VDSS Sklep Psp 330/2019
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2020-02-06

Elizabeta Šajn Dolenc (preds.), mag. Lilijana Strban (poroč.), Edo Škrabec

Tudi po stališču pritožbenega sodišča, je sodišče prve stopnje tožnikovo vlogo na podlagi petega odstavka 108. člena ZPP utemeljeno, kot nepopolno zavrglo. Nenazadnje tožnik v svojih pisanjih niti ne navaja, zakaj ni ravnal po navodilu sodišča in predložil dokončne odločbe. Razvidno je celo, da zoper izdano dokončno odločbo v predsodnem postopku pri toženi stranki, pri naslovnem sodišču tožbe ni niti želel vložiti. Opozorjen je bil na posledice opustitve poprave vloge in možnost dodelitve brezplačne pravne pomoči. Tožnik je sicer vložil vlogo, ki jo je sodišče prejelo, vendar pa v postavljenem roku, niti kasneje ni predložil odločbe, ki jo izpodbija, niti ni navajal oziroma konkretiziral za katero odločbo sploh gre.

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom na podlagi petega odstavka 108. člena Zakona o pravdnem postopku (Ur. l. RS, št. 26/99 s sprem., v nadaljevanju ZPP) zavrglo vlogo "ugovor na odločbo št. ... z dne 21. 6. 2019". Slednja je bila 1. 8. 2019, s strani Republike Slovenije, Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, odstopljena sodišču v pristojno reševanje.

2. Zoper sklep je tožnik vložil laično pritožbo. Navaja, da ga prvostopno sodišče ne bi smelo obravnavati kot tožečo stranko, saj na naslovno sodišče ni vložil nobene tožbe niti ni tožene stranke pooblastil, da to stori v njegovem imenu. Pojasnjuje, da tožbe sam ni vložil. Samo dejstvo ugovora zoper dokončno odločbo toženke, zaradi nepravilnega izračuna preveč izplačanega denarnega nadomestila, ne predstavlja pooblastila, da tožena stranka še naprej vodi postopek. Vztraja pri odpravi izpodbijanega sklepa.

4. Po preizkusu zadeve pritožbeno sodišče ugotavlja, da je sodišče prve stopnje na podlagi pravilno ugotovljenega dejanskega stanja ob pravilni uporabi materialnega prava tudi pravilno odločilo. Pri tem ni kršilo postopkovnih določb, na katere pritožbeno sodišče na podlagi drugega odstavka 350. člena ZPP pazi po uradni dolžnosti.

5. Iz dokumentacije v spisu izhaja, da je tožnik na toženo stranko 24. 6. 2019 naslovil ugovor na odločbo št. .... Tožena stranka je prvostopnemu sodišču 1. 8. 2019 v pristojno reševanje odstopila ugovor na dokončno odločbo št. ... z dne 13. 5. 2019. Pojasnila je, da zoper izdano dokončno odločbo pritožba ni več mogoča, je pa dovoljen socialni spor, o čemer je bil pritožnik s poukom o pravnem sredstvu v dokončnem aktu pravilno poučen. Ker ni bil priložen dokončen upravni akt, je bil tožnik s sklepom 5. 8. 2019 pozvan, da v roku 15 dni predloži dokončno odločbo, ki jo izpodbija. Prav tako je bil opozorjen na možnost prošnje za brezplačno pravno pomoč in dejstvo, da v kolikor, v postavljenem roku 15 dni, vloge ne bo dopolnil, kot je bilo zahtevano ali ne bo v istem roku predložil dokazila o vložitvi prošnje za dodelitev brezplačne pravne pomoči, bo sodišče vlogo zavrglo.

6. Zakon o delovnih in socialnih sodiščih (Ur. l. RS, št. 2/2004 s sprem., v nadaljevanju ZDSS-1) v prvem odstavku 73. člena določa, da če je tožba vložena zoper upravni akt mora obsegati poleg sestavin, ki jih mora imeti vsaka vloga tudi navedbo upravnega akta, zoper katerega je tožba vložena, tožbene razloge in zahtevek. K tožbi je treba predložiti tudi upravni akt v izvirniku ali v overjenem prepisu. Ker vložnik ni ravnal skladno z zahtevo sodišča po dopolnitvi vloge, saj sodišču ni posredoval izpodbijane dokončne odločbe, niti ni v sodno postavljenem roku zaprosil za brezplačno pravno pomoč.

7. Tudi po stališču pritožbenega sodišča, je sodišče prve stopnje tožnikovo vlogo na podlagi petega odstavka 108. člena ZPP utemeljeno, kot nepopolno zavrglo. Nenazadnje tožnik v svojih pisanjih niti ne navaja, zakaj ni ravnal po navodilu sodišča in predložil dokončne odločbe. Razvidno je celo, da zoper izdano dokončno odločbo v predsodnem postopku pri toženi stranki, pri naslovnem sodišču tožbe ni niti želel vložiti.

Opozorjen je bil na posledice opustitve poprave vloge in možnost dodelitve brezplačne pravne pomoči. Tožnik je sicer vložil vlogo, ki jo je sodišče prejelo 1. 9. 2019,

vendar pa v postavljenem roku, niti kasneje ni predložil odločbe, ki jo izpodbija, niti ni navajal oziroma konkretiziral za katero odločbo sploh gre.

8. To pa je za pritožbeno rešitev zadeve edino odločilno. Pomeni namreč, da vloga ni bila ustrezno dopolnjena, zato je ni dopustno vsebinsko obravnavati.

Izpostavi se vprašanje obstoja tožnikovega pravnega interesa za vodenje sodnega postopka.

Iz katerega je razvidna množica nebistvenih dejanskih in žaljivih očitkov.

Slednje za tožnika de facto predstavlja zaključek sodnega postopka in zatorej ne bo več obravnavan kot tožnik.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 108, 108/5.

Zakon o delovnih in socialnih sodiščih (2004) - ZDSS-1  - člen 73, 73/1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.