VDSS Sodba Psp 390/2018
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2019-02-07

Edo Škrabec (preds.), Nada Perič Vlaj (poroč.), Elizabeta Šajn Dolenc

znižanje plačila vrtca - otroški dodatek - znižanje osebnega dohodka

Če je zaradi izplačevanja periodičnega dohodka v nižjem znesku, ob uveljavitvi pravice iz javnih sredstev dohodek družine občutno znižan, je podan enak dejanski stan, kot da bi oseba prenehala prejemati periodični dohodek in pričela prejemati drugega, torej dejanski stan iz 7. odstavka 15. člena ZUPJS. Ker oseba določenega periodičnega dohodka ne prejema več v enaki višini, prejema pa nižji periodični dohodek, kot drug dohodek, je potrebno šteti, da je prišlo do spremembe vrste periodičnega dohodka.

I. Pritožba se zavrne in potrdi sodba sodišča prve stopnje.

II. Tožnica krije stroške odgovora na pritožbo sama.

1. Sodišče prve stopnje je odpravilo odločbi Centra za socialno delo A. št. ... z dne 6. 9. 2017 in zadevi vrnilo v ponovno upravno odločanje. Tožencu je naložilo, da tožnici plača 641,88 EUR stroškov postopka.

2. Zoper sodbo se pritožuje toženec zaradi zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja ter zmotne uporabe materialnega prava s predlogom na spremembo sodbe v smeri zavrnitve tožbenega zahtevka oziroma podrejeno razveljavitev in vrnitev zadeve v novo sojenje.

Po 7. odstavku 15. člena in 8. točki 3. člena ZUPJS sprememba višine periodičnega dohodka iste vrste ne predstavlja spremembe vrste periodičnih dohodkov, ki bi predstavljala podlago za upoštevanje tekočega periodičnega dohodka. Opozarja na 3., 4.a in 4.b člen Pravilnika o načinu upoštevanja dohodkov pri ugotavljanju upravičenosti do pravic iz javnih sredstev. Pri ugotavljanju materialnega položaja se primarno upoštevajo podatki o dohodkih iz preteklega leta iz dohodninskih odločb, razen kadar je iz ugotovljenega dejanskega stanja razvidno, da je prišlo do spremembe vrste periodičnega dohodka. Periodični dohodek, ki ga upravičenec ne prejema več, se ne upošteva, upošteva se nov periodični dohodek na način, kot velja za upoštevanje tekočih dohodkov. Bistveno je, ali je prišlo do spremembe vrste periodičnega dohodka. Če upravičenec še vedno prejema plačo, četudi pri drugem delodajalcu in v drugačni višini, gre za istovrstni periodični dohodek. Pri tožnici ni prišlo do spremembe vrste periodičnih dohodkov, ker je ves čas v delovnem razmerju in na tej podlagi tudi vključena v obvezna zavarovanja. Ker ni prišlo do spremembe vrste periodičnega dohodka, ni podlage za upoštevanje tekočih dohodkov.

Sodba Vrhovnega sodišča RS opr. št. VIII Ips 130/2016 z dne 25. 10. 2016 je bila izdana na podlagi drugačnega dejanskega in pravnega stanja, saj je šlo za spremembo vrste periodičnega dohodka. Takrat veljavni ZUPJS ni omogočal upoštevanja sprememb vrste, temveč le izgube periodičnih dohodkov. S 1. 9. 2014 sta se začela uporabljati spremenjena 3. in 15. člen ZUPJS. Le, če pride do spremembe vrste periodičnega dohodka, se upošteva nov periodični dohodek. Drugačno tolmačenje bi zaradi nihanja višine dohodkov lahko pomenilo vsakomesečno izdajanje novih odločb o pravicah iz javnih sredstev. Zaradi enakega obravnavanja je mogoče upoštevati le spremembe dohodka zaradi dela v krajšem delovnem času od polnega.

