VDSS Sodba Psp 145/2019
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2019-07-04

Elizabeta Šajn Dolenc (preds.), Edo Škrabec (poroč.), Nada Perič Vlaj

pokojninska zavarovanja - zavarovalna doba - pokojninska doba

Po 5. alineji 1. odstavka 129. člena ZPIZ-2 pokojninska doba obsega tudi čas, dopolnjen do 31. 12. 1999, ki se je po ZPIZ-1 všteval državljanu Republike Slovenije v pokojninsko dobo, razen če ni določeno drugače. Skladno s 187. členom ZPIZ-1 pokojninska doba obsega tudi čas, prebit v obveznem zavarovanju, ki se všteva v zavarovalno dobo po določbah tega zakona, in čas, dopolnjen do uveljavitve tega zakona, ki se državljanu Republike Slovenije všteva v pokojninsko dobo po predpisih, ki so veljali do uveljavitve tega zakona, razen če ni drugače določeno. Na podlagi 1. odstavka 202. člena ZPIZ pokojninska doba obsega čas, prebit v zavarovanju, ki se všteva v zavarovalno dobo po določbah tega zakona. Delavci, zaposleni na območju Republike Slovenije, so bili obvezno zavarovani po 10. členu ZPIZ oziroma 13. členu ZPIZ-1.

V okoliščinah konkretnega primera ni nobenih pogojev niti podlage, da bi se tožniku priznala pokojninska oziroma zavarovalna doba iz naslova zaposlitve pri A. d. o. o. v spornem obdobju. Ne le, da je tožniku z začetkom stečajnega postopka nad A. d. o. o. delovno razmerje in s tem podlaga za zavarovanje prenehalo, celo pravnomočno je bilo razsojeno, da tožnik za sporno obdobje, razen v določenem obdobju, nima lastnosti zavarovanca iz naslova delovnega razmerja pri delodajalcu A. d. o. o.

Pritožba se zavrne in se potrdi sodba sodišča prve stopnje.

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek na odpravo odločb toženca št. ... z dne 10. 11. 2017 in z dne 11. 1. 2017 ter priznanje časa zaposlitve pri A. d. o. o. v obdobju od 26. 7. 1994 do 21. 11. 2010 kot pokojninske dobe.

2. Zoper sodbo se pritožuje tožnik iz vseh pritožbenih razlogov. Sodišče ni ugotovilo nezakonitosti odjave s 26. 7. 1994, ki jo je podal Zavod za zdravstveno zavarovanje Slovenije, čeprav je podjetje vodila uprava. Po ZPPSL se ohranijo delovna razmerja in upravljalske pravice. Čeprav po 2. odstavku 5. člena tega zakona v primeru vložitve predloga za prisilno poravnavo pred začetkom stečaja do konca prisilne poravnave ni dovoljeno začeti stečaja, sta bila izdana dva sklepa o uvedbi prisilne poravnave in sklep o začetku stečajnega postopka. Ob začetku stečaja sklep o ustavitvi prisilne poravnave še ni bil pravnomočen, zato začet stečajni postopek nima podlage in je ničen. Sodna odločba učinkuje šele s pravnomočnostjo. Do sklepov o prisilni poravnavi se sodišče ni opredelilo.

4. Po preizkusu zadeve v skladu z 2. odstavkom 350. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP)

pritožbeno sodišče ugotavlja, da je sodišče prve stopnje ob popolno in pravilno ugotovljenem dejanskem stanju pravilno uporabilo materialno pravo. Ni prišlo do procesnih kršitev, na katere se pazi po uradni dolžnosti, niti do zatrjevanih. Sodišče prve stopnje se je opredelilo do vseh tožnikovih navedb, bistvenih za odločitev.

5. Predmet tega socialnega spora je presoja pravilnosti in zakonitosti izpodbijanih odločb o zavrnitvi zahteve za štetje zaposlitve pri A. d. o. o. od 26. 7. 1994 do 21. 11. 2010 kot pokojninske dobe. Že v predsodnem, enako pa tudi v sodnem postopku, je bilo pravilno ugotovljeno, da za priznanje pokojninske dobe iz naslova zaposlitve pri A. d. o. o. v obravnavnem obdobju ni podlage.

