VDSS Sklep Psp 132/2019
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2019-05-23

Edo Škrabec (preds.), Elizabeta Šajn Dolenc (poroč.), Nada Perič Vlaj

odločitev o pravdnih stroških - socialni spor - odvetniška tarifa - zastopanje delodajalca

Ne glede na to, da tar. št. 15/1c predvideva, da se o zadevah, opredeljenih pod tar. št. 15/1b tarifa za zastopanje delodajalca zviša za 100 %, je treba izhajati iz dejstva, da gre za socialni spor, upoštevati pa je potrebno tudi sam namen OT, ni pa tudi nobenega utemeljenega razloga za priviligirano obravnavanje položaja delodajalca glede stroškov postopka v primeru, da nastopa kot tožeča stranka.

Pritožbi se ugodi in se v VI. točki izreka sklep o stroških postopka spremeni tako, da se znesek 671,98 EUR zniža na znesek 335,99 EUR.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo odločbi tožene stranke št. ... z dne 11. 10. 2017 in št. ... z dne 28. 3. 2017 odpravilo in stranskega intervenienta razvrstilo v III. kategorijo invalidnosti zaradi posledic bolezni od 9. 3. 2017 dalje in mu priznalo pravico do dela izmenoma sede, stoje, brez vsiljene hoje, pogostega pripogibanja, dvigovanja bremen od 5 kg (izjemoma do 10 kg), ne na soncu in v času ob velikih zunanjih toplotnih obremenitev (mraz, vročina), ne na višini in nad globino, s krajšim delovnim časom od polnega 4 ure dnevno oziroma 20 ur tedensko od 9. 3. 2017 dalje. Obenem je odločilo, da ima stranski intervenient od 9. 3. 2017 dalje pravico do delnega nadomestila in da je tožena stranka dolžna v 30 dneh od pravnomočnosti te sodbe izdati upravni akt o odmeri in izplačevanju delnega nadomestila. Tožbeni zahtevek v preostalem, da se stranskega intervenienta razvrsti v I. kategorijo invalidnosti zaradi posledic bolezni in se mu prizna pravica do invalidske pokojnine od 9. 3. 2017 dalje in da mu je tožena stranka dolžna od 9. 3. 2017 dalje plačati akontacijo pokojnine zaradi I. kategorije invalidnosti do odmere invalidske pokojnine, da mu je tožena stranka dolžna v 15 dneh od pravnomočnosti te sodbe s posebno odločbo odmeriti invalidsko pokojnino in to pokojnino izplačevati vsakega prvega dne v mesecu za pretekli mesec, pa je zavrnilo. S VI. točko izreka je odločilo, da je tožena stranka dolžna v 15 dneh plačati tožeči stranki stroške postopka v višini 671,98 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od prvega dneva po poteku roka za izpolnitev do prenehanja obveznosti.

2. Zoper VI. točko izreka glede stroškov postopka je pritožbo vložil toženec iz vseh pritožbenih razlogov. Ne strinja s priznanjem stroškov postopka tožeči stranki v višini 600 točk za sestavo tožbe, 450 točk za sestavo prve pripravljalne vloge, 600 točk za zastopanje na prvem naroku, 450 točk za sestavo druge pripravljalne vloge in 300 točk za zastopanje na drugem naroku. Ne strinja se s priznanjem vseh navedenih postavk v tistem delu, v katerem so zvišane za 100 % zaradi zastopanja delodajalca po 1.c točki tar. št. 15 Odvetniške tarife (Ur. l. RS, št. 2/2015, v nadaljevanju OT). Meni, da bi lahko sodišče tožeči stranki priznalo zgoraj navedene stroške zgolj v nezvišanem znesku. V konkretnem primeru gre namreč za socialni spor in ne za individualni delovni spor. V socialnem sporu pa je lahko delodajalec tožeča stranka ravno tako kot zavarovanec in ni razlogov za višje vrednotenje stroškov postopka oziroma za priviligiran položaj delodajalca. Po mnenju tožene stranke je 1.c točka tar. št. 15 OT namenjena zastopanju delodajalca v individualnem delovnem sporu, v katerem ima delodajalec specifično vlogo in kjer lahko delodajalec nastopa kot tožeča ali tožena stranka in lahko posledično pride do storitve iz naslova tožbe ali odgovora na tožbo. Nikakor pa ni mogoče 1.c točke tar. št. 15 OT uporabiti v socialnih sporih. Poleg tega je po mnenju tožene stranke zvišanje pravdnih stroškov, ki temelji le na lastnosti ene stranke, v nasprotju z ustavnim načelom enakosti. Glede na navedeno tožena stranka predlaga, da pritožbeno sodišče znesek stroškov ustrezno zniža in sicer na znesek 344,90 EUR (1200 točk x 0,459 EUR = 550,80 EUR) x 22 % DDV (121,18 EUR) = 671,98 EUR, zmanjšano za polovico, to je na znesek 335,99 EUR.

