VDSS Sodba in sklep Pdp 130/2019
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2019-05-22

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

Ruža Križnar Jager (preds.), mag. Tanja Pustovrh Pirnat (poroč.), mag. Biserka Kogej Dmitrovič

obstoj delovnega razmerja - elementi delovnega razmerja

Sodišče prve stopnje je po oceni izvedenih dokazov ugotovilo obstoj elementov delovnega razmerja, kot izhajajo iz prvega odstavka 4. člena ZDR-1, da je tožnik delo opravljal osebno in za plačilo, nepretrgano v vtoževanem obdobju, vsakodnevno vsaj po 8 ur, delo je opravljal po navodilih vodja gradbišč pri prvo toženki. Ob tako ugotovljenih elementih delovnega razmerja je pravilno ugotovilo obstoj delovnega razmerja tožnika pri prvo toženki (18. člen ZDR-1), četudi pogodba o zaposlitvi ni bila sklenjena (v pisni obliki).

Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijani del sodbe in sklepa sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je ugotovilo obstoj delovnega razmerja med tožnikom in prvo toženko v času od 9. 8. 2017 do 27. 10. 2017 (točka I izreka sodbe). Prvo toženki je naložilo, da tožniku plača plačo za avgust 2017 v višini 818,40 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 19. 9. 2017 do plačila, september 2017 v višini 1.082,40 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 19. 10. 2017 do plačila in oktober 2017 v višini 814,40 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 19. 11. 2017 do plačila, v presežku je tožbeni zahtevek iz naslova plač za čas od 9. 8. 2017 do 27. 10. 2017 zavrnilo (točka II izreka sodbe). Naložilo ji je, da tožniku plača stroške v zvezi z delom za avgust 2017 v višini 79,75 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 19. 9. 2017 do plačila, september 2017 v višini 95,50 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 19. 10. 2017 do plačila in oktober 2017 v višini 91,00 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 19. 11. 2017 do plačila, v presežku je tožbeni zahtevek iz naslova stroškov v zvezi z delom za čas od 9. 8. 2017 do 27. 10. 2017 zavrnilo (točka III izreka sodbe). Zavrglo je tožbo v delu, v katerem se nanaša na obračun bruto zneskov plače in plačilo davkov ter prispevkov (točka IV izreka sklepa). Zavrnilo je predlog toženk za vrnitev v prejšnje stanje (točka V izreka sklepa). Prvo toženki je naložilo, da tožniku plača pravdne stroške (točka VI izreka sklepa).

2. Zoper ugodilni del navedene sodbe in zoper odločitev sodišča prve stopnje o pravdnih stroških (točka I izreka sodbe, ugodilni del točk II in III izreka sodbe, točka VI izreka sklepa) se iz vseh pritožbenih razlogov pritožuje prvo toženka. Uveljavlja absolutni bistveni kršitvi določb postopka iz 14. in 15. točke drugega odstavka 339. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS, št. 26/99 in nadalj.). Navaja, da tožnik ni podal jasnih trditev, ali je delo opravljal za prvo toženko ali drugo toženko, da bi za prvo toženko opravljal delo, ni dokazal. Delavec prvo toženke A.A. je, zaslišan kot priča, izpovedal, da je tožnik delo opravljal zanj, ker mu je dolgoval denar. Pogodba o zaposlitvi, sklenjena med tožnikom in prvo toženko, ne obstaja. Sodišče prve stopnje ni pravilno in popolno ugotovilo dejanskega stanja, ker ni izvedlo predlaganega dokaza z zaslišanjem priče B.B. iz družbe C., d. o. o., ki je bil v vtoževanem obdobju ves čas prisoten na gradbiščih prvo toženke in bi izpovedal, da nikoli ni slišal za tožnika niti ga na gradbiščih ni videl. Sodišče prve stopnje tudi ni pozvalo tožnika, da predloži listine - pogodbo o zaposlitvi, ki bi jo podpisal s prvo toženko, in poziv na izročitev izvoda pogodbe o zaposlitvi, ampak je pri odločitvi upoštevalo le izpovedi prič. V izpovedih prič D.D., E.E., F.F. in G.G. so neresnice. Tožnik ni predložil evidence opravljenih ur, navedbe, da je opravljal delo v povprečju 8 ur dnevno, ni podprl z dokazi. Prvo toženka evidence opravljenih ur za tožnika nima, ker dela zanjo ni opravljal. Prvo toženka ni dolžna plačati plače in ostalih prejemkov iz delovnega razmerja tožniku. Prvo toženka pritožbenemu sodišču predlaga, da izpodbijani del sodbe in sklepa sodišča prve stopnje spremeni, tako da tožbeni zahtevek v celoti zavrne.