6. Po 5. alineji 1. odstavka 129. člena Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju (ZPIZ-2)

pokojninska doba obsega tudi čas, dopolnjen do 31. 12. 1999, ki se je po Zakonu o pokojninskem in invalidskem zavarovanju (ZPIZ-1)

všteval državljanu Republike Slovenije v pokojninsko dobo, razen če ni določeno drugače. Skladno s 187. členom ZPIZ-1 pokojninska doba obsega tudi čas, prebit v obveznem zavarovanju, ki se všteva v zavarovalno dobo po določbah tega zakona, in čas, dopolnjen do uveljavitve tega zakona, ki se državljanu Republike Slovenije všteva v pokojninsko dobo po predpisih, ki so veljali do uveljavitve tega zakona, razen če ni drugače določeno. Na podlagi 1. odstavka 202. člena Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju (ZPIZ)

pokojninska doba obsega čas, prebit v zavarovanju, ki se všteva v zavarovalno dobo po določbah tega zakona. Delavci, zaposleni na območju Republike Slovenije, so bili obvezno zavarovani po 10. členu ZPIZ oziroma 13. členu ZPIZ-1.

7. Vendar v okoliščinah konkretnega primera ni nobenih pogojev niti podlage, da bi se tožniku priznala pokojninska oziroma zavarovalna doba iz naslova zaposlitve pri A. d. o. o. od 26. 7. 1994 do 21. 11. 2010. Ne le, da je tožniku z začetkom stečajnega postopka nad A. d. o. o. 26. 7. 1994 delovno razmerje in s tem podlaga za zavarovanje prenehalo, celo pravnomočno je bilo razsojeno, da tožnik za obdobje od 25. 7. 1994 do 28. 2. 1999, razen od 26. 7. 1994 do 25. 4. 1995, nima lastnosti zavarovanca iz naslova delovnega razmerja pri delodajalcu A. d. o. o.

8. Tožnik je lastnost zavarovanca pokojninskega in invalidskega zavarovanja za obdobje od 25. 7. 1994 do 28. 2. 1999, razen od 26. 7. 1994 do 25. 4. 1995, iz naslova delovnega razmerja pri delodajalcu A. d. o. o. že uveljavljal, vendar je bil takšen tožbeni zahtevek pravnomočno zavrnjen.

Ugotovljeno je bilo, da tožnik ni dokazal obstoja delovnega razmerja pri obravnavanem delodajalcu. Ker prispevki niso bili plačani niti redno izplačane plače, zgolj na podlagi pogodbe o zaposlitvi z dne 13. 12. 1996 ni mogoče šteti, da je delovno razmerje obstajalo. Obstoj delovnega razmerja ni izkazan niti s pravnomočno sodno odločbo ali pravnomočno odločbo upravnega organa, pristojnega za inšpekcijo dela. Pomeni, da je bilo o tem, da tožnik nima lastnosti zavarovanca v obdobju od 25. 7. 1994 do 28. 2. 1999, razen od 26. 7. 1994 do 25. 4. 1995, iz naslova delovnega razmerja pri delodajalcu A. d. o. o. že pravnomočno razsojeno. Navedeno je za pritožbeno rešitev zadeve tudi bistvenega pomena. Na pravnomočno sodbo je sodišče vezano. Ker je bilo že pravnomočno ugotovljeno, da tožnik v obdobju od 25. 7. 1994 do 28. 2. 1999, razen od 26. 7. 1994 do 25. 4. 1995, ni imel lastnosti zavarovanca na temelju delovnega razmerja, ker v tem obdobju delovno razmerje pri A. d. o. o. ni obstajalo, tudi ni podlage, da bi se to obdobje upoštevalo v pokojninsko oziroma zavarovalno dobo iz tega naslova. Od 26. 7. 1994 do 25. 4. 1995 je bil tožnik vključen v obvezno pokojninsko in invalidsko zavarovanje kot brezposelna oseba, od 1. 3. 1999 do 2. 12. 2018 pa iz naslova delovnega razmerja, vendar pri drugem delodajalcu (B.).

