VDSS Sklep Pdp 949/2018
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2018-12-12

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

Ruža Križnar Jager (preds.), mag. Aleksandra Hočevar Vinski (poroč.), Marko Hafner

odločitev o pravdnih stroških - delna izpolnitev zahtevka - takojšen umik - načelo uspeha - separatni stroški

Tožeča stranka je v posledici vložitve tožbe dosegla 23 % izpolnitev tožbenega zahtevka. Pojem takojšnje izpolnitve je treba tudi v tem sporu razlagati tako kot v drugih istovrstnih primerih zoper isto toženo stranko, ko so pripadniki Slovenske vojske v posledici (delne) izpolnitve zahtevka (v celoti) umaknili tožbo, pri čemer tega niso storili takoj po izpolnitvi, pač pa več mesecev kasneje. Ključno je, da v vmesnem času niso bila opravljena procesna dejanja, glede katerih bi prišla v poštev določba 156. člena ZPP o separatnih stroških. Zato je za odločitev o stroških postopka poleg prvega odstavka 158. člena ZPP relevanten tudi drugi odstavek 154. člena ZPP, ki se nanaša na upoštevanje deleža uspeha strank v postopku.

I. Pritožbi se delno ugodi in se II. točka izreka sklepa sodišča prve stopnje delno spremeni tako, da se na novo glasi:

''Tožeča stranka je dolžna toženi stranki povrniti stroške postopka v višini 80,36 EUR, v roku 8 dni, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od prvega dne po poteku izpolnitvenega roka dalje do plačila.''

II. V preostalem se pritožba zavrne in se potrdi nespremenjeni izpodbijani del sklepa.

III. Tožena stranka je dolžna tožeči stranki povrniti pritožbene stroške v višini 88,20 EUR, v roku 8 dni, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od prvega dne po poteku izpolnitvenega roka dalje do plačila.

1. Sodišče prve stopnje je sklenilo, da se postopek ustavi (I. točka izreka), ter da je tožeča stranka dolžna toženi stranki povrniti stroške postopka v znesku 164,32 EUR, v roku 8 dni, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od prvega dne po poteku tega roka dalje do plačila (II. točka izreka).

2. Tožeča stranka se pritožuje zoper II. točko izreka sklepa iz vseh treh pritožbenih razlogov po 338. členu ZPP. Navaja, da je po delni izpolnitvi zahtevka tožbo umaknila v celoti. Sodišče ni odločilo o stroških postopka glede na uspeh strank v postopku, ampak je tožeči stranki naložilo povračilo celotnih stroškov tožene stranke. Tožena stranka je junija 2017 sprejela odredbo o plačilu dodatkov za opravljene nadure, kar je kasneje realizirala. Do delne izpolnitve zahtevka je prišlo v posledici vložitve tožbe februarja 2017, zato je poleg prvega odstavka 158. člena ZPP relevanten tudi drugi odstavek 154. člena ZPP.

4. Pritožbeno sodišče je sklep sodišča prve stopnje v izpodbijanem delu preizkusilo v okviru pritožbenih razlogov in razlogov, na katere pazi po uradni dolžnosti po drugem odstavku 350. člena v zvezi s 366. členom Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS, št. 26/99 in nasl.).

5. Tožeča stranka utemeljeno predlaga, naj se glede odločitve o stroških postopka upošteva, da je v sporu deloma uspela. Tožbo je vložila zaradi plačila dodatka za delo preko polnega delovnega časa v višini 963,93 EUR. Delna izpolnitev zahtevka v višini 219,92 EUR je bila izvršena 5. 12. 2017. Tožeča stranka je tožbo v celoti umaknila 15. 6. 2018. Sodišče prve stopnje je odločitev o stroških postopka utemeljilo na prvem odstavku 158. člena ZPP, ki določa, da mora tožeča stranka, ki umakne tožbo, nasprotni stranki povrniti pravdne stroške, razen če jo je umaknila takoj, ko je tožena stranka izpolnila zahtevek. Kot odločilno je štelo, da tožba ni bila umaknjena takoj in je zato odločilo, da mora tožeča stranka toženi stranki povrniti vse njene stroške postopka.

6. Tožeča stranka je v posledici vložitve tožbe dosegla 23 % izpolnitev tožbenega zahtevka. Pojem takojšnje izpolnitve je treba tudi v tem sporu razlagati tako kot v drugih istovrstnih primerih zoper isto toženo stranko, ko so pripadniki Slovenske vojske v posledici (delne) izpolnitve zahtevka (v celoti) umaknili tožbo, pri čemer tega niso storili takoj po izpolnitvi, pač pa več mesecev kasneje. Ključno je, da v vmesnem času niso bila opravljena procesna dejanja, glede katerih bi prišla v poštev določba 156. člena ZPP o separatnih stroških. Zato je za odločitev o stroških postopka poleg prvega odstavka 158. člena ZPP relevanten tudi drugi odstavek 154. člena ZPP, ki se nanaša na upoštevanje deleža uspeha strank v postopku.

7. Sodišče prve stopnje je toženi stranki v skladu z določili Odvetniške tarife (OT, Ur. l. RS, št. 2/2015) – po postavkah, ki jih pritožba niti ne izpodbija, priznalo 164,32 EUR, kar v 77 % znaša 126,53 EUR. Stroški tožeče stranke so: 200 točk za tožbo, 150 točk za prvo pripravljalno vlogo, 50 točk za umik tožbe, 2 % materialni stroški in 22 % DDV, kar znaša 171,35 EUR, s stroškom sodne takse pa 200,75 EUR. V 23 % to znaša 46,17 EUR. Iz navedenega izhaja, da je tožeča stranka dolžna toženi stranki povrniti 80,36 EUR stroškov postopka.

8. Zato je pritožbeno sodišče pritožbi delno ugodilo in izpodbijani del sklepa delno spremenilo tako, da se stroški postopka, ki jih je tožeča stranka dolžna povrniti toženi stranki, znižajo s 164,32 EUR na 80,36 EUR, v ostalem pa se pritožba zavrne in se potrdi nespremenjeni izpodbijani del sklepa (3. in 2. točka 365. člena ZPP).

9. Ker je tožeča stranka s pritožbo uspela v približno polovičnem deležu, ji je tožena stranka dolžna povrniti pritožbene stroške: 250 točk za pritožbo, 2 % materialne stroške, 22 % DDV in sodno takso, kar skupno znaša 176,40 EUR – glede na delež uspeha s pritožbo pa 88,20 EUR (drugi odstavek 154. člena in 165. člen ZPP).

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 154, 154/2, 155, 155/1, 156, 158, 158/1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.