iz sodne prakse (npr. Pdp 95/2014, Pdp 507/2014, VSL I Cpg 1142/2012, VSL II Cp 746/2015).

6. Zato je pritožbeno sodišče pritožbi ugodilo in odločitev o stroških postopka spremenilo tako, da je stroške, ki jih je tožena stranka dolžna povrniti tožniku, znižalo za navedeni strošek kilometrine s 1.458,43 EUR na 1.036,63 EUR (3. točka 365. člena ZPP).

7. Ker je tožena stranka s pritožbo v celoti uspela, ji je tožnik dolžan povrniti stroške pritožbe (prvi odstavek 154. in drugi odstavek 165. člena ZPP), in sicer 250 točk ter 2 % materialne stroške, kar, upoštevaje spremenjeno vrednost točke po Odvetniški tarifi - 0,60 EUR (Ur. l. RS, št. 22/2019), znaša 153,00 EUR.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 155.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.