9. Glede na pritožbene navedbe je potrebno pojasniti, da prenehanje obveznega pokojninskega zavarovanja s 25. 7. 1994 ni bilo nezakonito, kot zmotno meni pritožnik. Stečaj nad delodajalcem A. d. o. o. je bil začet s sklepom Temeljnega sodišča v Mariboru št. St 47/94 dne 26. 7. 1994 po tem, ko sta bila s sklepom Temeljnega sodišča v Mariboru, št. St 9/1994 z dne 19. 5. 1994 in sklepom istega sodišča, št. St 46/1994 z dne 25. 7. 1994 ustavljena predhodno uvedena postopka prisilne poravnave. Zaradi v stečajnem postopku potrjene prisilne poravnave je bil s sklepom Okrožnega sodišča na Ptuju, opr. št. St 47/94 z dne 6. 9. 1995 stečajni postopek ustavljen. Zaradi insolventnosti je delodajalec po sklepu Okrožnega sodišča na Ptuju, opr. št. Srg 2008/27936 z dne 6. 8. 2008 prenehal po skrajšanem postopku in bil 22. 11. 2010 izbrisan iz sodnega registra.

10. Sodišče je vezano tudi na pravnomočne citirane sklepe, vključno s sklepom o začetku stečajnega postopka z dne 26. 7. 1994. Tožnikova pritožba, vezana na pravnomočno končani zadevi, opr. št. St 9/94 in St 46/94, torej v zvezi z ustavitvijo postopkov prisilne poravnave, je bila zavržena.

Prav tako je bila zavržena tudi ustavna pritožba zoper sklepe o ustavitvi stečajnega postopka in prisilne poravnave nad delodajalcem.

Pravilnosti in zakonitosti pravnomočnega sklepa o začetku stečajnega postopka v tem sporu ni dopustno presojati. Skladno s 103. členom Zakona o prisilni poravnavi, stečaju in likvidaciji (ZPPLS)

so pravne posledice začetka stečajnega postopka nastale z dnem, ko je bil oklic o začetku nabit na oglasno desko sodišča. Z dnem začetka stečajnega postopka so prenehala delovna razmerja dolžnikovih delavcev (1. odstavek 106. člena ZPPLS). Če je bila prisilna poravnava med stečajnim postopkom potrjena, se je stečajni postopek na podlagi 5. odstavka 172. člena ZPPLS ustavil. Odločbe o prenehanju delovnega razmerja delavcev so ostale v veljavi. Pri razpisu za nova delovna mesta so imeli delavci, ki jim je zaradi začetka stečajnega postopka prenehalo delovno razmerje pri dolžniku in ki do dneva razpisa niso dobili nove zaposlitve, prednost pri zaposlitvi, če so izpolnjevali razpisne pogoje (7. odstavek 172. člena ZPPLS).

11. Na podlagi vsega predhodno navedenega je pritožbeno sodišče na temelju 353. člena ZPP pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo izpodbijano zavrnilno sodbo.

Ur. l. RS, št. 73/2007 - uradno prečiščeno besedilo s spremembami.

Sodba in sklep sodišča prve stopnje, Ps 656/2008 z dne 18. 11. 2009, potrjena s sodbo pritožbenega sodišča, Psp 50/2010 z dne 15. 4. 2010.

Sklep Okrožnega sodišča v Mariboru, opr. št. R-St 1/2018 z dne 9. 1. 2018.

Sklep Ustavnega sodišča RS, št. Up-482/18-14 z dne 12. 7. 2018.

Zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju (2012) - ZPIZ-2  - člen 129, 129/1, 129/1-5.

Zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju (1999) - ZPIZ-1  - člen 13, 187.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.