4. Po preizkusu zadeve v skladu z drugim odstavkom 350. člena Zakona o pravdnem postopku (Ur. l. RS, št. 26/99 s spremembami, v nadaljevanju ZPP) v zvezi s prvim odstavkom 366. člena ZPP pritožbeno sodišče ugotavlja, da je sodišče prve stopnje na podlagi ugotovljenega dejanskega stanja zmotno uporabilo materialno pravo.

5. Pritožba se utemeljeno ne strinja s 100 % povišanjem tarife skladno s tar. št. 15/1c OT zaradi zastopanja delodajalca. V tar. št. 15/1c OT je sicer določeno, da se v zadevah, opredeljenih pod tar. št. 15/1 b tarifa za zastopanje delodajalca zviša za 100 %. Vendar pritožbeno sodišče ugotavlja, da to zvišanje pravdnih stroškov temelji le na lastnosti ene stranke spora in sicer, če gre za delodajalca, kar je nedvomno v nasprotju z ustavnim načelom enakosti, nakar utemeljeno opozarja že pritožba.

6. Po stališču pritožbenega sodišča bi v primeru uporabe določbe 15/1c OT po 100 % povišanju stroškov postopka v socialnem sporu v primeru, ko odvetnik zastopa delodajalca, prišlo do kršitev ustavno zagotovljenega načela enakosti.

7. V socialnem sporu je lahko delodajalec tožeča stranka ravno tako kot zavarovanec in ni razlogov za višje vrednotenje stroškov postopka oziroma za priviligirano obravnavanje delodajalca v primerjavi z zavarovancem kot posameznikom in priznavanjem stroškov postopka zavarovancu v nižjem znesku oziroma delodajalca v višjem znesku.

8. Ne glede na to, da tar. št. 15/1c predvideva, da se o zadevah, opredeljenih pod tar. št. 15/1b tarifa za zastopanje delodajalca zviša za 100 %, je treba izhajati iz dejstva, da gre za socialni spor, upoštevati pa je potrebno tudi sam namen OT, ni pa tudi nobenega utemeljenega razloga za priviligirano obravnavanje položaja delodajalca glede stroškov postopka v primeru, da nastopa kot tožeča stranka.

9. Ker glede na vse navedeno po prepričanju pritožbenega sodišča ni nobenega utemeljenega razloga za zvišanje posameznih postavk za 100 % in uporabo tar. št. 15/1c, ne glede na to, da gre za zastopanje delodajalca, je pritožbeno sodišče ob upoštevanju 154. člena ZPP znesek stroškov tožeče stranke ustrezno znižalo in sicer na znesek 335,99 EUR, to je znesek 275,40 EUR in 60,58 EUR DDV in v skladu s 3. točko 365. člena ZPP izpodbijani sklep spremenilo tako kot je razvidno iz izreka.

Odvetniška tarifa (2015) - tarifna številka 15.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.