VDSS Sklep Pdp 223/2019
Sodna praksa Višjega delovnega in socialnega sodišča, 2019-04-11

Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore

Valerija Nahtigal Čurman (preds.), dr. Martina Šetinc Tekavc (poroč.), Jelka Zorman Bogunovič

odločitev o pravdnih stroških - delna izpolnitev zahtevka - takojšen umik - načelo uspeha

Sodišče prve stopnje je v predmetni zadevi pravilno odločilo o stroških postopka, ki se je zaključil z ustavitvijo postopka zaradi umika tožbe na podlagi prvega odstavka 158. člena v povezavi z drugim odstavkom 154. člena ZPP. Za odločitev o stroških postopka je odločilen uspeh tožnika v postopku, drugačne pritožbene navedbe pa so neutemeljene. Med seznanitvijo z delno izpolnitvijo in umikom tožbe je sicer res poteklo več mesecev, vendar v tem času ni bilo opravljeno nobeno procesno dejanje. Sodišče prve stopnje je sicer zavzelo zmotno stališče, da tožnica tožbe ni umaknila takoj po izpolnitvi zahtevka, vendar je vseeno pravilno odločilo, da je tožena stranka dolžna tožnici povrniti nastale stroške postopka glede na uspeh.

I. Pritožba se zavrne in se v izpodbijanem delu potrdi sklep sodišča prve stopnje.

II. Stranki sami krijeta vsaka svoje stroške pritožbenega postopka.

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom postopek ustavilo (I. točka izreka). Toženi stranki je naložilo, naj tožniku povrne stroške postopka 52,93 EUR, v primeru zamude skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi, svoje stroške pa krije sama (II. točka izreka).

2. Zoper II. točko izreka sklepa zaradi zmotne uporabe materialnega prava in zmotne ugotovitve dejanskega stanja vlaga pritožbo tožena stranka in predlaga spremembo izpodbijanega dela sklepa oziroma vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v novo odločanje s stroškovno posledico. Navaja, da je od zadnjega nakazila do umika minilo več kot 10 mesecev, zato se zavzema za to, da bi se o povračilu stroškov postopka v zadevi odločalo izključno na podlagi prvega odstavka 158. člena ZPP. Navaja, da umik tožbe ne pomeni, da je tožnik s tožbo uspel. Navaja, da je bil tožnik seznanjen z vročitvijo obračuna plače za mesec november 2017 in februar 2018 ter z realizacijo obeh izplačil. Sklicuje se na dopis "Informacije o plačilu presežnih prerazporejenih ur in dodatkov po odredbi" z dne 15. 11. 2017, s katerim je tožena stranka informirala vse pripadnike SV in tudi tožnika glede načina plačila presežnih ur iz naslova začasno prerazporejenega oziroma neenakomerno razporejenega delovnega časa na podlagi odredbe ministrice za obrambo, zato je bil tožnik o navedenem obveščen in mu tudi namen plačil 5. 12. 2017 in 5. 3. 2018 ni ostal nepoznan. Navaja, da se določbi prvega odstavka 154. člena in prvega odstavka 158. člena ZPP ne dopolnjujeta, če tožba ni umaknjena takoj po izpolnitvi zahtevka, ampak z zamudo kot v predmetni zadevi, kar je ugotovilo tudi sodišče prve stopnje. Zatrjuje, da je sodišče prve stopnje zmotno ugotovilo uspeh v predmetni zadevi, saj bi moralo upoštevati višino tožbenega zahtevka po spremembi tožbe z dne 4. 12. 2017, po kateri uspeh tožene stranke znaša 83 %. Trdi, da to velja v vsakem primeru za soglasje k umiku tožbe - za to vlogo bi morali upoštevati uspeh v višini 83 %. Opozarja še, da vloga z dne 22. 1. 2019 ni zgolj soglasje k umiku, ampak vloga, za katero bi moralo sodišče toženi stranki priznati 225 točk in ne samo 50 točk, saj je bila potrebna, z njo je tožena stranka pojasnjevala in dokazovala, kdaj je tožniku izplačala vtoževane presežne ure in koliko je teh presežnih ur v posameznem referenčnem obdobju dejansko bilo. Priglaša stroške pritožbe.

3. Pritožba je bila vročena tožniku, ki nanjo odgovarja, predlaga njeno zavrnitev in potrditev izpodbijanega dela sklepa sodišča prve stopnje s stroškovno posledico. Priglaša stroške odgovora na pritožbo.

5. Pritožbeno sodišče je izpodbijani sklep preizkusilo v okviru pritožbenih razlogov in razlogov, na katere pazi po uradni dolžnosti po drugem odstavku 350. člena v zvezi s 366. členom Zakona o pravdnem postopku (Ur. l. RS, št. 26/99 in nasl. - ZPP). Pri tem preizkusu je ugotovilo, da sodišče prve stopnje ni storilo bistvenih kršitev določb pravdnega postopka, na katere pritožbeno sodišče pazi po uradni dolžnosti.