Skladno s 17. členom ZUPJS se prihranki upoštevajo v premoženje. Ugotovijo se tako, da se od zneska na transakcijskem računu odšteje tekoči dohodek, ki predstavlja dohodek po 1. odstavku 12. člena ZUPJS. Stališče sodišča, da se prihranki, ki izvirajo iz dohodka, ne upoštevajo pri ugotavljanju materialnega položaja, je napačno. Namen določbe je ugotoviti stanje sredstev na bančnem računu, ki ne predstavljajo tekočih dohodkov. Dohodek postane prihranek, če ostane na računu več kot en mesec. Višina sredstev na računu tožničinega moža je bila zmanjšana za višino tekoče plače.

3. Tožnica v odgovoru na pritožbo prereka pritožbene navedbe in predlaga potrditev izpodbijane sodbe ter povrnitev stroškov.

5. Pritožnik ne navaja ničesar takega, kar bi lahko vplivalo na pravilnost in zakonitost izpodbijane sodbe. Po preizkusu zadeve v skladu 2. odstavkom 350. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP)

pritožbeno sodišče ugotavlja, da sta izpodbijana posamična upravna akta zakonito odpravljena in zadevi utemeljeno vrnjeni v ponovno upravno odločanje. Zaradi nepravilne uporabe materialnega prava je ostalo dejansko stanje že v predsodnem upravnem postopku nepopolno ugotovljeno.

Predmet spora in bistvene dejanske okoliščine konkretnega primera

6. Predmet tega socialnega spora je presoja pravilnosti in zakonitosti prvostopenjskih odločb

o zavrnitvi otroškega dodatka in določitvi doplačila vrtca v višini 66 % cene programa za obdobje od 1. 9. 2017 do 31. 8. 2018. Tožnica je bila uvrščena v 8. dohodkovni razred. Povprečni mesečni dohodek na osebo

v tričlanski družini (dohodek družine naj bi znašal 30.878,80 EUR) naj bi predstavljal 83,26 % neto povprečne mesečne plače vseh zaposlenih v Sloveniji v letu 2016.

Sporno je upoštevanje podatkov o tožničini plači za leto 2016 in sredstev na računu v premoženje družine. Čeprav je tožnica 1. 7. 2017 sklenila delovno razmerje pri drugem delodajalcu in namesto prej prejete 1.500,00 EUR bruto plače, začela prejemati 1.039,97 EUR bruto plače, je bila med dohodke družine med drugim upoštevana tožničina plača, prejeta v letu 2016, v skupnem znesku 15.198,75 EUR. V premoženje za izračun fiktivnega dohodka družine so bila upoštevana tudi sredstva na bančnih računih, čeprav družina drugih dohodkov, razen plače, naj ne bi imela.

Materialnopravno izhodišče za pritožbeno rešitev zadeve

7. Pravna podlaga za pritožbeno rešitev zadeve je Zakon o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev (ZUPJS).

V 13. členu ZUPJS je urejeno zmanjšanje dohodka pri ugotavljanju upravičenosti do posamezne pravice iz javnih sredstev. Po 2. točki 1. odstavka tega člena se dohodek zmanjša za periodične dohodke, ki jih je oseba nehala prejemati, in ni začela prejemati drugih periodičnih dohodkov. Za periodične dohodke se skladno z 2. odstavkom 13. člena ZUPJS štejejo plače, pokojnine, preživnine, rente in drugi dohodki, ki jih oseba prejema v enakih ali podobnih zneskih v enakih ali podobnih časovnih obdobjih. Revizijsko sodišče

je že zavzelo stališče, da prenehanje prejemanja periodičnega dohodka pomeni, da oseba ne prejema nobenega novega periodičnega dohodka, ki bi pomenil nadomestitev prejšnjega periodičnega dohodka v enakih ali podobnih zneskih. Za različno obravnavo upravičencev pri ugotavljanju materialnega položaja glede na to, ali izgubijo periodični dohodek ali pa se ta bistveno zmanjša, ni razumnega razloga, saj se v obeh primerih materialni položaj upravičencev občutno poslabša.

