VDSS Sklep Pdp 276/2019
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2019-04-17

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

Marko Hafner (preds.), mag. Aleksandra Hočevar Vinski (poroč.), Ruža Križnar Jager

odločitev o pravdnih stroških - potrebni pravdni stroški

Pritožbene navedbe so utemeljene tudi glede stroškov odvetnika, ki so povezani z njegovim prihodom iz Krškega na dva naroka za glavno obravnavo v Ljubljano. Sodišče prve stopnje je pojasnilo, da se kot potrebni stroški za pravdo po sodni praksi ne upoštevajo stroški prevoza pooblaščenca, ki ima sedež izven kraja sedeža sodišča in če gre za zastopanje v sorazmerno nezapleteni zadevi. Slednje ne drži, glede vprašanja stroškov, ki so povezani s prihodom odvetnika na sodišče, pa je obravnavani primer poseben zaradi posebne ureditve pristojnosti Delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani ter njegovih zunanjih oddelkov. Po 12. členu ZDSS-1 je namreč Delovno in socialno sodišče v Ljubljani, s sedežem v Ljubljani, pristojno za odločanje v delovnih sporih za območje sodnih okrožij Kranj, Krško, Ljubljana in Novo mesto.

I. Pritožbi se ugodi, izpodbijani del sklepa sodišča prve stopnje se spremeni tako, da se stroški postopka, ki jih je tožena stranka dolžna povrniti tožniku, zvišajo na 1.078,42 EUR, z zakonskimi zamudnimi obrestmi od poteka 8-dnevnega izpolnitvenega roka do plačila.

II. Tožena stranka je dolžna tožniku povrniti stroške pritožbenega postopka v višini 186,66 EUR, v roku 8 dni, z zakonskimi zamudnimi obrestmi od poteka izpolnitvenega roka do plačila.

1. Sodišče prve stopnje je tožbenemu zahtevku delno ugodilo, delno ga je zavrnilo, delno pa je postopek ustavilo. O stroških postopka pa je odločilo tako, je tožena stranka dolžna tožniku povrniti stroške postopka v višini 597,39 EUR, v roku 8 dni, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od zamude dalje do plačila (prvi odstavek II. točke izreka sklepa), ter da tožena stranka sama krije svoje stroške postopka (drugi odstavek II. točke izreka sklepa).

2. Zoper prvi odstavek II. točke izreka sklepa se pritožuje tožnik. Uveljavlja zvišanje prisojenih stroškov postopka, in sicer tako, da se mu prizna strošek edine pripravljalne vloge z dne 26. 11. 2017 ter stroški odvetnika, povezani s njegovim prihodom na dva naroka za glavno obravnavo (kilometrina, urnina). S pripravljalno vlogo, ki je bila tudi njegova edina vloga v postopku, je odgovarjal na navedbe tožene stranke iz odgovora na tožbo. Zato ni pravilen zaključek sodišča prve stopnje, da vloga ni bila potrebna, saj bi se sicer štelo, da priznava trditve tožene stranke. Tožnik je po sodni praksi upravičen tudi do povračila navedenih stroškov odvetnika, saj ima ta sedež v istem okrožju kot je sedež sodišča. Zato predlaga, da se pritožbi ugodi in da se odločitev o stroških spremeni tako, da se mu priznajo še navedeni priglašeni stroški postopka v skupni višini 481,03 EUR.

4. Pritožbeno sodišče je izpodbijani del sklepa preizkusilo v okviru pritožbenih razlogov in razlogov, na katere pazi po uradni dolžnosti po drugem odstavku 350. člena v zvezi s 366. členom Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS, št. 26/99 in nasl.).

5. Tožnik utemeljeno izpodbija presojo sodišča prve stopnje, da njegova pripravljalna vloga z dne 26. 11. 2017, ki je bila obenem tudi njegova edina vloga, ni bila potrebna (155. člen ZPP). Kot pravilno poudarja v pritožbi, se je s to vlogo izjavil o navedbah tožene stranke iz odgovora na tožbo. Četudi o vsebini spora že obstaja sodna praksa, to ni odločilno za vprašanje potrebnosti stroškov, saj so se navedbe strank nanašale tudi na konkretne okoliščine primera, glede katerih je bilo med strankama razhajanje. Zato je tožnik v skladu z Odvetniško tarifo (OT, Ur. l. RS, št. 2/2015 in nasl.) upravičen do povračila stroškov za vloge v višini 400 točk.

6. Pritožbene navedbe so utemeljene tudi glede stroškov odvetnika, ki so povezani z njegovim prihodom iz Krškega na dva naroka za glavno obravnavo v Ljubljano. Sodišče prve stopnje je pojasnilo, da se kot potrebni stroški za pravdo po sodni praksi ne upoštevajo stroški prevoza pooblaščenca, ki ima sedež izven kraja sedeža sodišča in če gre za zastopanje v sorazmerno nezapleteni zadevi. Slednje ne drži, glede vprašanja stroškov, ki so povezani s prihodom odvetnika na sodišče, pa je obravnavani primer poseben zaradi posebne ureditve pristojnosti Delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani ter njegovih zunanjih oddelkov. Po 12. členu Zakona o delovnih in socialnih sodiščih (ZDSS-1, Ur. l. RS, št. 2/2004 in nasl.) je namreč Delovno in socialno sodišče v Ljubljani, s sedežem v Ljubljani, pristojno za odločanje v delovnih sporih za območje sodnih okrožij Kranj, Krško, Ljubljana in Novo mesto.

7. Zato je tožnik poleg priglašenega stroška za pripravljalno vlogo v višini 223,99 EUR upravičen tudi do povračila stroškov odvetnika zaradi prihoda na dva naroka za glavno obravnavo, in sicer do kilometrine na relaciji Krško – Ljubljana – Krško (2 x 98 km) v višini 145,04 EUR (10. člen OT) ter do s tem povezane urnine zaradi 5-urne odsotnosti iz pisarne zaradi potovanja v višini 112,00 EUR (6. člen). Tožnik je torej upravičen še do priznanja 481,03 EUR stroškov postopka.

8. Zato se tožnikovi pritožbi v celoti ugodi in se izpodbijani del sklepa sodišča prve stopnje spremeni tako, da se prisojeni znesek stroškov s 597,39 EUR zviša na 1.078,42 EUR (3. točka 365. člena ZPP).

9. Ker je tožnik s pritožbo v celoti uspel, mu je tožena stranka dolžna povrniti pritožbene stroške: 250 točk za pritožbo, 2 % materialni stroški in 22 % DDV, kar znaša 186,66 EUR (prvi odstavek 154. in drugi odstavek 165. člena ZPP).

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 155.

Zakon o delovnih in socialnih sodiščih (2004) - ZDSS-1  - člen 12.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.