4. Pritožbeno sodišče je preizkusilo izpodbijani del sodbe in sklepa sodišča prve stopnje v mejah pritožbenih razlogov. Po uradni dolžnosti je na podlagi drugega odstavka 350. člena ZPP pazilo na absolutne bistvene kršitve določb postopka iz 1., 2., 3., 6., 7., 11. točke, razen glede obstoja in pravilnosti pooblastila za postopek pred sodiščem prve stopnje, ter 12. in 14. točke drugega odstavka 339. člena ZPP in na pravilno uporabo materialnega prava. Ugotovilo je, da sodišče prve stopnje ni zagrešilo absolutnih bistvenih kršitev določb pravdnega postopka, na katere pazi pritožbeno sodišče po uradni dolžnosti in ki jih uveljavlja pritožba, odločitev je glede na pravilno in popolno ugotovljeno dejansko stanje materialnopravno pravilna.

5. Pavšalna pritožbena navedba o absolutnih bistvenih kršitvah določb postopka iz 14. in 15. točke drugega odstavka 339. člena ZPP ni utemeljena. Izpodbijani del sodbe in sklepa vsebuje razloge o vseh odločilnih dejstvih, ki niso niti nejasni niti med seboj v nasprotju, tako da je odločitev sodišča prve stopnje mogoče preizkusiti. O odločilnih dejstvih ni nasprotja med tem, kar se navaja v razlogih izpodbijanega dela sodbe in sklepa o vsebini listin, zapisnikov o izvedbi dokazov ali prepisov zvočnih posnetkov, in med samimi temi listinami, zapisniki oziroma prepisi. Uveljavljanje absolutnih bistvenih kršitev določb pravdnega postopka iz 14. in 15. točke drugega odstavka 339. člena ZPP s strani prvo toženke po vsebini pomeni nestrinjanje z dokazno oceno, kot jo je napravilo sodišče prve stopnje. Gre za uveljavljanje drugega pritožbenega razloga, tj. nepopolne in zmotne ugotovitve dejanskega stanja. Tudi ta pritožbeni razlog ni podan.

6. Sodišče prve stopnje je v točki 3 obrazložitve sodbe in sklepa navedlo razloge za zavrnitev dokaznih predlogov za zaslišanje priče B.B. in poziv tožniku na predložitev listin (tožniku ponujeno pogodbo o zaposlitvi, pisni poziv tožnika na izstavitev pogodbe o zaposlitvi). Pritožbeno sodišče z navedenimi razlogi soglaša. Prvo toženka v postopku pred sodiščem prve stopnje ni navedla, na katera gradbišča in za katero obdobje naj bi se izpoved priče B.B. nanašala, njena pritožbena navedba, da je bil za zaslišanje predlagan B.B. v vtoževanem obdobju s svojimi delavci stalno prisoten na gradbiščih prvo toženke in da bi izpovedal, da za tožnika ni nikoli slišal in da ga nikoli ni videl na gradbiščih prvo toženke, je v nasprotju z dotedanjimi navedbami in kot takšna neupoštevna.

7. Sodišče prve stopnje je v obrazložitvi sodbe in sklepa navedlo utemeljen razlog za zavrnitev predloga, da tožnika pozove na predložitev listin (tožniku ponujeno pogodbo o zaposlitvi, pisni poziv tožnika na izstavitev pogodbe o zaposlitvi). Takšno odločitev je sprejelo, ker je tožnik zanikal, da bi takšne listine obstajale (oziroma, da bi on z njimi razpolagal). Tako je dejstva, bistvena za odločitev, ugotavljalo predvsem iz izpovedi strank, torej tožnika in zakonite zastopnice prvo toženke H.H., ter prič D.D., E.E., F.F., G.G., A.A., I.I. in J.J.. Pritožbeno zavzemanje prvo toženke, da bi se sodišče prve stopnje moralo osredotočiti na "oprijemljiva dokazna sredstva", torej listine, ni utemeljeno. V ZPP niso uveljavljena nobena dokazna pravila, s katerim dokazom se določeno dejstvo dokaže, ampak sodišče po 8. členu ZPP šteje neko dejstvo za dokazano po svojem prepričanju na podlagi vestne in skrbne presoje vsakega dokaza posebej in vseh dokazov skupaj ter na podlagi uspeha celotnega postopka. Tako je sodišče prve stopnje ravnalo.