8. Po specialni določbi 2. odstavka 15. člena ZUPJS se pri ugotavljanju upravičenosti do otroškega dodatka, znižanega plačila vrtca in državne štipendije upošteva dohodek v preteklem koledarskem letu pred vložitvijo vloge, razen dohodkov iz 4., 8., 9., 10. in 11. točke 1. odstavka 12. člena tega zakona, ki se upoštevajo kot tekoči dohodki. Upoštevajo se podatki iz odločbe o odmeri dohodnine in podatki iz davčnega obračuna akontacije dohodnine ali dohodnine od dohodka iz dejavnosti, podatki, ki jih davčnemu organu posredujejo zavezanci, in podatki, potrebni za izračun akontacije dohodnine. Primarno se uporabijo podatki iz odločb o odmeri dohodnine in iz davčnega obračuna akontacije dohodnine ali dohodnine od dohodka iz dejavnosti za preteklo leto (3. odstavek). Upoštevajo se tudi podatki iz uradnih evidenc in druga dokazila skladno z zakonom, ki ureja splošni upravni postopek (4. odstavek).

V 7. odstavku 15. člena ZUPJS je eksplicitno določeno, da se, kadar je iz ugotovljenega dejanskega stanja razvidno, da je prišlo do spremembe vrste periodičnega dohodka, ker oseba določenega periodičnega dohodka ne prejema več ali prejema drugo vrsto periodičnega dohodka, periodični dohodek, ki ga ne prejema več, ne upošteva, upošteva pa se morebitni novi periodični dohodek na način, kot velja za upoštevanje tekočih dohodkov. Sprememba vrste periodičnih dohodkov predstavlja izgubo ali začetek prejemanja plače skupaj z regresom, nadomestila plače, pokojnine, nadomestila in drugih dohodkov iz naslova obveznega socialnega zavarovanja, starševskega dodatka, preživnine, delnega plačila za izgubljeni dohodek, nadomestila za invalidnost in sprememba dohodka zaradi dela za najmanj polovični oziroma polni delovni čas (8. točka 3. člena ZUPJS).

Pri ugotavljanju materialnega položaja posameznika oziroma družine se torej primarno upoštevajo podatki o dohodkih iz preteklega leta, razen kadar je iz ugotovljenega dejanskega stanja razvidno, da je prišlo do spremembe vrste periodičnih dohodkov. Če je prišlo do spremembe vrste periodičnega dohodka, se periodični dohodek, ki ga oseba ne prejema več, ne upošteva, upošteva pa se novi periodični dohodek na način, kot velja za upoštevanje tekočih dohodkov. Pravilno je stališče sodišča prve stopnje, da do spremembe vrste periodičnega dohodka pride tudi zaradi izplačevanja periodičnega dohodka v nižjem znesku oziroma znesku, ki občutno poslabša materialni položaj upravičenca. O tem se je pritožbeno sodišče že izreklo.

Če je zaradi izplačevanja periodičnega dohodka v nižjem znesku, ob uveljavitvi pravice iz javnih sredstev dohodek družine občutno znižan, je podan enak dejanski stan, kot da bi oseba prenehala prejemati periodični dohodek in pričela prejemati drugega, torej dejanski stan iz 7. odstavka 15. člena ZUPJS. Ker oseba določenega periodičnega dohodka ne prejema več v enaki višini, prejema pa nižji periodični dohodek, kot drug dohodek, je potrebno šteti, da je prišlo do spremembe vrste periodičnega dohodka. Zmotno in zato nesprejemljivo je pritožnikovo stališče, da sprememba višine periodičnega dohodka iste vrste ne predstavlja spremembe vrste periodičnih dohodkov, torej da je relevantna le vrsta dohodka. Določbe 7. odstavka 15. člena ZUPJS ni mogoče pravilno in ustavno skladno razlagati le jezikovno. Za pravilno razlago in uporabo te določbe je, ne glede na samo vrsto dohodka, pomembno, da se je bistveno znižal in posledično položaj družine občutno poslabšal. Enake in bistveno podobne položaje je seveda potrebno po 14. členu Ustave RS