6. Sodišče prve stopnje je v predmetni zadevi pravilno o stroških postopka, ki se je zaključil z ustavitvijo postopka zaradi umika tožbe na podlagi prvega odstavka 158. člena v povezavi z drugim odstavkom 154. člena ZPP. Za odločitev o stroških postopka je odločilen uspeh tožnika v postopku, drugačne pritožbene navedbe pa so neutemeljene. Med seznanitvijo z delno izpolnitvijo in umikom tožbe je sicer res poteklo več mesecev, vendar v tem času ni bilo opravljeno nobeno procesno dejanje. Sodišče prve stopnje je sicer zavzelo zmotno stališče, da tožnica tožbe ni umaknila takoj po izpolnitvi zahtevka, vendar je vseeno pravilno odločilo, da je tožena stranka dolžna tožnici povrniti nastale stroške postopka glede na uspeh.

7. Sodišče prve stopnje je pravilno ugotovilo tudi uspeh strank v postopku. Ta je odvisen od vprašanja, ali je bila v predmetni zadevi tožba spremenjena (tožbeni zahtevek povišan) ali ne. Tožnik je 3. 2. 2017 vložil tožbo, s katero je zahteval plačilo 245,47 EUR s pripadki. Z vlogo z dne 4. 12. 2017 je predlagal spremembo tožbe tako, da se tožbeni zahtevek zviša na 1.063,72 EUR. Sprememba tožbe je bila vročena toženi stranki 20. 12. 2017, vendar soglasja k spremembi tožbe ni podala, niti se ni spustila v vsebinsko obravnavo, saj je bila tožba še pred njenim odzivom na spremembo tožbe umaknjena. V 185. členu ZPP je določeno, da je potem, ko je tožba vročena toženi stranki, za spremembo potrebna njena privolitev, vendar pa lahko sodišče dovoli spremembo, čeprav se tožena stranka temu upira, če misli, da bi bilo to smotrno za dokončno ureditev razmerja med strankama. Šteje se, da je tožena stranka privolila v spremembo tožbe, če se spusti v obravnavanje o glavni stvari po spremenjeni tožbi, ne da bi pred tem nasprotovala spremembi. Iz izpodbijanega sklepa kljub (napačni) navedbi vrednosti spornega predmeta izhaja, da je sodišče prve stopnje odločalo le o ustavitvi postopka zaradi umika (nespremenjene) tožbe. Ob tem je zavzelo pravilno stališče, da je bila tožba potrebna in posledično štelo, da je tožnik s prisojenim tožbenim zahtevkom uspel 73,62 %. Pritožbena navedba, da je tožnikov uspeh nižji, je neutemeljena, saj v predmetni zadevi ni prišlo do spremembe tožbe po ZPP. Za spremembo tožbe po vročitvi prvotne tožbe odgovor je potrebna privolitev tožene stranke ali dovolitev spremembe tožbe s strani sodišča prve stopnje, česar pa v predmetni zadevi ni storilo. Zgolj navedba napačne vrednosti spornega predmeta v izpodbijanem sklepu ne pomeni, da je sodišče dovolilo spremembo tožbe, iz razlogov izpodbijanega sklepa pa ne izhaja, da bi sodišče prve stopnje odločalo o povišanem tožbenem zahtevku.

8. Pritožba se neutemeljeno sklicuje tudi na to, da bi toženi stranki sodišče prve stopnje moralo priznati strošek pripravljalne vloge z dne 22. 1. 2019 v polnem priglašenem znesku. Ker je bila tožba v celoti umaknjena že 16. 1. 2019, tožena stranka pa je v navedeni vlogi z umikom soglašala, nadaljnje navedbe v pripravljalni vlogi niso bile potrebne, zato njen strošek nad priznano nagrado v višini 50 točk po OT ni bil strošek, potreben za postopek.

9. Druge pritožbene navedbe za odločitev niso pravno odločilne, zato pritožbeno sodišče nanje skladno z določbo prvega odstavka 360. člena ZPP ne odgovarja.

10. Ker niso podani pritožbeni razlogi in ker pritožbeno sodišče ni našlo kršitev, na katere pazi po uradni dolžnosti, je pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno ter kot pravilen in zakonit potrdilo izpodbijani del sklepa sodišča prve stopnje (2. točka 365. člena ZPP).

11. Tožena stranka s pritožbo ni uspela, zato skladno z določbo prvega odstavka 154. člena v povezavi s prvim odstavkom 165. člena ZPP sama krije svoje stroške pritožbenega postopka. Tožnik sam krije svoje stroške odgovora na pritožbo, saj ta ni v ničemer pripomogel k odločanju pritožbenega sodišča, zato ni bil potreben za postopek (prvi odstavek 165. člena in prvi odstavek 155. člena ZPP).

Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 154, 154/2, 158, 158/1.

*Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.