8. Sodišče prve stopnje je v točki 15 obrazložitve izpodbijane sodbe in sklepa izčrpno utemeljilo dokazno oceno izvedenih dokazov, utemeljilo je, da je izpovedim tožnika in prič, zlasti D.D. in E.E. (ki ju je za zaslišanje predlagala tudi prvo toženka), verjelo, ker so bile skladne in prepričljive (v nasprotju z izpovedjo zakonite zastopnice prvo toženke in priče A.A.). Pravilno je dokazno ocenilo predloženo listino - izpis s spletne strani prvo toženke pod prilogo A3, s katero je ovrglo navedbo prvo toženke, ki jo ponavlja v pritožbi, da ni iskala novih zaposlitev. Pritožbeno sodišče sprejeti dokazni oceni kot razlogom zanjo sledi.

9. Navedba prvo toženke, da je tožnik opravljal delo za A.A. osebno, je v nasprotju z njenimi dotedanjimi navedbami in kot pritožbena novota neupoštevna (prvi odstavek 337. člena ZPP). Dokaz z zaslišanjem priče A.A. je bil izveden na naroku za glavno obravnavo 17. 10. 2018, ko je bila zakonita zastopnica prvo toženke prisotna, takrat bi lahko podala trditve o dejstvih, ki bi jih izvedela iz izpovedi priče A.A.. Iz izpovedi priče A.A., ki jo je sodišče prve stopnje povzelo v točki 13 in dokazno ocenilo v točki 15 obrazložitve sodbe in sklepa, niti ne izhaja, da bi tožnik opravljal delo zanj osebno, ampak da je delo opravljal (tudi) na gradbiščih prvo toženke, z delom za prvo toženko naj bi odslužil denar, ki mu ga je posodil.

10. Sodišče prve stopnje je po oceni izvedenih dokazov ugotovilo obstoj elementov delovnega razmerja, kot izhajajo iz prvega odstavka 4. člena Zakona o delovnih razmerjih (ZDR-1, Ur. l. RS, št. 21/2013 in nadalj.), da je tožnik delo opravljal osebno in za plačilo, nepretrgano v vtoževanem obdobju, vsakodnevno vsaj po 8 ur, delo je opravljal po navodilih in pod nadzorom A.A., ki je bil vodja gradbišč pri prvo toženki. Ob tako ugotovljenih elementih delovnega razmerja je pravilno ugotovilo obstoj delovnega razmerja tožnika pri prvo toženki (18. člen ZDR-1), četudi pogodba o zaposlitvi ni bila sklenjena (v pisni obliki). Posledično je prvo toženki utemeljeno naložilo v plačilo plače in stroškov v zvezi z delom.

11. Pri presoji tožbenega zahtevka za plačilo plač in stroškov v zvezi z delom je sodišče prve stopnje utemeljeno upoštevalo število ur, kot jih je navedel tožnik in o čemer je izpovedal, zaslišan kot stranka. Prvo toženka navedbam tožnika v postopku pred sodiščem ni konkretizirano ugovarjala (kot jim tudi ne v pritožbi), sama pa evidenc, iz katerih bi izhajali drugačni podatki, ni predložila.

12. Ker niso podani razlogi, iz katerih se sodba in sklep izpodbijata, in ne razlogi, na katere pazi pritožbeno sodišče po uradni dolžnosti, je pritožbeno sodišče pritožbo prvo toženke zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo izpodbijani del sodbe in sklepa sodišča prve stopnje (353. člen ZPP, 1. točka 365. člena ZPP).

Zakon o delovnih razmerjih (2013) - ZDR-1  - člen 4, 4/1, 18.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.