VDSS Sklep Pdp 277/2019
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2019-07-11

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

mag. Aleksandra Hočevar Vinski (preds.), Valerija Nahtigal Čurman (poroč.), Jelka Zorman Bogunovič

odločitev o pravdnih stroških - obrazložitev sklepa

O tem, kateri stroški so bili potrebni in koliko znašajo, odloči sodišče po skrbni presoji vseh okoliščin. Sodišče prve stopnje je v obrazložitvi izrecno navedlo, da ostalih priglašenih stroškov sodišče ni priznalo, ker za pravdo niso bili potrebni. Tako je sklep sodišča jasen in nedvoumen in ga je pritožbeno sodišče lahko preizkusilo in ocenilo, da je pravilen.

I. Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje v izpodbijanem delu.

II. Stranki sami krijeta vsaka svoje stroške pritožbenega postopka.

1. Sodišče prve stopnje je izdalo sklep, s katerim je odločilo, da se postopek ustavi (I. točka izreka). V nadaljevanju je odločilo, da je tožeča stranka dolžna toženi stranki povrniti stroške postopka v višini 117,05 EUR v roku 8 dni, v primeru zamude skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od poteka tega roka dalje do plačila. Prav tako je odločilo, da tožeča stranka sama krije svoje stroške postopka (II. točka izreka).

2. Tožena stranka vlaga pritožbo zaradi bistvenih kršitev določb pravdnega postopka, zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja ter zmotne uporabe materialnega prava ter pritožbenemu sodišču predlaga, da izpodbijano II. točko izreka sklepa spremeni tako, da toženi stranki prizna tudi povračilo stroškov za obrazloženo pripravljalno vlogo, vključno s stroški te pritožbe. Iz obrazložitve sklepa izhaja, da je sodišče kot potrebne štelo le stroške tožene stranke za odgovor na tožbo in soglasje k umiku tožbe ter 2 % materialne stroške. Pri tem iz obrazložitve ni razvidno, če je sodišče sploh ugotovilo, da je tožena stranka vložila prvo obrazloženo vlogo dne 22. 11. 2018 in to potem, ko tožnik kljub natančnim navedbam v odgovoru na tožbo, koliko presežnih ur mu je tožena stranka plačala, tožbe še vedno ni umaknil. Sodišče v obrazložitvi ni navedlo, katere stroške je tožena stranka priglasila oziroma kateri so ji nastali, tako da ostaja sodba brez bistvenih razlogov za odločitev. Iz sklepa sploh ni razvidno, če je sodišče ugotovilo, da so toženi stranki nastali stroški z vložitvijo obrazložene vloge. Zaradi navedenega je podana absolutna bistvena kršitev določb postopka po 8. in 14. točki drugega odstavka 339. člena ZPP, toženi stranki pa je bila tudi kršena pravica do izjave oziroma pravica do enakega varstva pravic, kot to določa 22. člen Ustave RS. Tožena stranka meni, da je bila njena prva obrazložena vloga potrebna in da je upravičena do povračila stroškov zanjo. Priglaša pritožbene stroške postopka.

3. Tožnik podaja odgovor na pritožbo in v celoti prereka pritožbene navedbe tožene stranke ter pritožbenemu sodišču predlaga, da pritožbo kot neutemeljeno zavrne in potrdi sklep sodišča prve stopnje. Do izpolnitve zahtevka je prišlo po vložitvi tožbe, tako da je bila tožba potrebna, tožena stranka pa je dolžna tožeči stranki povrniti stroške postopka. Priglaša stroške odgovora na pritožbo.

5. Na podlagi drugega odstavka 350. člena v zvezi s 366. členom Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS, št. 26/99 s sprem.) je pritožbeno sodišče preizkusilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje v mejah razlogov, navedenih v pritožbi, pri tem pa po uradni dolžnosti pazilo na bistvene kršitve določb pravdnega postopka, naštete v drugem odstavku 350. člena ZPP, ter na pravilno uporabo materialnega prava.

6. Ni podana zatrjevana bistvena kršitev pravil postopka iz 8. točke drugega odstavka 339. člena ZPP, saj sodišče ni bilo dolžno omogočiti toženi stranki, da se posebej izjasnjuje o tem, katere stroške naj ji sodišče kot potrebne prizna. Prav tako ni podana bistvena kršitev pravil postopka iz 14. točke drugega odstavka 339. člena ZPP, sklep nima pomanjkljivosti, zaradi katerih ga ne bi bilo mogoče preizkusiti.

7. Sodišče je toženi stranki priznalo stroške postopka v višini 117,05 EUR in obrazložilo, da jih je priznalo skladno z Odvetniško tarifo (Ur. l. RS, št. 2/2015 - OT) in sicer 200 točk za odgovor na tožbo (1a. točka tar. št. 15), 50 točk za soglasje k umiku tožbe (4. točka tar. št. 19), skupaj 250 točk, kar ob upoštevanju vrednosti odvetniške točke v času odločanja (0,459 EUR) znese 114,75 EUR ter materialne stroške v višini 2,30 EUR, skupaj 117,05 EUR. Sodišče prve stopnje je v obrazložitvi izrecno navedlo, da ostalih pritožbenih stroškov sodišče ni priznalo, ker za pravdo niso bili potrebni (155. člen ZPP).

8. Tako ni mogoče slediti pritožbenemu ugovoru tožene stranke, da bi moralo sodišče posebej navesti, katere vse stroške je tožena stranka priglasila oziroma kateri so ji nastali, tako da naj bi sodba (pravilno: sklep) bila brez bistvenih razlogov za odločitev. Pritožbeno sodišče navaja, da 154. člen ZPP določa, da stranka, ki v pravdi ne uspe, mora nasprotni stranki povrniti stroške postopka, pri čemer 155. člen ZPP določa, da pri odločanju o tem, kateri stroški naj se povrnejo stranki, upošteva sodišče samo tiste stroške, ki so bili potrebni za pravdo. O tem, kateri stroški so bili potrebni in koliko znašajo, odloči sodišče po skrbni presoji vseh okoliščin. Sodišče je v obrazložitvi izrecno navedlo, da ostalih priglašenih stroškov sodišče ni priznalo, ker za pravdo niso bili potrebni. Tako je sklep sodišča jasen in nedvoumen in ga je pritožbeno sodišče lahko preizkusilo in ocenilo, da je pravilen.

9. Glede pripravljalne vloge pa pritožbeno sodišče pojasnjuje, da bi tožena stranka glede na to, da uveljavlja, da je celoten dolg plačala že pred vložitvijo tožbe, lahko to navedla že v odgovoru na tožbo, tako da njena pripravljalna vloga z dne 22. 11. 2018 nedvomno ni bila potrebna, torej toženi stranki ne pripadajo potrebni stroški postopka skladno s 155. členom ZPP.

10. Zaradi navedenega je pritožbeno sodišče pritožbo tožene stranke zavrnilo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje, za kar je imelo pravno podlago v določilu 2. točke 365. člena ZPP.

11. Pritožbeno sodišče je odločilo, da stranki krijeta vsaka svoje stroške pritožbenega postopka in sicer tožena stranka iz razloga, ker s pritožbo ni uspela, tožnik pa iz razloga, ker njegov odgovor na pritožbo ni prispeval k rešitvi zadeve. Odločitev o pritožbenih stroških temelji na določilu 165. člena ZPP.

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 154, 155.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.