VDSS Sklep Pdp 1013/2018
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2019-01-10

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

Jelka Zorman Bogunovič (preds.), mag. Biserka Kogej Dmitrovič (poroč.), Sonja Pucko Furman

relativna bistvena kršitev določb postopka - stvarna pristojnost

Ker se je sodišče prve stopnje izreklo za stvarno nepristojno šele po izvedenem dokaznem postopku oziroma koncu glavne obravnave, je podana relativna bistvena kršitev navedene določbe v povezavi s prvim odstavkom 339. člena ZPP, ki jo pritožba izrecno uveljavlja.

I. Pritožbi se ugodi, izpodbijani sklep se razveljavi in se zadeva vrne sodišču prve stopnje v ponovno odločanje.

II. Odločitev o stroških pritožbenega postopka se pridrži za končno odločbo.

1. Sodišče prve stopnje je sklenilo, da ni stvarno pristojno za odločanje v tej zadevi (I. točka izreka) ter da je za odločanje pristojno Okrožno sodišče v Kopru (II. točka izreka).

2. Zoper navedeni sklep se pritožuje tožnik zaradi bistvene kršitve določb postopka in zmotne uporabe materialnega prava. Pritožbenemu sodišču predlaga, da pritožbi ugodi in izpodbijani sklep razveljavi ter toženi stranki naloži povrnitev pritožbenih stroškov. V pritožbi navaja, da se po določbi drugega odstavka 19. člena ZPP sodišče lahko izreče za stvarno nepristojno na ugovor tožene stranke do razpisa glavne obravnave. Ker se je sodišče prve stopnje izreklo za nepristojno po zaključku glavne obravnave, je podana relativna bistvena kršitev določbe 19. člena ZPP. Zato je izpodbijani sklep nezakonit in ga je potrebno razveljaviti. Sicer pa tožnik vztraja, da je delovno sodišče stvarno pristojno za odločanje v tem sporu.

3. Tožena stranka odgovarja na pritožbo tožnika. Prereka pritožbene navedbe in predlaga zavrnitev pritožbe. Priglaša stroške odgovora na pritožbo.

5. Pritožbeno sodišče je preizkusilo izpodbijani sklep v mejah razlogov, ki jih uveljavlja pritožba, in na podlagi drugega odstavka 350. člena Zakona o pravdnem postopku (Ur. l. RS, št. 26/99 in nasl. - ZPP) v zvezi s 366. členom ZPP po uradni dolžnosti pazilo na bistvene kršitve določb pravdnega postopka iz 1., 2., 3., 6., 7., 11. točke, razen glede obstoja in pravilnosti pooblastila za postopek pred sodiščem prve stopnje, ter 12. in 14. točke drugega odstavka 339. člena ZPP in na pravilno uporabo materialnega prava.

6. Tožnik v obravnavanem sporu uveljavlja plačilo nagrade za poslovno uspešnost po posameznih letih v skupnem bruto znesku 85.369,20 EUR. V skladu s spremenjenim drugim odstavkom 19. člena ZPP (novela ZPP-E, Ur. l. RS, št. 10/2017), ki se v tem sporu uporablja na podlagi 19. člena Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (ZDSS-1, Ur. l. RS, št. 2/2004 in nasl.), se lahko sodišče prve stopnje po uradni dolžnosti izreče za stvarno nepristojno ob predhodnem preizkusu tožbe, pozneje pa na ugovor tožene stranke, ki ga poda najkasneje v odgovoru na tožbo, do razpisa glavne obravnave. S to določbo se preprečuje, da bi zadeva prehajala na drugo sodišče, po tem ko se je sodišče že začelo vsebinsko ukvarjati z zadevo in izvedlo dokazni postopek.

7. Tožena stranka je v odgovoru na tožbo sicer pravočasno ugovarjala stvarni pristojnosti delovnega sodišča. Sodišče prve stopnje o ugovoru ni odločilo, temveč je razpisalo glavno obravnavo, o ugovoru pa odločilo šele po zaključeni glavni obravnavi. Zato je o svoji nepristojnosti, upoštevaje drugi odstavek 19. člena ZPP, sklepalo prepozno. Ker se je sodišče prve stopnje izreklo za stvarno nepristojno šele po izvedenem dokaznem postopku oziroma koncu glavne obravnave, je podana relativna bistvena kršitev navedene določbe v povezavi s prvim odstavkom 339. člena ZPP, ki jo pritožba izrecno uveljavlja.

8. Tožnik v pritožbi tudi utemeljeno uveljavlja stvarno pristojnost delovnega sodišča. V skladu z drugim odstavkom 17. člena ZPP se stvarna pristojnost sodišča presodi na podlagi navedb v tožbi in na podlagi dejstev, ki so sodišču znana. Iz trditvene podlage tožbe izhaja, da je bil tožnik pri toženi stranki zaposlen od 1. 3. 2012 do 1. 3. 2017. Zatrjuje, da je upravičen do nagrade za poslovno uspešnost v bruto letnih zneskih na podlagi 6. člena pogodbe o zaposlitvi. Ob upoštevanju navedenega tožnik zahteva plačilo za opravljanje dela v delovnem razmerju. Glede na takšne navedbe tožnika v tožbi je sodišče prve stopnje zavzelo zmotno stališče, da ni pristojno za odločanje. Zato je na podlagi točke b prvega odstavka 5. člena ZDSS-1 podana stvarna pristojnost delovnega sodišča za odločanje v obravnavanem sporu.

9. Glede na navedeno je pritožbeno sodišče pritožbi ugodilo, izpodbijani sklep razveljavilo in zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v pristojno odločanje (3. točka 365. člena ZPP).

10. Izrek o stroških pritožbenega postopka temelji na tretjem odstavku 165. člena ZPP.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 19, 19/2, 339, 339/1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.