9. ZUPJS nadalje določa, da se pri ugotavljanju materialnega položaja v zvezi z uveljavljanjem pravic iz javnih sredstev upošteva tudi premoženje. V 6. točki 1. odstavka 17. člena ZUPJS je izrecno določeno, da se med drugim v premoženje štejejo tudi denarna sredstva na transakcijskem ali drugačnem računu, kadar ne predstavljajo dohodka iz 1. odstavka 12. člena istega zakona, ki se upošteva pri ugotavljanju materialnega položaja, hranilne vloge in druga denarna sredstva po izjavi posameznika. V skladu s 1. točko 1. odstavka 12. člena ZUPJS so v dohodek vštevni vsi obdavčljivi dohodki in prejemki po zakonu, ki ureja dohodnino, ki niso oproščeni plačila dohodnine, torej tudi plača.

Kot pravilno razloguje že sodišče prve stopnje, glede na takšno povsem jasno dikcijo 6. točke 1. odstavka 17. člena ZUPJS že po jezikovni razlagi v premoženje ne more biti vštet znesek na varčevalnem računu, če je sočasno vključen v znesek prejemka iz naslova dohodka. Drugačno pritožnikovo stališče, ki pomeni, da bi se isti dohodek kar dvakrat upošteval pri ugotavljanju materialnega položaja družine, je zmotno in zato ni sprejemljivo.

10. Vse predhodno navedeno pomeni, da je sodišče prve stopnje izpodbijana posamična upravna akta utemeljeno odpravilo in zadevi vrnilo v ponovno upravno odločanje. Čeprav je tožnica v letu 2016 enako kot v letu 2017, prejemala plačo oziroma dohodek iz dela, je od 1. 7. 2017 dalje oziroma z izplačilom 14. 8. 2017 prejemala plačo v bistveno nižjem znesku. Materialni položaj družine je bil torej ob vložitvi zahteve za priznanje obravnavanih pravic iz javnih sredstev občutno poslabšan glede na stanje iz preteklega koledarskega leta, zato je prišlo do spremembe v smislu 7. odstavka 15. člena ZUPJS zaradi izgube periodičnega dohodka. V dohodek družine je bila zato nezakonito upoštevana tožničina plača iz leta 2016. V premoženje za izračun fiktivnega dohodka družine so bila nezakonito upoštevana tudi sredstva na transakcijskih oziroma drugih računih tožnice in njenega moža, če gre za sredstva iz naslova plače.

11. V ponovljenem predsodnem upravnem postopku bo potrebno postopati v nakazani smeri in skladno s stališčem sodišča. Pri izračunu povprečnega mesečnega dohodka na osebo za določitev dohodkovnega razreda bo potrebno upoštevati, da je zaradi začetka prejemanja bistveno nižje plače prišlo do spremembe vrste periodičnega dohodka v smislu 7. odstavka 15. člena ZUPJS in torej tožničine plače iz leta 2016 ne bo mogoče upoštevati. Nadalje bo potrebno ugotoviti, ali sredstva na računih predstavljajo prihranke iz naslova plače. Če jih, potem jih ne bo mogoče upoštevati v premoženje za izračun fiktivnega dohodka družine. Šele, ko bo v navedeni smeri razčiščeno dejansko stanje, bo mogoče pravilno izračunati povprečen mesečen dohodek na osebo in ponovno odločiti o tožničini upravičenosti do otroškega dodatka in znižanega plačila vrtca v obdobju od 1. 9. 2017 do 31. 8. 2018.

12. Glede na vse navedeno je pritožbeno sodišče na podlagi 353. člena ZPP pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

13. Čeprav toženec s pritožbo ni uspel, je pritožbeno sodišče sklenilo, da tožnica stroške odgovora na pritožbo krije sama, saj z njim ni pripomogla k pritožbeni rešitvi zadeve (165. člen v zvezi s 1. odstavkom 155. člena ZPP).

Ur. l. RS, št. 73/2007 - uradno prečiščeno besedilo s spremembami.

Izpolnjene so procesne predpostavke za sodno varstvo zaradi molka organa druge stopnje.

Zakon o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev (2010) - ZUPJS  - člen 13, 13/2, 15, 15/2, 15/7.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.